Справа №167/422/14-ц
Провадження №2/167/172/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2014 року Рожищенський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді
Хитрика Р.І.,

при секретарі - Форсюк
Т.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглядаючи у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Рожище
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення
боргу. Позов мотивує тим, що відповідач
за договором позики 28 лютого 2012 року
отримав від позивача гроші в сумі 189705.00
грн. у присутності двох свідків: ОСОБА_3,
ОСОБА_4 На підтвердження укладеного
договору була написана розписка,
згідно якої відповідач зобов'язався
повернути кошти до 30.04.2012 року. Однак, в
зазначений термін і до теперішнього
часу відповідач свого зобов'язання не
виконав, гроші не повернув. Відповідач
зобов'язаний сплатити позивачеві суму
позики згідно розписки в розмірі 189705,00
грн. та 3% річних від суми боргу, що
складає 10852,16 грн. Просить стягнути з
відповідача в його користь 189705.00 грн.
суму боргу за договором позики, суму
нарахованих 3% річних в розмірі 10852.16
грн., всього: 200541,57 грн. та витрати
пов'язані з оплатою судового збору в
розмірі 2005,57 грн.

Позивач в судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав, згідний, щоб із нього стягнули
120000,00 грн. боргу.

Вислухавши пояснення сторін, свідка,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст.1047 цього Кодексу на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В судовому засіданні встановлено, що 28
лютого 2012 року між сторонами укладено
договір позики, згідно якого позивач
передав відповідачу грошові кошти в
сумі 189705.00 грн., а останній зобов'язався
повернути вищевказану суму коштів до 30
квітня 2012 року. На підтвердження
договору позики відповідач отримав від
позивача 189705.00 грн., про що написав
розписку. (а.с.4).

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 показала, що у її присутності та
у присутності ОСОБА_4 позивач передав, а
відповідач ОСОБА_2 отримав грошові
кошти в сумі 189705.00 грн., про що останнім
було написано розписку із
зобов'язанням повернути кошти до 30
квітня 2012 року.

Частиною 1 ст.1050 ЦК України встановлено,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно достатті 625
цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як встановлено в судовому засіданні та
стверджується розпискою термін дії
договору закінчився 30 квітня 2012 року.

На день звернення з позовом до суду
сума позики 189705.00 грн. відповідачем
ОСОБА_2 не повернута.

Згідно розрахунку 3% річних загальна
сума нарахованих 3% річних за період з
01.05.2012 року по 27.03.2014 року від
простроченої суми становить 10852,16 грн.
(а.с.22).

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення, а саме з відповідача
ОСОБА_5 слід стягнути в користь
позивача ОСОБА_1 заборгованість за
договором позики в сумі 200541.57 грн. (189705.00
грн. - основний борг, 10852.16 грн. - 3 % річних
за користування позикою) та 2005.57 грн.
оплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст.ст. 526, 530, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
заборгованість в сумі 200541 (двісті тисяч
п'ятсот сорок одна) грн. 57 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
оплачений судовий збір в розмірі 2005
(дві тисячі п'ять) грн. 57 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Рожищенський районний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: /підпис/
Р.І.Хитрик

Оригіналу відповідає.

Суддя Рожищенського районного суду
Р.І.Хитрик