Справа № 310/1724/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 квітня 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

в складі: головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області, про встановлення
факту перебування фізичної особи на
утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про
встановлення факту перебування на
утриманні чоловіка ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, з листопада 1988 року по
березень 2008 року. В обґрунтування
заяви вказує на те, що 02.11.1988 року вона
уклала шлюб з ОСОБА_2 Від шлюбу мають
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Чоловік
помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона є вдовою
померлого ветерана військової служби,
відповідно до ст.ст.6,7 ЗУ «Про статус
ветеранів військової служби і
ветеранів органів внутрішніх справ та
соціального захисту». Чоловік на день
смерті був пенсіонером і отримував
пенсію у сумі 1883,62 грн. Вона працювала
парикмахером ТОВ «Лель», отримувала
заробітну плату в середньому на місяць
564,27 грн. Оскільки крім цієї зарплати
ніяких інших доходів вона не мала, то
вона перебувала на утриманні свого
чоловіка ОСОБА_2 Встановлення факту
перебування на утриманні необхідно їй
для оформлення права на пенсію по
втраті годувальника, яке настане у неї
з 6 травня 2014 року.

Ухвалою суду від 07.04.2014р. було здійснено
заміну неналежної заінтересованої
особи управління Пенсійного фонду
України в м. Бердянську та Бердянському
районі Запорізькій області на належну
заінтересовану особу - Головне
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області.

Заявник свою заяву підтримала
повністю, просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи -
Головного управління Пенсійного фонду
України в Запорізькій області у судове
засідання не з'явилися, про час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином. Надіслав до суду письмові
заперечення проти заяви, в яких
зазначив наступне: відповідно до ст. 30
ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» право на пенсію в
разі втрати годувальника мають
непрацездатні члени сімей загиблих,
померлих або таких, що пропали безвісти
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, які
перебували на їх утриманні. Незалежно
від перебування на утриманні
годувальника пенсія призначається:
непрацездатним дітям; непрацездатним
батькам і дружині (чоловікові), якщо
вони після смерті годувальника
втратили джерело засобів до
існування…. Непрацездатними членами
сім'ї вважаються: б) батьки та дружина
(чоловік), якщо вони досягли пенсійного
віку встановлено ст.. 26 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Отже для призначення
заявниці пенсії по втраті годувальника
необхідно підтвердження факту втрати
джерела засобів до існування, а не факт
перебування на утриманні.

Вислухавши пояснення заявниці,
показання свідків, вивчивши матеріали
справи, суд встановив наступне.

Згідно ст.ст. 234, 256 ЦПК України
окреме провадження - це вид
непозовного цивільного судочинства,
в порядку якого розглядаються
цивільні справи про підтвердження
наявності або відсутності юридичних
фактів, що мають значення для
охорони прав та інтересів особи або
створення умов здійснення нею
особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав. Суд,
зокрема, розглядає справи про
встановлення факту перебування
фізичної особи на утриманні.

Судом встановлено, що 02.11.1988 року був
укладений шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. На час смерті
він був військовим пенсіонером,
отримував пенсію у розмірі 1883,62 грн.
ОСОБА_1 працювала парикмахерок у ТОВ
«Лель», отримувала заробітну плату в
середньому на місяць 564,27 грн. Оскільки
пенсія чоловіка була значно більшою за
її заробітну плату, то заявниця вважає,
що вона перебувала на його утриманні.

Встановлені у судовому засіданні
обставини були також підтверджені
показаннями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Встановлення зазначеного факту
заявниці необхідно для подальшого
оформлення пенсії по втраті
годувальника.

Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст. 30 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» право на пенсію в разі втрати
годувальника мають непрацездатні
члени сімей загиблих, померлих або
таких, що пропали безвісти
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, які
перебували на їх утриманні (стаття 31).
Незалежно від перебування на утриманні
годувальника пенсія призначається:
непрацездатним дітям; непрацездатним
батькам і дружині (чоловікові), якщо
вони після смерті годувальника
втратили джерело засобів до існування,
а також непрацездатним батькам і
дружині (чоловікові)
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за цим Законом, які
загинули чи померли або пропали
безвісти в період проходження служби
або пізніше внаслідок поранення,
контузії, каліцтва чи захворювання, що
мали місце під час служби.

Непрацездатними членами сім'ї
вважаються, зокрема, батьки та дружина
(чоловік), якщо вони досягли пенсійного
віку встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" або є
інвалідами.

Судом встановлено, що на час смерті
чоловіка заявниця ОСОБА_1 не була
непрацездатною особою і не мала
інвалідності, а тому факт, про
встановлення якого просить заявниця,
свого підтвердження у судовому
засіданні не знайшов.

У заявниці, після досягнення нею
пенсійного віку, передбаченого ст. 26 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», виникає право
на отримання пенсії по втраті
годувальника незалежно від того
перебувала вона на утриманні свого
померлого чоловіка чи ні.

Зважаючи на встановленні у судовому
засіданні обставини, суд приходить до
висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню
не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11,10,60,208,212-215,256-259 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви
про встановлення факту її перебування
на утриманні ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, у період з листопада 1988
року по березень 2008 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Бердянський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особою, яка не була
присутня під час проголошення рішення,-
протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя: І. П. Прінь