Справа № 450/450/14-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області у
складі

головуючого - судді Кіпчарського
М.О.,

при секретарі Микитів Н.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Пустомити
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя
особа - Чижиківська сільська ради
Пустомитівського району Львівської
області , про усунення перешкод та
зобов»язання до вчинення дій ,-

в с т а н о в и в :

Позивач 14.02.2014 р. звернулася до суду з
даним позовом, позовні вимоги
обґрунтовує тим, що постійно проживає
у будинковолодінні по АДРЕСА_1 яке
успадкувала після смерті своєї матері
ОСОБА_5, та являється користувачем
належної до нього земельної ділянки.

До зазначеного будинковолодіння зі
сторони АДРЕСА_1 існу заїзд,
облаштований понад 30 років тому, спору
щодо користування яким раніше не було.
Приблизно у 2000 році відповідач ОСОБА_3
встановила огорожу , в результаті чого
звузила заїзд, і тим самим чинить їй
перешкоди . Зокрема, при в»їзді з
головної дороги на спільний заїзд,
його ширина не змінилась, а після
в»їзду до господарства ОСОБА_3, проїзд
звужений , із-за чого обмежений доступ
до її домогосподарства. Стверджує, що
згідно плану забудови с.Чижиків,
ширина заїзду в найвужчому його місці
становить 3,1 м, а після встановлення
відповідачем огорожі, така становить
2,7 м. Тому просить зобов»язати
відповідача усунути перешкоди в
користуванні спільним заїздом, шляхом
демонтажу огорожі та приведення
розмірів даного проїзду до
первинного - 3,1 м в найвужчому місці.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений
позов підтримали повністю з вище
зазначених підстав та просять його
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлений
позов не визнали, в задоволенні якого
просять відмовити за безпідставністю,
оскільки позивач не надала суду
доказів на підтвердження порушення її
прав. Подали заперечення та
стверджують, що згідно Акту
погоджувальної комісії Чижиківської
сільської ради від 04.08.1999 року, ширина
спірного проїзду визначена розміром 2,6
м, який з власної ініціативи
відповідача розширений до 2,7 м в
найвужчому місці, та до 3,1 в найширшому.
Паркан встановлений понад 20 років
тому, і з того часу позивача не
висказувала будь-яких претензій до
часу звернення до суду. Тому вважають,
що така звернулася в суд після спливу
строку давності, у зв»язку з чим
просять застосувати наслідки спливу
такого.

Представник третьої особи -
Чижиківської сільської ради , будучи
належним чином повідомлений, в судове
засідання не явився та не повідомив
причини неявки.

З»ясувавши повно та всебічно
обставини справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених
дослідженими в судовому засіданні
доказами, суд вважає, що в позові слід
відмовити .

Встановлено, що позивач ОСОБА_1
постійно проживає за адресою АДРЕСА_1
та являється користувачем земельної
ділянки, що відноситься до даного
будинку ( а.с.8-10).

Відповідач ОСОБА_3 з 1999 р. являється
власником будинку по АДРЕСА_2 та
користувачем належної до даного
будинку земельної ділянки, якій згідно
рішення Чижиківської сільської ради
№33 від 07.10.2006р., дана земельна ділянка
площею 0,05 га, передана безоплатно у
приватну власність, та яка межує з
земельною ділянкою позивача ОСОБА_1
(а.с.7,32,41).

04.08.1999р. погоджувальною земельною
комісією Чижиківської сільської ради
складений Акт про встановлення
проїзду для ОСОБА_1 до її присадибної
ділянки через подвір»я ОСОБА_3 В Акті
зазначено, що при вирішення даного
питання була використана
картографічна схема с.Чижиків за 1959
рік, в якій не вказано проїзду до
присадибної ділянки ОСОБА_1 через
подвір»я ОСОБА_3 Комісія вирішила
дозволити ОСОБА_1 проїзд до своєї
присадибної ділянки через подвір»я
ОСОБА_3, шириною 2,6 м ( а.с.40,37).

Згідно Плану земельної ділянки та
Плану під»їзду до обістя ОСОБА_1,
складеного станом на січень 2014р.,
ширина спірного заїзду з його початку
зі сторони АДРЕСА_1, становить 3,38 м, та
2,7 м - в його найвужчому місці (місці
встановленого стовпа ЛЕП), після чого
розширюється, та в його найдальшій
частині становить 3,64 м ( а.с.11).

Згідно Протоколу №1 засідання
постійної комісії з питань
використання землі та регулювання
земельних відносин Чижиківської
сільської ради від 17.02.2013р., при
розгляді заяви ОСОБА_3 щодо узгодження
меж земельної ділянки встановлено, що
згідно рішення Чижиківської
сільської ради № 33 від 07.10.2006р., ОСОБА_3
передано земельну ділянку площею 0,05
га, а після проведених обмірів
встановлено, що площа даної земельної
ділянки є меншою та становить 0,00439 га.
Зменшення розміру земельної ділянки
ОСОБА_3 відбулося за рахунок
влаштування заїзду до будинку ОСОБА_1.(
а.с.15).

Згідно статей 3, 4, 11 ЦПК України, кожна
особа має право у визначеному порядку
звернутися до суду за захистом своїх
порушених , невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, які суд
захищає у спосіб, визначений законами
України. Суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.4 ст.129 Конституції
України, до основних засад судочинства
віднесено змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості.

Позивач ОСОБА_1 не скористалася цим
наданим їй правом та не довела суду, що
відповідач ОСОБА_3 чинить їй перешкоди
у користуванні успадкованим нею
будинковолодіння по АДРЕСА_1 звузивши
частину проїзду до її земельної
ділянки, шляхом встановлення огорожі.
Дані факти не знайшли свого
підтвердження в суді, та навпаки, судом
встановлено, що згідно рішення органу
місцевого самоврядування, з 1999 року
ширина спірного проїзду визначена
розміром 2,6 м, який з того часу та на
даний час не звужений, а розширений та
становить від 2,7 м до 3,64 м в різних його
частинах.

Згідно зі статтею 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об»єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

З врахуванням встановлено суд вважає,
що позов є безпідставний, а тому такий
не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.3,4,8,10,11,57-60, 209, 212- 215,218, 223,
292,294 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні спільним заїздом , який
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, шляхом
демонтажу огорожі та приведення
розміру спільного заїзду до 3,1 м в
найвужчому його місці, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення суду, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено

та підписано 12.05.2014р.

СуддяМ. О. Кіпчарський