Номер провадження: 22-ц/785/4836/14
Номер справи місцевого суду: 2-192/09
Головуючий у першій інстанції Рева С.В.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Кравця Ю.І., Мартинової К.П.,

при секретарі: Счастлівцевої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за
участю третьої особи ОСОБА_4, про
відшкодування збитків, спричинених
невиконанням умов попереднього
договору купівлі-продажу, за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу
Київського районного суду від 24
березня 2014 року,

встановила:

У березні 2014 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з вказаною заявою, посилаючись на
те, що рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 07 квітня 2009 року по
справі № 2-192/2009 позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково та визнано
недійсним попередній договір
купівлі-продажу нежилих приміщень
першого поверху за адресою: АДРЕСА_2,
укладеного 26 лютого 2007 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_2, а також стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі
1.079.730 гривень, що в еквіваленті
дорівнює 140.224 долара США. Крім того,
зазначеним рішення накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3.

Проте, рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси від 22 листопада
2013 року по справі № 523/3028/13-ц, яке
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 21 січня 2014 року залишено
без змін, визнано за ОСОБА_6 право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

На теперішній час наявність арешту
квартири АДРЕСА_1 порушує права ОСОБА_6,
як власниці цієї квартири.

У зв'язку з чим, ОСОБА_6 просила суд
скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1,
який був накладений рішенням
Київського районного суду м. Одеси від
07 квітня 2009 року по справі № 2-192/2009.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 24 березня 2014 року вказану
заву ОСОБА_6 було задоволено.

Скасовано арешт квартири АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_3 та належить ОСОБА_6,
який був накладений рішенням
Київського районного суду м. Одеси від
07 квітня 2009 року по справі № 2-192/2009.

Вказане судове рішення оскаржує в
апеляційному порядку ОСОБА_2

В скарзі з посиланням на порушення
судом норм процесуального права
ставиться питання про скасування
оскаржуваної ухвали.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 07 квітня 2009 року по справі №
2-192/2009 накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 22 листопада 2013 року по
справі № 523/3028/13-ц, право власності на
квартиру АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_6

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області від 21 січня 2014 року
апеляційна скарга ОСОБА_2 відхилена,
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 22 листопада 2013 року
залишено без змін.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 лютого 2014 року
відмовлено ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 22 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
21 січня 2014 року, що також підтвердили у
судовому засіданні ОСОБА_2 та її
представник.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Отже, наявність арешту на квартиру
АДРЕСА_1 порушує право власності
ОСОБА_6, оскільки він перешкоджає їй
володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном на власний
розсуд.

Враховуючи встановлене, всупереч
твердженню апелянта, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку, щодо задоволення заяви
ОСОБА_6 про скасування заходів
забезпечення позову. Вказані висновки
суду відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин що виникли і
закон, який їх регулює.

Посилання апелянта на
необґрунтованість оскаржуваної ухвали
є безпідставними і правильність
висновків суду не спростовують.

Таким чином, всупереч твердженню
скарги, суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та
постановив ухвалу з додержанням вимог
закону, тому у відповідності зі ст. ст.
311, 312 ЦПК України, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК
України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 24 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не
підлягає.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

Ю.І.Кравець

К.П.Мартинова