Справа № 192/2440/13-ц
Провадження № 2/192/87/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у
складі:

головуючої - судді
Омелюх В.М.,

при секретарі -
Савчуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт.Солоне цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Військової
сільської ради Солонянського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на 1/2 частину
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого (селянського) господарства
в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про визнання права
власності на 1/2 частину земельної
ділянки для обслуговування житлового
будинку та ведення особистого
(селянського) господарства в порядку
спадкування за законом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна
сестра ОСОБА_2, якій на день смерті
належали на праві власності ? частина
житлового будинку та ? частина
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного (селянського)
господарства, які розташовані АДРЕСА_1.

Вона є спадкоємцем другої черги на
майно померлого спадкодавця, оскільки
спадкоємці першої черги відсутні, в
зв'язку з чим звернулась до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, де їй було видано
свідоцтво про право на спадщину на ?
частини житлового будинку АДРЕСА_1. В
той же час, нотаріус відмовив їй в
оформлені спадкових прав на ? частину
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного (селянського)
господарства в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на це
майно на ім'я померлого спадкодавця,
оскільки померла ОСОБА_2, оформивши
після смерті матері ОСОБА_3 свої
спадкові права на зазначену частину
земельної ділянки відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 15 квітня 2000 року, не
оформила за життя державний акт на
право власності на неї, у зв'язку з чим
позивач змушена звернутися до суду з
даним позовом, так як в іншому порядку
не може оформити свої спадкові права.

Позивач ОСОБА_1, яка належним чином
повідомлена про місце та час розгляду
справи (а.с.159,) в судове засідання не
з'явилася, причини неявки суду не
повідомила.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4
(а.с.30-31) в судовому засіданні 22 квітня
2014 року позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити, оскільки позивач як
спадкоємець другої черги за законом не
може оформити свої спадкові права на
майно померлого спадкодавця у виді ?
частини земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку та
ведення особистого підсобного
(селянського) господарства в зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на це майно на ім'я
померлого спадкодавця, оскільки
померла ОСОБА_2, оформивши після смерті
матері ОСОБА_3 свої спадкові права на
зазначену частину земельної ділянки
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 15 квітня 2000
року, не оформила за життя державний
акт на право власності на неї. Позивач
своєчасно звернулась до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, але оформивши спадкові права
на інше спадкове майно померлої, в
частині зазначеної земельної ділянки
змушена звернутись за захистом своїх
прав до суду, так як нотаріусом
винесена постанова про відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину
в частині земельної ділянки.

Представник відповідача - Військової
сільської ради Солонянського району
Дніпропетровської області, який про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином (а.с.165), в
судове засідання не з'явився, надавши
суду письмову заяву, в якій просив
розглядати справу за відсутності
їхнього представника по наявним
матеріалам справи (а.с.166).

Представник третьої особи - відділу
Держземагенства у Солонянському
районі Дніпропетровської області,
який про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, в судове
засідання не з'явився, надавши суду
заяву, в якій просив розглядати справу
за відсутності їхнього представника
(а.с.164).

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані докази,
приходить до наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, при цьому доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, а кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень, крім
випадків встановлених цим законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання у разі, якщо таке
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають із
моменту державної реєстрації цих прав.
В той же час, згідно з п. «б» ч.2 ст. 126 ЗК
України право власності на земельну
ділянку, набуту у власність із земель
приватної власності без змін меж,
цільового призначення, посвідчується
свідоцтвом про право на спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, яка
змінила своє прізвище з «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1» після укладання шлюбу згідно
актового запису №2251 від 07 жовтня 1967
року по Будинку реєстрації шлюбу
м.Дніпропетровська (а.с.18), є рідною
сестрою ОСОБА_2, що підтверджується
записами актів про їх народження та
укладення шлюбу (а.с.17,18, 88-89).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
відділом реєстрації смерті
Дніпропетровського міського
управління юстиції зроблено актовий
запис № 157 та видано свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_1 від 11 січня 2010 року
(а.с.9).

ОСОБА_2 на день смерті належало
успадковане нею згідно виданого
Солонянською державною нотаріальною
конторою Дніпропетровської області за
реєстровим №1430 свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 15 квітня 2000
року (а.с.14,19-20,72,117-137) в рівних долях з
ОСОБА_6 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3 (а.с.16) спадкове майно, яке
складалося з житлового будинку з
надвірними спорудами, що розташований
в АДРЕСА_1 на приватизованій земельній
ділянці розміром 4269 кв.м.; з
приватизованої земельної ділянки
розміром 4269 кв.м в селі Військове
Солонянського району
Дніпропетровської області, яка надана
для обслуговування житлового будинку
площею 2500 кв.м та ведення особистого
підсобного господарства площею 1769 кв.м
і належала померлій ОСОБА_3 на підставі
виданого виконкомом Військової
сільської ради Солонянського району
Дніпропетровської області 17 серпня 1999
року, зареєстрованого в Книзі записів
державних актів за №386державного акту
на право приватної власності на землю;
а також з виданого Солонянською
райдержадміністрацією
Дніпропетровської області 10 лютого 1997
року та зареєстрованого в Книзі
реєстрації сертифікатів на право на
земельну частку (пай) за №0577
сертифіката на право на земельну
частку (пай) серії ДП №028577, що
знаходиться в с.Калинівка у володінні
ВАТ «Славутич» Солонянського району
Дніпропетровської області розміром 5,01
в умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі (на
місцевості).

Після отримання свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 15 квітня 2000
року (а.с.14,19-20,72,117-137) ОСОБА_2
зареєструвала своє право власності на ?
частину житлового будинку (а.с.15) та
отримала на розташовану на території
Військової сільської ради земельну
ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 4.700 га, право на яку було
посвідчено виданим Солонянською
райдержадміністрацією
Дніпропетровської області 10 лютого 1997
року та зареєстрованого в Книзі
реєстрації сертифікатів на право на
земельну частку (пай) за №0577
сертифікатом на право на земельну
частку (пай) серії ДП №028577, державний
акт І-ДП №087607, який було видано
Військовою сільською радою
Солонянського району
Дніпропетровської області та
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №351 (а.с.54-55).

В той же час, нею не було в
установленому законом порядку до дня
її смерті зареєстровано право
власності на успадковану нею за
заповітом земельну ділянку розміром
4269 кв.м в селі Військове Солонянського
району Дніпропетровської області, яка
надана для обслуговування житлового
будинку площею 2500 кв.м та ведення
особистого підсобного господарства
площею 1769 кв.м, що належала на праві
власності померлому спадкодавцю
ОСОБА_3 згідно виданого виконкомом
Військової сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області 17 серпня 1999
року та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів за №386
державного акту на право приватної
власності на землю, відповідно до
визначених свідоцтвом про право на
спадщину за заповітом від 15 квітня 2000
року долей (часток) (а.с.14,19-20,117-137).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
відкрилась спадщина на належне
померлій майно, в тому числі і на
успадковане нею згідно свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 15
квітня 2000 року (а.с.14,19-20,72,117-137) майно
померлої ОСОБА_3, в зв'язку з чим
позивачка ОСОБА_1, як спадкоємець
другої черги за законом на інше належне
померлій майно відповідно до вимог
ст.1222,1245,1262 ЦК України звернулась за
місцем відкриття спадщини у
встановлений ст.1270 ЦК України
шестимісячний строк із заявою про
прийняття спадщини до нотаріуса Сьомої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори
м.Дніпропетровська (а.с.42,69), де на
підставі, в тому числі і її заяви, було
відкрито спадкову справу №261/2010 (а.с.40-86)
та видано як спадкоємцю другої черги
за законом 29 лютого 2013 року свідоцтво
про право на спадщину за законом на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1,
розташованому на приватизованій
земельній розміром 4269 кв.м (а.с.10,11,82),
яка належала померлій на підставі
виданого Солонянською державною
нотаріальною конторою
Дніпропетровської області за №1430
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом.

В той же час, постановою про відмову у
здійсненні нотаріальної дії від 01
лютого 2014 року (а.с.140) позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_2 на успадковану померлою
згідно виданого Солонянською
державною нотаріальною конторою за
№1430 свідоцтва про право на спадщину за
заповітом 15 квітня 2000 року (а.с.14,115-116) ?
частину приватизованої земельної
ділянки розміром 4269 кв.м в селі
Військове Солонянського району
Дніпропетровської області, яка надана
для обслуговування житлового будинку
площею 2500 кв.м та ведення особистого
підсобного господарства площею 1769 кв.м,
яка належала померлій ОСОБА_3 на
підставі виданого виконкомом
Військової сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області 17 серпня 1999
року, зареєстрованого в Книзі записів
державних актів за №386 державного акту
на право приватної власності на землю,
у зв'язку з відсутністю у ОСОБА_2
правовстановлюючого документу на
спадкове майно, зареєстрованого
належним чином, тобто державного акту
на вказану земельну ділянку.

Свідоцтво про право на спадщину
відповідно до ст.67 Закону України «Про
нотаріат» видається за письмовою
заявою спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством, а тому за
наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину, вимоги про визнання
права на спадщину не підлягають
судовому розглядові. У разі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину, особа може звернутися в суд
за правилами позовного провадження.
Аналогічні положення закріплені в
главі 89 ЦК України.

Відповідно до ст.1225 ЦК України (в
редакції, яка була чинною на день
виникнення спірних правовідносин)
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про спадкування» від 30 травня
2008 року №7 встановлено, що відповідно
до статті 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Під час розгляду справи встановлено, що
позивачу в порядку спадкування за
законом від померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
сестри ОСОБА_2 перейшло право на
спадкове майно в порядку спадкування
за заповітом після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, в тому числі і на ?
частину приватизованої земельної
ділянки розміром 4269 кв.м. в с. Військове,
Солонянського району
Дніпропетровської області, яка надана
для обслуговування житлового будинку
2500 кв.м. та ведення особистого
підсобного господарства - 1769 кв.м. та
яка належала померлій на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю, виданого
виконкомом Військової сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області 17 серпня 1999
року та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів за №386.

Судом встановлено, що відносно цієї ж
земельної ділянки і з таких же правових
підстав рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 09 квітня
2014 року у справі №2-601/11 за позовом
ОСОБА_7 до Військової сільської ради
Солонянського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на 1/2 частину
земельної ділянки в порядку
спадкування за законом змінено рішення
Солонянскього районного суду
Дніпропетровської області від 09
листопада 2011 року та визнано за ОСОБА_7
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
право власності на ? частину земельної
ділянки площею 0,4269 га, надану для
обслуговування житлового будинку та
ведення особистого підсобного
господарства, яка розташована на
АДРЕСА_1 (а.с.147-148,167-170).

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_2, як
спадкоємець за законом, померла
після відкриття спадщини і не встигла
до дня своєї смерті отримати державний
акт на право власності на землю, то до
позивача переходить право на прийняття
належної померлій ? частки спадщини у
виді земельної ділянки розміром 4269 кв.м
в селі Військове Солонянського району
Дніпропетровської області, яка надана
для обслуговування житлового будинку
площею 2500 кв.м та ведення особистого
підсобного господарства площею 1769 кв.м.

Нотаріус, керуючись статтею 49 Закону
України "Про нотаріат", постановою від 01
лютого 2014 року відмовив у вчиненні
нотаріальної дії за законом, так як у
позивача відсутній Державний акт на
право приватної власності на землю за
ОСОБА_2 В той же час, та обставина, що
ОСОБА_2 за життя не оформила державний
акт на право власності на ? частину
зазначеної земельної ділянки на своє
ім'я не може бути достатньою підставою
для відмови у визнанні за позивачем
права власності на земельну ділянку,
яка залишилась після смерті її сестри.

З 01 січня 2013 року у зв'язку з внесенням
змін до Земельного Кодексу України та
введенням в дію Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» не
передбачено видачі Державного акта на
право приватної власності на землю, що
унеможливлює видачу державного акта як
форми посвідчення права власності на
земельну ділянку, оскільки на даний час
така форма відмінена, оскільки введено
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно. За законом позивачу
переходять права на все спадкове майно,
в тому числі і на частину зазначеної
земельної ділянки, але в зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на право власності на
нерухоме майно і за неможливості
позивачем його отримати у
встановленому законом порядку, позивач
позбавлений можливості оформити право
спадкування на зазначене спадкове
майно шляхом оформлення відповідного
свідоцтва у нотаріуса.

Таким чином, оскільки у позивача
відсутні інші способи захисту
цивільних прав та інтересів, чим може
бути визнання права відповідно до п.1 ч.2
ст.16 ЦК України, позовні вимоги про
визнання за позивачем права власності
на ? частину земельної ділянки в
порядку спадкування за законом
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215ЦПК
України,ст.ст.16,392,1216,1217,1218,1261,
ч.1ст.1225,1268,1276 ЦК України, ст.ст.125,126
Земельного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Військової
сільської ради Солонянського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на 1/2 частину
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого (селянського) господарства
в порядку спадкування за законом
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом після ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 1/2 частину земельної
ділянки площею 0,4269 гектарів, в тому
числі для обслуговування житлового
будинку площею 0,25 га та для ведення
особистого підсобного (селянського)
господарства площею 0,1769 га , яка
розташована по АДРЕСА_1, в межах та
згідно з планом, визначеним виданим
Військовою сільською радою
Солонянського району
Дніпропетровської області державним
актом на право приватної власності на
земельну ділянку серія I-ДП №009995 від 17
серпня 1999 року, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №386 на
ім'я ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 28 квітня
2014 року.

Головуюча: суддя