Провадження № 2/742/536/14
унікальний № 742/1449/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області в складі:
головуючого - судді Галича А.І.,

при секретарі Волошиній А.В.,

за участю адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору
дарування квартири удаваним та поділ
спільного сумісного майна подружжя,-

встановив:

позивачка звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4 про визнання
договору дарування квартири удаваним
та поділ спільного сумісного майна
подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що 30
вересня 2003 року вона уклала шлюб з
ОСОБА_4 За час спільного проживання в
шлюбі вони за спільні кошти купили
житлову трьохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1, вартістю 200000 грн. У січні
місяці 2014 року маючи намір провести
добровільний поділ набутого
подружньогомайна вона звернулася до
відповідача, який повідомив, що
квартира є його особистим майном,
оскільки така йому подарована. Такий
договір вона просить суд визнати
удаваним, а також визнати договір
дарування квартири в дійсності
укладеним договором купівлі-продажу,
провести поділ спільного сумісного
майна подружжя, а саме квартири,
залишивши у власності ОСОБА_4 ? частку
житлової квартири, а за нею визнати
право власності на ? частину квартири,
та стягнути з відповідача витрати
пов'язані з розглядом справи.

Позивачка та її представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
уточнили позовні вимоги, зазначивши, що
договір дарування був укладений 06
квітня 2004 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7

Відповідач та його представник
позовні вимоги не визнали.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що в 2004
році вона нотаріально посвідчила
договір дарування квартири. Чому
сторони укладали саме договір
дарування вона пояснити не може, але з
досвіду роботи нотаріуса знає, що це
зазвичай роблять для того щоб права на
нерухомість не мав інший з подружжя.
Вона роз'яснила сторонам їх права і
обов'язки які виникають в результаті
укладення такого договору.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що
вона є одним із співвласників квартири
яка була подарована відповідачу по
справі. Укладений саме договір
дарування вона пояснює тим, що мати
відповідача погодилася сплатити за неї
комунальні послуги в розмірі близько
5000 грн. і вона як подяку вирішила
подарувати їй за те свою квартиру. Не
заперечує, що давала оголошення в
газеті про продажу квартири, і що до неї
приходили подружжя ОСОБА_4 щоб оглянути
квартиру та домовитися про ціну. Вона
назвала суму продажу 8000 доларів США.
Чому квартиру в подальшому не продала а
розрахувалася за комунальні послуги
подарувавши таку незнайомим людям вона
пояснити не може.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що
вона як мати позивачки знає, що її дочка
та її чоловік мали намір купити окрему
квартиру і для цього по оголошенню
ходили оглядали квартири. Знає що
вподальшому в 2004 році таку квартиру
вони купили і після проведення ремонту
стали в ній проживати, де дочка
проживає і в даний час. Оформленням
документів займався зять бо дочка на
той час була вагітна.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила що
вона є матір'ю відповідача. З
Кудіновими знайома з 2000 року.
Дізнавшись, що в ОСОБА_11 виникла
заборгованість по комунальним
платежам, вона з грудня 2003 року
вирішила виплатити за неї ці платежі
просто пожалівши її, а та в свою чергу в
квітні 2004 року подарувала їй за це
квартиру, але за її проханням оформила
квартиру на сина. Вважає, що невістка
немає до квартири ніякого відношення,
хоча не заперечує, що ремонт робили син
і невістка а також разом там проживали.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні у справі докази, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Так, згідно з копією свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_1, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 одружились 30 вересня 2003 року
(а.с.9).

З копії будинкової книги для
прописки (реєстрації) громадян, які
проживають у АДРЕСА_1, вбачається що у
даній квартирі зареєстровані ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ОСОБА_12
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження (а.с.11).

Згідно з копією дарування
квартири від 06 квітня 2004 року
зареєстрованого в реєстрі за № 1-1212,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 подарували, а
гр-н ОСОБА_4 прийняв в дар квартиру з
усіма вигодами, що знаходиться в
АДРЕСА_1, та зареєстрував у Прилуцькому
МБТІ на своє ім'я , що підтверджується
копією витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно (а.с.24,25).
Дарувальники квартири ні в яких
родинах зв"язки з ОСОБА_4 не знаходились
і не знаходяться.

У газеті «В двух словах» № 41 (498)
від 09 жовтня 2003 року, надруковано
оголошення про продаж трикімнатної
квартири ( АДРЕСА_1) НОМЕР_2 (а.с.27).

Пояснення необхідності дарування
квартири ОСОБА_5 та матір"ю відповідача
ОСОБА_4 тим, що остання погасила
заборгованість по комунальним
платежам в сумі близько 5000 грн. за
утримання цієї квартири є надуманим і
таким що не відповідає дійсності.
Передача трикімнатної квартири
вартістю 8000 доларів США за оплату
комунального боргу в сумі 5000 грн.
суперечить здоровому глузду і
елементарним звичним відносинам між
людьми. До того ж приблизно в цей час
ОСОБА_11, як пояснила вона сама, придбала
у власність приватний будинок, тобто
комунальні платежі сплатить не могла, а
будинок у власність придбала.

Підсумовуючи вищевикладене та
оцінюючи докази в їх сукупності суд
приходить до висновку що договір
дарування квартири АДРЕСА_1, укладений
06 квітня 2003 року між ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_7 з одного боку та ОСОБА_4 з
другого - є удаваним, так як в дійсності
був укладений договір купівлі-продажу
квартири, а тому позивачка ОСОБА_3 має
право на визнання за нею права
власності на ? частку спірної квартири,
оскільки у відповідності до ч.1 ст. 70 СК
України частки майна дружини та
чоловіка є рівними у разі поділу майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

На підставі ст.58 ЦК УРСР, ст..ст. 22,28
Кодексу про шлюб та сім'ю України,
ст..ст. 60,62, 69-71 СК України, ст..ст. 15, 16, 235,
321, 355, 368, 372 УК України, та керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України,
суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
договору дарування квартири удаваним
та поділ спільного сумісного майна
подружжя - задовольнити.

Визнати удаваним договір дарування
житлової квартири АДРЕСА_1 укладений 06
квітня 2004 року, зареєстрований в
реєстрі за № 1-1212, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_7

Визнати цей договір дарування в
дійсності укладений договір
купівлі-продажу.

Провести поділ спільного сумісного
майна подружжя квартири АДРЕСА_1

Залишити у власності ОСОБА_4 ? частину
житлової квартири АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1643
(одна тисяча шістсот сорок три) грн.
судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня його проголошення апеляційної
скарги до апеляційного суду
Чернігівської області через
Прилуцький міськрайонний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
А.І.Галич