ТОВ "Правозахиснагрупа "Варта"
Справа № 369/2598/14-ц
Провадження № 2/369/1556/14
10.04.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Білогородської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, треті особи:
ТОВ «Правозахисна група «Варта»,
ОСОБА_3, про стягнення упущеної вигоди, -
У березні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до
Білогородської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, треті особи: ТОВ «Правозахисна
група «Варта», ОСОБА_3, про стягнення
упущеної вигоди, посилаючись на те, що 17
червня 2013 року між ним і ОСОБА_3 був
укладений Договір доручення № 113/06/13-зд,
за яким він (повірений) готує від імені
та в інтересах довірителя об'єктивне та
обґрунтоване звернення до
компетентного органу, що має на меті
реалізацію довірителем права на
земельну ділянку для будівництва і
обслуговування жилого будинку площею
0,25 га в адміністративних межах с.
Білогородка, Києво-Святошинського
району, Київської області. Предмет
договору полягає в наданні допомоги
громадянину реалізувати його право на
безкоштовне отримання земельної
ділянки в порядку статей 78, 81, 116, 118, 121
Земельного кодексу України, відповідно
до ст. ст. 14, 24 Конституції України.
Відповідно до умов п. 4.2. вказаного
договору доручення (Додаткова угода б/н
від 21 жовтня 2013 року до Договору
доручення № 113/06/13-зд) визначено, що
отримання належної відповіді на
звернення в порядку п. 2.1. цього
договору, що засвідчується у
передбаченому даним договором акті
виконаних робіт, надає повіреному
право отримати від довірителя
винагороди у розмірі, еквівалентному 22
Повіреним свої зобов'язання виконано,
тобто у відповідності до чинного
законодавства підготовлено і подано
для ОСОБА_3 клопотання до
Білогородської сільської ради щодо
отримання у власність (безоплатно)
земельної ділянки комунальної
власності (цільове призначення-для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки)
орієнтовною площею до 0,25 га. При цьому
додано до клопотання передбачені ч. 6
ст. 118 ЗК України додатки, а саме
графічні матеріали з бажаним місцем
розташування земельної ділянки в межах
Білогородської сільської ради. У
зв'язку з вищевикладеним повірений мав
право на отримання позитивної
відповіді ОСОБА_3 від Білогородської
сільської ради, а тому й на отримання
передбаченої в договорі винагороди у
неналежної відповіді відповідача, що
полягає в фактичній відмові надати
громадянину земельну ділянку,
гарантовану законом, він поніс збитки у
вигляді упущеної вигоди. Білогородська
сільська рада є органом місцевого
самоврядування, та відповідно до п. п. 12
п. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України є
бюджетною установою, що повністю
утримується за кошти місцевого
бюджету. Норма вказаної статті не
звільняє Білогородську сільську раду
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов»язання у
відповідності до п. 1 ст. 625 ЦК України.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1
просив стягнути з Білогородської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області упущену
вигоду в сумі 22 000 грн..
В судове засідання позивач не з'явився,
про дату, час і місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, подав
суду заяву, у якій позов підтримав і
просив його задовольнити та розглянути
справу у його відсутність.
В судове засідання представник
відповідача Білогородської сільської
ради Києво-Святошинського району не
з'явився, про дату, час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
представник відповідача надав суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність, проти задоволення позову
В судове засідання треті особи не
з'явились, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, причини неявки суду
Суд, з»ясувавши дійсні обставини та
давши оцінку зібраним у справі доказам,
дійшов висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17 червня 2013 року
між позивачем ОСОБА_1 і ОСОБА_3 був
укладений Договір доручення № 113/06/13-зд,
згідно умов п. а) п. 2.1. договору
предметом цього договору є доручення
повіреному або, відповідно до п. 3.9.
цього договору заміснику вчинити від
імені та за рахунок довірителя вказані
нижче дії по реалізації прав чи захисту
інтересів останнього, а саме повірений
готує від імені та в інтересах
довірителя об'єктивне та обґрунтоване
звернення до компетентного органу, що
має на меті реалізацію довірителем
права на земельну ділянку для
будівництва і обслуговування жилого
будинку та споруд в розмірі 0,25 га в
адміністративних межах с. Білогородка,
Києво-Святошинського району, Київської
області, а саме до моменту прийняття
органом місцевого самоврядування або
виконавчої влади позитивного рішення
про виділення земельної ділянки
18 жовтня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 і
ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду б/н до
Договору доручення № 113/06/13-зд від 17
червня 2013 року відповідно умов п. 1
якого змінено п. 4.2 Договору доручення
113/06/13-зд від 17 червня 2013 року та
викладено його в редакції: «Отримання
належної відповіді на звернення в
порядку пункту 2.1 цього Договору, що
засвідчується у передбаченому цим
договором Актів виконаних робіт, надає
повіреному право отримати від
Довірителя винагороду у розмірі,
еквівалентному 22 000,00 грн.».
Як зазначив у позовній заяві позивач
ОСОБА_1, відповідачем була надана
відповідь, що полягала у фактичній
відмові надати громадянці ОСОБА_3
земельну ділянку, гарантовану законом,
а тому він, ОСОБА_1, поніс збитки у
вигляді упущеної вигоди.
Згідно вимог п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України
збитками є доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).
Як вбачається з матеріалів справи,
згідно рішення 25 сесії 6 скликання
Білогородської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області № 375/18 від 23 серпня 2013 року,
сільська рада розглянула звернення
ОСОБА_3 про виділення земельної ділянки
у власність для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд в
межах с. Білогородка та залишила його
Згідно вимог ст. 3 ЦК України загальними
засадами цивільного законодавства є: 1)
неприпустимість свавільного втручання
у сферу особистого життя людини; 2)
неприпустимість позбавлення права
власності, крім випадків, встановлених
Конституцією України та законом; 3)
свобода договору; 4) свобода
підприємницької діяльності, яка не
заборонена законом; 5) судовий захист
цивільного права та інтересу; 6)
справедливість, добросовісність та
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Зважаючи на позицію Верховного Суду
України, викладену у постанові Пленуму
«Про судове рішення у цивільній
справі» № 14 від 18 грудня 2009 року,
оскільки правом на звернення до суду за
захистом наділена особа в разі
порушення, невизнання або оспорювання
саме її прав, свобод чи інтересів, то
суд повинен встановити, чи були
порушені, невизнані або оспорені права,
свободи чи інтереси цих осіб, а якщо
були, то вказати, чи є залучений у
справі відповідач відповідальним за
Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Однак, позивач ОСОБА_1 не довів суду в
чому саме полягає порушення його прав
відповідачем Білогородською сільською
радою Києво-Святошинського району
Київської області. Суду було надано
докази лише того, що між позивачем
ОСОБА_1 і ОСОБА_3 було укладено Договір
доручення № 113/06/13-зд, та прийняте
рішення 25 сесії 6 скликання
Білогородської сільської ради № 375/18
від 23 серпня 2013 року про відмову ОСОБА_3
у наданні земельної ділянки. Позивачем
не доведено тих обставин, на які
посилався він як на підставу позовних
вимог, та не надано суду доказів в
обґрунтування позову.

Оцінюючи в сукупності зібрані в справі
докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК
України, суд дійшов висновку, що
позивачем ОСОБА_1 відповідно до вимог
ст. 60 ЦПК України не надано суду доказів
в обгрунтування заявлених позовних
вимог, а тому у задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 15 22, 1166 ЦК України, ст.
ст. 10, 60, 209, 212-214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Білогородської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, треті особи: ТОВ «Правозахисна
група «Варта», ОСОБА_3, про стягнення
упущеної вигоди, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.