Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1010/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

06.05.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Гайсюка О.В.

суддів:Карпенка О.Л.,Фомічова С.Є.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
КП»Теплоенергетик» на рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 10 лютого 2014 року.

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року КП»Теплоенергетик»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
використану теплову енергію.

Позивач зазначив, що відповідач
перебуває з ним в фактичних договірних
правовідносинах, оскільки відкрито
відповідачу абонентський рахунок та
видано абонентську книжку, і
відповідач користувався
теплоенергією, яку надавав позивач в
квартиру відповідача АДРЕСА_1

За період з жовтня 2011 року по 01.03.2013 року
борг відповідача за спожиту теплову
енергію складає 3469,82 грн.

З урахуванням індексу інфляції - 23,24 та
3% річних - 75,44 борг становить 3568,50 грн.

Посилаючись на це, позивач просив
стягнути на свою користь з відповідача
3568,50 грн.

Рішенням Ленінського районного суду
від 10.02.2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі
КП»Теплоенергетик»просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача доводи
апеляційної скарги підтримав.

Відповідач з доводами скарги не
погодився.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав від 26.11.2011 року, який надав
відповідач ОСОБА_4 апеляційному суду,
відповідачу на праві приватної
власності за договором дарування від
10.11.2011 року належить квартира АДРЕСА_1

Позивач, будучи виконавцем послуг з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання за рішенням виконкому
Кіровоградської міської ради від 10.09.2007
р. № 1085, надав в квартиру відповідача
теплову енергію, якою користувався
відповідач з листопада 2011 року ( а.с.19
«в») факт виконання позивачем послуг з
теплопостачання в судовому засіданні
апеляційного суду визнав сам
відповідач.

Цей факт також підтверджено довідками
про подачу тепла до жилих будинків в
2011,2012,2013 роках.

Отже, висновки суду про те, що позивач
не надав доказів про виконання робіт не
відповідає обставинам справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
також виходив з того, що крім
розрахунку заборгованості, позивачем
не надано доказів проживання
відповідача в будинку АДРЕСА_1, статуту
підприємства, а договір від 26.12.2011року
відповідачем не підписаний, а тому є
неукладеним.

З таким висновком суду не можна
погодитися.

Адже, вирішення спору про стягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію не пов'язане з проживанням
відповідача в квартирі, яка є його
власністю.

Сам відповідач не заперечує, що тепло в
його квартиру надається, що йому видана
абонентська книжка. Позивач відкрив на
ім'я відповідача абонентський рахунок
№ 405002483.

Хоча відповідач і не підписав договір
від 26.10.2011 року ( а.с. 21), але фактично
вступив в договірні відносини з
позивачем, та є споживачем послуг
позивача, а тому відповідно до Закону
України» Про житлово - комунальні
послуги», Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення » затверджених
постановою КМУ від 21.07.2005 р.№ 630, ст.19
Закону України» про теплопостачання»
відповідач повинен щомісячно
оплачувати спожиту теплову енергію за
встановленими тарифами.

Відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконував та має
заборгованість за спожиту теплову
енергію з листопада 2011 р. по 01.03.2013 року
у сумі 3565,50 грн. з яких заборгованість з
оплати за спожиту теплову енергію 3469,83
грн. та нараховані інфляційні втрати -
23,24 грн. та 3 % річних відповідно до ст. 625
ЦК України - 75,44 грн. Ця заборгованість
відповідно до ст. 526 ЦК підлягає
стягненню з відповідача.

Необхідність надання Статуту
підприємства відсутня, оскільки в
справі є довідка з ЄДРПОУ , з якої
вбачається, що позивач є юридичною
особою та має право займатися
діяльністю, зокрема, з постачання пари,
гарячої води.(а.с.5).

Розмір заборгованості підтверджено
затвердженими тарифами, розрахунком
заборгованості ( а.с. 2 зворот), довідкою
головного бухгалтера КП від 28.04.2014 р.,
довідкою начальника відділу збуту
теплової енергії КП від 29.04.2014 р., якими
підтверджено цей розрахунок.

Наведене свідчить про те, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи, рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 307,309,316 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу КП»Теплоенергетик»
задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 10 лютого 2014 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення яким позов
КП»Теплоенергетик» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Комунального підприємства
»Теплоенергетик» заборгованість у
сумі 3565,50 грн. та витрати по сплаті
судового збору у сумі 229, 40 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого Спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді