Справа №300/447/14-ц
Воловецький районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді - Конепуд В.І., з
участю секретаря с/з - Бирак М.М.,
представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача - сільського
голови Верб'язької сільської ради -
Півкача І.П., третьої особи - ОСОБА_4,
його представника - ОСОБА_5, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в смт. Воловець цивільну справу за
позовом ОСОБА_6 та його представника
ОСОБА_2 до Верб'язької сільської ради,
третя особа ОСОБА_4, про визнання
незаконним рішення Верб'язьської
сільської ради №128 від 23.06.2011 р., -
ОСОБА_6 звернувся з позовом до
Верб'язької сільської ради, третя особа
ОСОБА_4, про визнання незаконним
рішення Верб'язьської сільської ради
№128 від 23.06.2011 р.

Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_6
рішенням Верб'язької сільської ради
№128 від 23.06.2011 р. надано дозвіл на
розроблення технічної документації на
земельну ділянку розміром 0,1264 га для
обслуговування житлового будинку.
Вважає, що даним рішенням порушені межі
його земельної ділянки, а також на
підставі даного рішення ОСОБА_4
претендує на частину земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні та на якій розміщено його
огорожу.

Представник позивача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, просив суд визнати
незаконним та скасувати рішення
Верб'язьської сільської ради №128 від
23.06.2011 р.

Відповідач по справі - сільський
голова Верб'язької сільської ради
Півкач І.П. в суді пояснив, що по
геодезичних обмірах фактичні розміри
земельних ділянок становлять ОСОБА_4 -
0,1264 га. та ОСОБА_6 - 0,1694 га. Позивач
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не є власниками
земельних ділянок, а тільки
користувачами, поскільки державні акти
на право приватної власності на
земельні ділянки якими вони
користуються на підставі рішення
сільської ради в них по сьогоднішній
день не виготовлені.

Третя особа по справі ОСОБА_4 та
його представник ОСОБА_5 в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги не
визнали та пояснили, що дані спірні
правовідносини виникли через позивача
ОСОБА_6, який є їх ініціатором, останній
всілякими способами не бажає жити у
добросусідських відносин з ОСОБА_4

Заслухавши та обміркувавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до ст. 26 ч.1 п. 34 ЗУ
«Про місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання регулювання
земельних відносин.

Як вбачається із рішення
Верб'язької сільської ради від 24.04.1997р.
ОСОБА_4 надано право приватизувати
земельну ділянку розміром 0,1264 га. для
обслуговування житлового будинку.

Рішенням Верб'язької сільської
ради №128 від 23.06.2011 р. ОСОБА_4 надано
дозвіл на розроблення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку
загальною площею 0,1264 га.

Вказане рішення було прийнято у
відповідності до ст. 118 Земельного
Кодексу України, без будь-яких
порушень.

У відповідності до ст. 121 ЗК
України, громадяни України, мають право
на безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності, для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, у
селах, в розмірі не більше 0, 25 гектарів,
а ОСОБА_4, вищевказаним рішення було
виділено 0,1264 га., що являється значно
меншим розміром земельної ділянки, ніж
передбачено чинним законодавством.

Земельна ділянка позивача ОСОБА_6
межує із земельною ділянкою ОСОБА_4

В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не є
власниками земельних ділянок, а тільки
користувачами, поскільки не набули
право власності на земельні ділянки
шляхом приватизації, державні акти на
право приватної власності на земельні
ділянки якими вони користуються на
підставі рішення сільської ради в них
по сьогоднішній день не виготовлені.

У відповідності до вимог ст.ст.10, 11
та 60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень. Суд розглядає справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі поданих
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі доказів.

Статтею 393 ч.1 ЦК України
передбачено, що правовий акт органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, який не
відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується.

Враховуючи те, що прийняття
рішення Верб'язької сільської ради №128
від 23.06.2011 р. не порушило нічиїх прав, як
позивача ОСОБА_6 так і інших осіб, а тому
суд не вбачає підстав для задоволення
позовних вимог позивача щодо визнання
даного рішення незаконним.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, 393 ЦК України, ст. ст. 118, 121 ЗК
України, ст. 26 ч.1 п. 34 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні», суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_6 та
його представника ОСОБА_2 до
Верб'язької сільської ради, третя особа
ОСОБА_4, про визнання незаконним
рішення Верб"язьської сільської ради
№128 від 23.06.2011 р. - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий:

Суддя:
Конепуд В.І.