Справа № 456/5219/13-ц
Провадження № 6/456/45/2014
УХВАЛА

іменем України

"29" квітня 2014 р. Стрийський
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючої-судді
Микитчина І. М.

при секретарі
Свержинській І.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию подання
державного виконавця відділу ДВС
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

державний виконавець відділу ДВС
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області Гончар О.Б.,
за погодженням з начальником відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції, звернулася в суд з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українця, громадянина України, до
виконання ним зобов'язань, які
покладені на нього судовим рішенням.

В обґрунтування подання покликається
на те, що на виконанні у ВДВС
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області
знаходиться два виконавчих
провадження по примусовому виконанню
виконавчих документів :

- виконавчого листа № 456/5219/13-ц
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 05.02.2014 року про
стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
користь ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини
всіх видів його заробітку, починаючи з
26.09.2013 року і до досягнення сином
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 трьохрічного віку
або до зміни матеріального чи
сімейного стану сторін.

- виконавчого листа № 456/5219/13-ц
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 05.02.2014 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
аліментів на утримання дітей : доньки
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1000 грн.
щомісячно, починаючи з 26.09.2013 року і до
досягнення ними повноліття.

По даних виконавчих листах 13.02.2014 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та скеровано
боржнику ОСОБА_2 заборгованість по
сплаті аліментів лише по одному з
вищевказаних виконавчих листів
становить 4630,95 грн. Про те, боржник
станом на 17.03.2014 року не з'явився у
відділ ДВС та не повідомив про причини
несплати аліментів, хоча належним
чином був про це повідомлений.

24.02.2014 року до відділу ДВС надійшла
заява стягувачки ОСОБА_4, в якій вона
просить, звернутися із поданням до суду
про заборону виїзду гр. ОСОБА_2 за межі
України, оскільки їй стало відомо про
те, що боржник ОСОБА_2 має намір виїхати
за межі України.

Відповідно до ст. 377 - 1 ЦПК України
суд негайно розглядає подання без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець Гончар О.Б. у
судове засідання не з`явився, не
повідомивши суд про причини неявки,
хоча про дату, час та місце судового
розгляду був належним чином
повідомленим.

Боржник ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти задоволення подання
заперечив та пояснив, що не має наміру
покидати територію України, на даний
час працює на ВРЗ і з його зарплати
стягують аліменти та заборгованість по
них.

Розглянувши подання,
проаналізувавши наявні в матеріалах
справи докази, суд приходить до
висновку, що в задоволенні подання
державного виконавця про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 слід відмовити з
наступних підстав.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод термін ''суд, встановлений
законом'' поширюється не лише на
правову основу створення чи законності
існування суду, але й на положення щодо
його компетенції та повноважень і на
дотримання таким судом певних норм, які
регулюють його діяльність (рішення
Європейського суду з прав людини у
справах: ''Сокуренко і Стригун проти
України'' від 20 липня 2006 року та
''Лавентс проти Латвії'' від 7 листопада
2002 року).

Одночасно суд зауважує, що в ст. 2
''Свобода пересування'' Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до
неї, наголошено, що кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно із
своєю власною, й обмеження може бути
встановлено законом в разі крайньої
необхідності в демократичному
суспільстві в інтересах національної
чи громадської безпеки , для
підтримання публічного порядку,
запобігання злочину й захисту здоров'я
чи моралі, й якщо це виправдано
суспільними інтересами в
демократичному суспільстві.

Статтею ст. 33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України" передбачено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, а у громадянина України,
який має паспорт, паспорт може бути
тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, якщо, зокрема :

- діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші не виконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України ;

- він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи) - до виконання
зобов'язань.

Таким чином, Законом України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" визначено
підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон та способи здійснення таких
обмежень, а саме - шляхом відмови у
видачі паспорта або шляхом затримання
чи вилучення паспорта.

Подання державного виконавця
повинно бути обґрунтованим, тобто
містити зазначення обставин, що
підтверджують необхідність обмежити
боржнику право виїзду за межі України.
Відкриття виконавчого провадження не
може розглядатися як достатня підстава
для застосування судом саме такого
заходу, як обмеження права особи на
виїзд за межі України.

Доказів, які б давали підстави
вважати, що боржник може виїхати за
кордон, не виконавши зобов'язань, та
доказів, які б свідчили, що боржник
ухиляється від виконання рішення суду,
окрім голослівних тверджень виконавця,
суду не надано.

При розгляді подання встановлено,
що до нього не долучено доказів щодо
наявності у боржника закордонного
паспорту, або наявності у компетентних
органів заяви боржника про отримання
такого; не надано доказів, які б давали
підстави вважати, що боржник має намір
виїхати за кордон тимчасово або на
постійне місце проживання, а також те,
що не застосування таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Також
державним виконавцем не надано доказів
на підтвердження того, що ним вчинено
всі дії, передбачені Законом України
"Про виконавче провадження", спрямовані
на погашення боргу, отримання
боржником копії постанов про відкриття
виконавчого провадження. В матеріалах
справи відсутні докази отримання
боржником викликів державного
виконавця, а отже його неявка не може
розцінюватись як ухилення від
виконання зобов»язань, покладених на
нього рішенням суду.

Враховуючи те, що особа, яка
направила подання в суд, не представила
суду належні докази по справі, в
задоволенні подання державного
виконавця про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції
України, ст., ст. 209, 210, 294, 377-1 ЦПК України
ст.33 Конституції України, Законом
України "Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України",
суд,

У Х В А Л И В :

в задоволенні подання державного
виконавця відділу ДВС Стрийського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області про тимчасове
обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянину України, у праві виїзду за
межі України-відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Львівської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Стрийський міськрайонний суд
Львівської області протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя І. М. Микитчин