АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/793/882/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19,27 Колода Л. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
Сіренко Ю. В. УХВАЛА
03 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоСіренко Ю. В. суддівМіщенко
С. В. , Трюхан Г. М. при
секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника АТ «Дельта Банк»
Назаренко Марини Петрівни на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 20 лютого 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості, заслухавши
відповідачку, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги -
в с т а н о в и л а :
У грудні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» звернулося
до суду із позовом до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості.
В обґрунтування своїх вимог позивач
вказував про те, що 14.03.2008 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» та ОСОБА_7 був
укладений кредитний договір №
45-0181007/ФК-08 та додатковий договір № 1,
згідно з умовами якого банк надав
позичальнику кредитні кошти у розмірі
6500 грн. з розрахунку 19,5% річних за весь
час фактичного користування кредитом
на строк з 14.03.2008 року по 12.03.2010 року.
Відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України,
ст.ст. 92, 95 Закону України «Про банки та
банківську діяльність», Постанови
Правління НБУ №369 «Про затвердження
Положення про застосування НБУ заходів
впливу за порушення банківського
законодавства», 02.07.2010 року між ТОВ
«Укрпромбанк» та АГ «Дельта Банк» було
укладено договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта
Банку», відповідно до п. 4.1 якого в
порядку, обсязі та на умовах,
визначених договором, Укрпромбанк
передає (відступає) «Дельта Банку»
права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами,
внаслідок чого «Дельта Банк» замінює
«Укрпромбанк» як кредитора (стає новим
кредитором) у зазначених зобов'язаннях,
а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі
«Укрпромбанком» «Дельта Банку» прав
вимоги до боржників, «Дельта Банку»
переходить (відступається) право
вимагати (замість «Укрпромбанку») від
боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
Вважає, що відповідно до вищевказаного
договору про передачу активів та
кредитних зобов'язань АТ «Дельта Банк»
набув права вимоги по кредитному
договору № 45-0181007/ФК від 14.03.2008 року.
Відповідно до п. 2.4., 2.5. договору,
повернення кредиту здійснюється
щомісячно частками у розмірі не менш як
270,83 грн. по 20 (двадцяте) число (включно)
кожного місяця, починаючи з місяця,
наступного за місяцем отримання
кредиту. Шляхом перерахування коштів
на позичковий рахунок Позичальника
та/або шляхом внесення готівки до каси
Згідно п. 1.5., 2.6., 2.7 Договору, проценти за
користування Кредитом нараховуються у
валюті кредиту за період з дня його
надання до дня його повернення.
Проценти нараховуються щомісячно на
фактичну заборгованість по кредиту за
період з першого по останній день
кожного календарного місяця.
Нараховані проценти сплачуються
позичальником у валюті кредиту по 20
(двадцяте) число (включно) кожного
наступного місяця за місяцем
нарахування процентів та одночасно з
остаточним поверненням кредиту
шляхом внесення готівкових
коштів у касу банку або шляхом
безготівкового перерахування з
поточного рахунку позичальника.
Позичальник умови кредитного договору
належним чином не виконує, про що
неодноразово повідомлявся, у зв'язку з
чим, станом на 20.11.2013 року за
відповідачем наявна заборгованість у
сумі 5 283,42 грн., з яких: сума
заборгованості за тілом кредиту - 3 503, 56
грн.; сума заборгованості за відсотками
У зв'язку з вищевикладеним, позивач
просив суд ухвалити рішення, яким
стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 5283,42 грн. та
судові витрати.
У лютому 2014 року Банк подав заяву про
зменшення позовних вимог.
Свої вимоги мотивує тим, що рішенням
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 13.10.2010 у справі №2-4873/2010 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрпромбанк» до
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості по
кредиту, процентах та штрафних
санкціях задоволено позов, стягнуто з
відповідачки на користь ТОВ
«Укрпромбанк» заборгованість за
кредитним договором №45-0181007/ФК від
14.03.2008 в сумі 4053,66 грн.
Станом на 02.07.2010 року (дата взяття на
баланс кредитного договору)
відповідачем не погашено
заборгованість, яку було постановлено
стягнути за рішенням Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 13.10.2010
Відповідно до п.2.6 кредитного договору
проценти за користування кредитом
нараховуються у валюті кредиту за
період з дня його надання до дня його
повернення. Проценти нараховуються
щомісячно на фактичну заборгованість
по кредиту за період з першого по
останній день кожного календарного
місяця. При розрахунку процентів за
користування кредитом
використовується метод факт/факт,
виходячи з фактичної кількості днів у
Враховуючи наведене, згідно з
розрахунком заборгованості за
кредитним договором (проведений від
дати взяття на баланс кредитного
договору до 31.01.2014), станом на 31.01.2014 року
у відповідачки рахується
заборгованість за відсотками у розмірі
З огляду на вищевикладене, просив
ухвалити рішення, яким стягнути з
ОСОБА_7 на користь АТ «Дельта Банк»
заборгованість за відсотками по
кредитному договору № 45-0181007/ФК від
14.03.2008 в сумі 1914,62 грн. та судовий збір в
сумі 229 грн. 40 коп.
Рішенням Придніпровського районного
суду м.Черкаси від 20 лютого 2014 року в
позові ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
представник ПАТ «Дельта Банк»,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить судове
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в порядку
статті 303 ЦПК України, колегія суддів
судової палати приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим та стосуватися, зокрема,
питань: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення
та якими доказами вони
підтверджуються; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність і
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції
відповідає зазначеним вимогам,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
відповідач повністю сплатила суму
заборгованості по рішенню суду, то
підстав для задоволення вимог про
стягнення відсотків за користування
кредитом немає.

Встановлено, що 14.03.2008 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» та ОСОБА_7 був
укладений кредитний договір
№ 45-0181007/ФК-08 та додатковий договір № 1,
згідно з умовами якого банк надав
позичальнику кредитні кошти у розмірі
6500 грн. з розрахунку 19,5 % річних за весь
час фактичного користування кредитом
на строк з 14.03.2008 року по 12.03.2010 року.

Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92,
95 Закону України «Про банки та
банківську діяльність», Постанови
Правління НБУ №369 «Про затвердження
Положення про застосування НБУ заходів
впливу за порушення банківського
законодавства», 02.07.2010 року між ТОВ
«Укрпромбанк» та АТ «Дельта Банк» було
укладено договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта
Банку», відповідно до п. 4.1 якого в
порядку, обсязі та на умовах,
визначених договором, «Укрпромбанк»
передає (відступає) «Дельта Банку»
права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами,
внаслідок чого «Дельта Банк» замінює
«Укрпромбанк» як кредитора (стає новим
кредитором) у зазначених зобов'язаннях,
а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі
«Укрпромбанком» «Дельта Банку» прав
вимоги до боржників, «Дельта Банку»
переходить (відступається) право
вимагати (замість «Укрпромбанку») від
боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 13.10.2010 року, з ОСОБА_7
стягнуто на користь ТОВ «Укрпромбанк»
заборгованість за кредитним договором
№ 45-0181007/ФК від 14.03.2008 року в сумі
4053, 66 грн.

Згідно ч.З ст. 61 ЦПК України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Колегія суддів вважає неспроможними
доводи апелянта про те, що згідно з
розрахунком заборгованості за
кредитним договором, станом на 31.01.2014
року у відповідачки рахується
заборгованість за відсотками у розмірі
1914, 62 грн. і оскільки кредитний договір
між сторонами не було розірвано, то всі
його умови були чинними та
обов'язковими до виконання.

Зокрема, апелянт в обґрунтування своїх
доводів, посилається на довідку та
розрахунок заборгованості (а.с. 20, 57) по
кредитному договору № 45-0181007/ФК від
17.12.2010 року. При цьому, в матеріалах
справи мається копія кредитного
договору за № 45-0181007/ФК від 14.03.2008 року,
укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та
ОСОБА_7

Таким чином, колегія суддів, не може
взяти до розгляду надані апелянтом
докази на підтвердження своїх вимог,
оскільки вони не містять даних про те,
що відповідачка має перед позивачем
заборгованість по відсотках за період
з 2 липня 2010 року по 31 січня 2014 року у
розмірі 1914 грн. 62 коп. за договором від
14.03.2008 року, оскільки надані позивачем
довідка та розрахунок заборгованості
(а.с. 20, 57) зроблені по договору від 17.12.2010
року відносно якого позивачем до
відповідачки не заявлено будь-яких
позовних вимог.

Таким чином позовні вимоги та доводи
апеляційної скарги про стягнення з
відповідачки заборгованості за період
з 2.07.2010 року взагалі заявлені поза
межами договору від 17.12.2010 року на який
посилається сам позивач у своїх
доказах як на підтвердження своїх
вимог.

Інших доказів, за вказаних обставин,
про наявність у відповідачки
заборгованості перед позивачем за
договором від 14.03.2008 року, в ході
апеляційного розгляду справи
апелянтом не представлено.

Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

З огляду на це колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування ухваленого у
справі рішення за наведеними у скарзі
доводами.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313,314,315,317,319 ЦПК
України, судова колегія судової палати
,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника АТ
«Дельта Банк» Назаренко Марини
Петрівни - відхилити, а рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 20 лютого 2014 року у даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :