Справа № 522/555/13-ц
Провадження № 2-п/522/187/14
УХВАЛА

23 квітня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі заяву
відповідачки ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 05 грудня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення,
зобов'язання не перешкоджати та
вчинити певні дії, відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про вселення, зобов'язання не
перешкоджати та вчинити певні дії,
відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 05 грудня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_2 були
задоволені частково та вселено
позивача у квартиру АДРЕСА_1,
зобов'язано ОСОБА_1 передати ключі від
квартири АДРЕСА_1 та не чинити
перешкоди у користуванні даною
квартирою, а також стягнуто з ОСОБА_1 на
користь позивача маральну шкоду,
завдану внаслідок порушення права
власності в розмірі 500, 00 грн.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про
перегляд вищевказаного заочного
рішення, посилаючись на те, що її неявка
у судове засідання мала поважні
причини, оскільки знаходилась на
лікуванні, внаслідок чого вона
неодноразово подавала до суду заяви
про відкладення розгляду справи.

Також зазначає, що позовні вимоги
ОСОБА_2 є безпідставними, у зв'язку з
тим, що позивач був вселений в квартиру
АДРЕСА_1 ще 26 грудня 2012 року, що
вбачається з довідки за формою №1 від 10
лютого 2014 року виданою КП «ЖКС
«Порто-Франківський».

Представник ОСОБА_1 у судовому
засіданні підтримала вищевказану
заяву у повному обсязі та просила суд
її задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду заяви
повідомлявся належним чином згідно
вимог ст. 74 ЦПК України, причини неявки
до суду не повідомляв.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК неявка осіб,
належним чином повідомлених про час і
місце судового засідання, не
перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до правила ст. 228 ЦПК України
заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
вислухавши думку представника
відповідачки, суд дійшов висновку про
необґрунтованість заяви про перегляд
заочного рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 05 грудня 2013
року, тому така заява не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.
Таким чином, підставою для скасування
заочного рішення є дві одночасно
наявні умови - поважність причин неявки
відповідача у судове засідання та
представлення доказів, що мають
істотне значення для правильного
вирішення справи. За змістом
наведеного правила ці докази повинні
мати таке істотне значення для
вирішення справи, аби їх врахування
мали б змінити рішення суду по суті.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 у судові засідання не
з'являлась, двічі до суду надходили
заяви її представника про перенесення
справи на іншу дату (а. с. 34, 44). Про
відкладення слухання справи на 08
жовтня 2013 року відповідачка надіслала
заяву (а. с. 48), до якої додала відповідну
медичну довідку від 24 вересня 2013 року
про знаходженням її на лікуванні в «МКЛ
№11» з діагнозом - закритий перелом
правого надколінника. Про слухання
справи 05 грудня 2013 року відповідачка
була повідомлена належним чином у
відповідності до ст. 74 ЦПК України, що
підтверджується відповідним поштовим
повідомленням про вручення, що
повернулось до суду (а. с. 59). Будь-яких
заяв про перенесення розгляду справи
на вказану дату від ОСОБА_1 до суду не
надходило.

Крім того, згідно виписки з медичної
карти КУ «Міська лікарня №5» від 11
лютого 2014 року, наданою заявницею до
суду, вбачається, що остання перебувала
на стаціонарному лікуванні з 24 вересня
2013 року по 22 жовтня 2013 рік з діагнозом
консолідуючого перелому правого
надколінника. Однак вказана виписка не
може бути доказом неможливості явки
відповідачки у судове засідання, яке
відбулось 05 грудня 2013 року.

Таким чином, відповідачка не довела, що
не з'явилась в судове засідання з
поважних причин, а відповідно не
довела, що розгляд справи слід було
відкласти через її неявку.

Стосовно другої частини підстави для
перегляду заочного рішення, то суд
виходить з того, що відповідачкою не
наведено та не представлено жодного
доказу, що має істотне значення для
правильного вирішення справи, виходячи
з наступного.

Також суд вважає, що в заяві про
перегляд заочного рішення ОСОБА_1
безпідставно посилається на довідку за
формою №1 від 10 лютого 2014 року виданою
КП «ЖКС «Порто-Франківський», з якої
вбачається, що ОСОБА_2 був вселений в
квартиру АДРЕСА_1 ще 26 грудня 2012 року,
оскільки у судовому засіданні
доведений факт того, що відповідачка
поміняла замки у вхідних дверях та не
впускає позивача у вищевказану
квартиру, чим перешкоджає йому вільно
володіти та користуватись власністю.
ОСОБА_2 неодноразово звертався до
ОСОБА_1 з проханнями мирним шляхом
вирішити питання стосовно
встановлення порядку користування
квартирою №14 в будинку №7 по вул.
Рішельєвській в м. Одесі, що
підтверджується листом від 31 січня 2013
року (а. с. 23).

Крім того, у судовому засіданні
доведеним є факт звернення позивача до
Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в
Одеській області з заявою про фіксацію
факту заміни замків ОСОБА_1 на вхідних
дверях вищевказаної квартири (а. с. 21,
22). Однак домовленість між сторонами
щодо користування вищевказаною
квартирою не була досягнутою.

Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України
передбачено, що суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Таким чином, у суду відсутні підстави
для задоволення заяви про перегляд
заочного рішення, оскільки відсутні
обидві підстави для задоволення такої
заяви, а саме судом не було встановлено,
що відповідачка не з'явилась в судове
засідання з поважних причин та не
надала жодного нового доказу, що міг би
істотно вплинути на розгляд справи та
на рішення суду в цілому.

При цьому суд виходить з принципу
недопустимості скасування рішення
суду за відсутності достатніх та
законних підстав для того, а також з
формальних міркувань.

У відповідності із п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК
України у результаті розгляду заяви
про перегляд заочного рішення суд
своєю ухвалою залишає заяву без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 74, 208-210, 228, 231, 232 ЦПК
України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідачки
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 05 грудня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
вселення, зобов'язання не перешкоджати
та вчинити певні дії, відшкодування
моральної шкоди, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м. Одеси
протягом десяти днів з дня
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя
Ю.Б. Свячена