Справа № 461/8024/13
Головуючий у 1 інстанції: Романюк
Провадження № 22-ц/783/1637/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_2
- ОСОБА_3, представника відповідача ТзОВ
«Центр розвитку нерухомості» -
Ступінського Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Галицького районного суду
м.Львова від 15 січня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Центр
розвитку нерухомості», Відділу
державного земельного агентства у
м.Львові Львівської області,
Науково-дослідного центру «Рятівна
археологічна служба» Інституту
археології Національної академії наук
України, Відділу державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції про
скасування державного акту на право
власності на земельну ділянку,
визнання права власності на земельну
ділянку, витребування з чужого
незаконного володіння елементів
будівлі, заборони відповідачам вчиняти
будівельні та земельні роботи в
підвальних приміщеннях та фундаментах
будинку за адресою АДРЕСА_1, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 15 січня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр розвитку
нерухомості», Відділу державного
земельного агентства у м.Львові
Львівської області, Науково-дослідного
центру «Рятівна археологічна служба»
Інституту археології Національної
академії наук України, Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції про скасування державного акту
на право власності на земельну ділянку,
визнання права власності на земельну
ділянку, витребування з чужого
незаконного володіння елементів
будівлі, заборони відповідачам вчиняти
будівельні та земельні роботи в
підвальних приміщеннях та фундаментах
будинку за адресою АДРЕСА_1 - відмовлено
повністю.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 В
апеляційній скарзі просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким повністю задовольнити його
позовні вимоги. Так, на його думку,
рішення є таким, що не ґрунтується на
нормах чинного законодавства України
та прийняте за наслідком неповного
з'ясування усіх обставин справи.
Вважає, що суд прийшов до помилкового
висновку про те, що об'єкт нерухомого
майна на АДРЕСА_1 (приміщення та
фундаменти окремої будівлі - пам'ятки
історії та культури підприємства
громадської організації «Львівський
художньо-виробничий комбінат»
Львівської обласної організації
Національної спілки художників
України - на сьогоднішній день
відсутній через його фізичне знищення,
оскільки такі обставини дійсності не
відповідають. Рішення ж судів, якими
такі обставини ніби то встановлені,
невірно взято судом до уваги, оскільки
такі прийняті у спорах між іншими
сторонами та у даному спорі значення не
мають. Навпаки такий об'єкт нерухомості
існує та на час подання позову було
зареєстровано за ним право власності
на вказаний об'єкт. Крім цього, суд
фактично у рішенні суду досліджував
підставність набуття права власності
на згаданий об'єкт нерухомості, а не
підстави незаконності видачі спірного
державного акту на землю та
відповідного незаконного набуття
права власності на спірну земельну
ділянку відповідачем ТзОВ «Центр
розвитку нерухомості» та не дав таким
підставам позову жодної оцінки. Так суд
не дав правової оцінки тому факту, що
Львівська міська рада, здійснюючи
відчуження земельної ділянки на
АДРЕСА_1, фактично розпорядилась
майном, що перебуває у державній
власності, без погоджень Кабінету
міністрів України та Міністерства
культури України, тим самим порушивши
процедуру розпорядження такими
ділянками. Також не надано судом жодної
правової оцінки технічний
документації на підставі якої
переоформлено право власності на
згадану вище земельну ділянку. Крім
цього, суд допустив і ряд інших
порушень норм як матеріального так і
процесуального закону.

В судове засідання окрім представника
позивача та представника відповідача
ТзОВ «Центр розвитку нерухомості»
решта осіб, що беруть участь у справі
(їх представники) не з'явилися, однак
суд вважав за можливе проводити
розгляд справи у їх відсутності,
враховуючи, що такі особи належним
чином повідомлялись про час та місце
розгляду справи, більшість з них причин
неявки (неявки представників) не
повідомили, клопотань про відкладення
розгляду справи до суду від них не
надійшло, зважаючи на вимоги ст. 305 ЦПК
України, лист відповідача ВДРРПНМ РС
ЛМУЮ з проханням про розгляд справи у
відсутності їх представника та те, що
інтереси позивача та одного з
відповідачів у судовому засіданні
представляли їх представники.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача на підтримання
скарги, представника відповідача в
заперечення скарги, дослідивши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що у задоволенні скарги слід
відмовити.

Як вбачається із матеріалів справи,
зокрема, і позовної заяви ОСОБА_2,
посилаючись на те, що він є власником
«Приміщень та фундаментів окремої
будівлі - пам'ятки історії та культури
підприємства громадської організації
«Львівський художньо-виробничий
комбінат» Львівської обласної
організації Національної спілки
художників України» звернувся в суд з
даним позовом, у якому просив:
скасувати державний акт серії ЯА №422460
від 4.04.2005 року на право власності на
земельну ділянку площею 0,1090 га, виданий
відповідачу ТзОВ «Центр розвитку
нерухомості»; визнати за ним право
власності на вказану земельну ділянку,
площею 0,1090 га, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1; витребувати з чужого
незаконного володіння ТзОВ «Центр
розвитку нерухомості» на його користь
демонтовані елементи приміщень та
фундаментів окремої будівлі - пам'ятки
історії та культури підприємства
громадської організації «Львівський
художньо-виробничий комбінат»
Львівської обласної організації
Національної спілки художників
України; заборонити відповідачам та
іншим третім особам на замовлення
відповідачів вчиняти будівельні та
земляні роботи в підвальних
приміщеннях та фундаментах будинку за
адресою АДРЕСА_1.

Як встановлено рішенням суду,
вбачається із матеріалів справи та
сторонами не оспорюється позивач, на
час звернення до суду, дійсно був
власником вказаного ним об'єкту
нерухомості, однак на час винесення
рішення та на даний час таким не є. Так,
як вбачається із рішення Галицького
районного суду м.Львова від 10.04.2013 року
у справі за позовом ТзОВ «Центр
розвитку нерухомості» до Національної
спілки художників України, ОСОБА_2, ОКП
ЛОР «БТІ та ЕО», ВДРРПНМРС ЛМУЮ, третя
особа приватний нотаріус ОСОБА_6 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу та визнання незаконною
і скасування державної реєстрації
права власності, яке залишене в силі
ухвалою колегії суддів судової палати
в цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18.12.2013 року, вказаним рішенням
визнано недійсним договір
купівлі-продажу приміщення та
фундаментів окремої будівлі - пам'ятки
історії та культури підприємства
громадської організації «Львівський
художньо-виробничий комбінат»
Львівської обласної організації
Національної спілки художників
України за адресою АДРЕСА_1 №143,
укладений 3.06.2011 року між Національною
спілкою художників України та ОСОБА_2,
визнано недійсною та скасовано
державну реєстрацію права власності
позивача на вказаний об'єкт та запис
про нього як власника згаданого об'єкту
у державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно відсутній.

Враховуючи вказане у нього у особи, яка
не є власником такого об'єкту
нерухомості немає прав щодо оспорення
державного акту на право власності на
земельну ділянку, на якій такий
розташований та відповідно прав щодо
визнання за ним права власності на таку
ділянку та відновлення інших прав,
похідних, пов'язаних із правом
власності на вказаний об'єкт.

Тому рішення суду, яким у задоволенні
його позову відмовлено відповідає
вимогам закону.

Крім цього, що стосується доводів
скарги про невідповідність дійсним
обставинам справи висновків суду про
факт фізичного знищення згаданого
об'єкта нерухомості, то такі, на думку
колегії суддів, теж є безпідставними,
оскільки судом вірно взято до уваги
встановлені судовими рішеннями
обставини щодо фізичного знищення
об'єкта нерухомості (рішенням
господарського суду м.Києва від 24.07.2008
року у справі №3/215, що залишене без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 1.10.2008 року та
постановою Вищого господарського суду
України від 24.02.2009 року).

Решта доводів скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, а
тому таку слід відхилити як
безпідставну, залишивши рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Галицького районного суду
м.Львова від 15 січня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання ухвалою законної
сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А. Левик

Судді :
В.Я.
Бакус

Т.А.
Гірник