Справа № 500/7255/13-ц
Провадження № 2/500/1638/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого - судді Грубіян Л.І.

при секретарі - Зубенко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ізмаїл
матеріали цивільної справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,
зареєстрованого 19.09.2009 року відділом
реєстрації актів цивільного стану по м.
Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області,
актовий запис № 517, мотивуючи тим, що
шлюбно-сімейні стосунки не склалися з
причин відсутності взаєморозуміння та
різних поглядів на життя, втрати любові
та поваги один до одного, в зв'язку з чим
їх сім'я фактично розпалася, вони разом
не проживають та сумісного
господарства не ведуть. Спору про місце
проживання дітей немає. Спір про
розподіл сумісного майна, буде
вирішуватися окремо.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1,
підтримала позовні вимоги, та пояснила
що примирення з відповідачем не
можливе.

Відповідач ОСОБА_2, позовні вимоги не
визнав, заперечує проти розірвання
шлюбу.

Вислухавши пояснення позивачки,
відповідача та перевіривши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони знаходяться в зареєстрованому
шлюбі з 19.09.2009 року, що підтверджено
свідоцтвом серії НОМЕР_1 про шлюб
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану по м. Ізмаїл
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області,
актовий запис № 517, від шлюбу вони мають
дітей, що підтверджено відповідними
свідоцтвами про народження. Спору про
місце проживання дітей немає. Спір про
розподіл сумісного майна, буде
вирішуватися окремо. Сторони будь-яких
мір для примирення не приймають.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
майнові права.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше сумісне
проживання подружжя та збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, які мають
істотне значення.

Оскільки сторони однією сім'єю не
проживають, поновити шлюбно-сімейні
стосунки наміру не мають, подальше
сумісне проживання сторін і збереження
шлюбу є неможливим та суперечить
інтересам позивача, суд вважає за
можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215 ЦПК
України, ст.ст.110,112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що
зареєстрований 19.09.2009 року відділом
реєстрації актів цивільного стану по м.
Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області,
актовий запис № 517.

Після розірвання шлюбу за ОСОБА_1
залишити дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Л. І. Грубіян