Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2014 р.
Справа153/1629/13-ц

Ямпільський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Дзерина
М.М.

при секретарі Гулковській Т.Т.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Гальжбіївської сільської ради
Ямпільського району Вінницької
області, відділу Держкомзему у
Ямпільському районі Вінницької
області, ПП "Вінагрополіс", відділу
державної реєстраційної служби у
Ямпільському районі Вінницької
області про визнання державного акта
про право власності на землю недійсним
та скасування як незаконне рішення 25
сесії 5 скликання Гальжбіївської
сільської ради Ямпільського району
Вінницької області від 08 вересня 2010
року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
даним позовом. Вказав, що 10 вересня 1998
року, позивач, на підставі рішення №2
Гальжбіївської сільської ради
народних депутатів від 10 лютого 1998 року
отримав Державний акт про право
власності на земельну ділянку розміром
0,3055 га. для обслуговування житлового
будинку і господарських будівель та
ведення особистого підсобного
господарства, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 серії І-ВН №014164,
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №114. Проте,
кадастровий номер на той час належній
йому на праві власності земельній
ділянці присвоєно не було. В процесі
виготовлення технічної документації
було складено акт встановлення в
натурі меж земельної ділянки від 09
грудня 1997, в якому відображено
погодження меж на площі 0,3055 м. кв.
землекористувачами суміжних земельних
ділянок, що підтверджується їх
підписами, серед яких наявний і підпис
відповідача. На цій підставі межі
земельної ділянки було закріплено
межовими знаками. Таким чином,
позивачем значно раніше за відповідача
на законних підставах було набуто
вказану земельну ділянку відповідно до
встановленої Державним актом про право
власності на землю площі, та у
визначених відповідно до технічної
документації межах, які відповідно до
встановленої законом процедури не
оспорювались будь-ким із
землекористувачів суміжних земельних
ділянок, в тому числі і відповідачем. 30
листопада 2011 року листом Державного
комітету України із земельних ресурсів
№ 26-ч-1258-7-08 позивача було повідомлено,
що 25 сесією 5 скликання Гальжбіївської
сільської ради від 8 вересня 2010 року
затверджено технічну документацію із
землеустрою та вирішено посвідчити
право власності гр. ОСОБА_2 на земельні
ділянки в АДРЕСА_2 площею 0,25 га. для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд та 0,0043 га. для ведення
особистого селянського господарства,
на підставі якого йому видані Державні
акти на право власності серії ЯЛ №511356
для будівництва та обслуговування
жилого будинку господарських будівель
і споруд, серії ЯЛ № 511357 для ведення
особистого селянського господарства
та про присвоєння їм кадастрових
номерів відповідно :02:007:0016 та
:02:007:0062. Таким чином, позивач
дізнався про те, що Державним актом про
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ №511356, виданими на ім'я
відповідача під кадастровим номером
:02:007:0016, закріплено право
власності на земельну ділянку, абрис
якої накладається на земельну ділянку
позивача. Внаслідок того, що під час
виготовлення за дорученням
відповідача технічної документації
були допущені помилки, що стало
причиною накладення меж належних їм на
праві власності земельних ділянок,
позивач позбавлений можливості
отримати кадастровий номер на
Державний акт про право власності на
земельну ділянку серії І-ВН №014164,
виданий на ім'я позивача, та вільно
реалізувати право власності на землю.
Рішення Гальжбіївської сільської ради
25 сесії 5 скликання від 08 вересня 2010
прийняте з порушенням ЗУ „Про місцеве
самоврядування в Україні", так як воно
ніде не зафіксовано. Зазначене
свідчить про свідоме видання
Гальжбіївською сільською радою
рішення від 08 вересня 2010 року, яким
порушується належне йому право щодо
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою. З
цього вбачається незаконність
вказаного рішення та необхідність
скасування, а також визнання недійсним
виданого на його підставі Державного
акту на право власності серії ЯЛ №511356,
зареєстрованого під кадастровим
номером :02:007:0016. Дані обставини
змушують позивача звернутись до суду з
даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та адвокат ОСОБА_4 в
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги підтримали та просять їх
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав. Вказав, що
дійсно є накладення меж належних
позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві
власності земельних ділянок. І саме
позивачу необхідно переробити
Державний акт на свою земельну ділянку.
Державний акт який є у наявності у
ОСОБА_2 складений відповідно до чинного
законодавства. Тому просить суд в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача
Гальжбіївської сільської ради
Ямпільського району Вінницької
області в судове засідання не з"явився,
надав суду письмове заперечення від 08
жовтня 2013 року вхід.№6947 в якому
зазначив, позивач не вказує і не додає
до справи постанови Вінницького
Апеляційного адміністративного суду
та ухвали Вищого адміністративного
суду України, де по такій аналогічній
справі йому було відмовлено в
задоволенні. Позивач повторно хоче щоб
суд розглянув його спір. Крім цього,
державний акт, який є у наявності у
ОСОБА_2 пройшов усю процедуру, є
законним та дійсним. Тому в задоволенні
позовних вимог просить відмовити.

Представник відповідача відділу
Держкомзему у Ямпільському районі
Вінницької області в судове засідання
не з"явився, просить справу слухати у
його відсутність, про що суду надано
письмову заяву від 06 грудня 2013 року
вхід.№8498.

Представник відповідача "Вінагрополіс"
Баришев С.О. позовні вимоги визнав, суду
пояснив, що дійсно в Державних актах
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є розбіжності в межах
земельних ділянок.

Представник відповідача відділу
державної реєстраційної служби у
Ямпільському районі Вінницької
області в судове засідання не з"явився,
про день та час слухання справи був
повідомлений належним чином, про що в
матеріалах справи присутні поштові
повідомлення про вручення судової
повістки, про причини неявки суд не
повідомив, заперечень суду не надав.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позовна заява підлягає до
задоволення частково, виходячи з
наступних міркувань.

Згідно ст.55 Конституції України права і
свободи людини і громадянина
захищаються судом.

Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона зобов"язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про визнання
недійсним Державного акта про право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№511356, суд вважає позов задовольнити в
цій частині з наступних міркувань.

Із Державного акту на право приватної
власності на землю серії І-ВН №014164
виданого 10 вересня 2008 року на підставі
рішення Гальжбіївської сільської ради
від 10 лютого 1998 року №2 судом
встановлено, що ОСОБА_1 передано у
приватну власність земельна ділянка
площею 0,3055 га для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель і ведення особистого
підсобного господарства.

Із Державного акту на право приватної
власності на землю серії І-ВН №014164
виданого 10 вересня 2008 року на підставі
рішення Гальжбіївської сільської ради
від 10 лютого 1998 року №2 судом
встановлено, що ОСОБА_1 передано у
приватну власність земельна ділянка
площею 0,3055 га для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель і ведення особистого
підсобного господарства.

Із висновку №1906 судової
будівельно-технічної експертизи
складеного 17 лютого 2010 року судом
встановлено, що фактична площа
земельної ділянки, яку на день розгляду
справи займає ОСОБА_1 становить 0,3182 га.
ОСОБА_1 займає більшу частину земельної
ділянки від належної йому на праві
приватної власності. Площа залишку
земельної ділянки становить 0,0127 га.
Фактична площа земельної ділянки, яка
знаходиться у користуванні ОСОБА_2 і
яка розташована АДРЕСА_2 на момент
проведення дослідження становить 0,2720
га.

Відповідно ч.2 ст.152 ЗК України
землекористувач земельної ділянки
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Відповідно п. "б" ч.3 ст.152 ЗК
України захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав, і тому є всі
підстави для відновлення меж спірних
земельних ділянок.

Згідно зі ст. 14 Конституції України
право власності на землю гарантується.
Це право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом.

Статтею 153 Земельного кодексу України
встановлено, що власник не може бути
позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України.

Згідно зі ст. 378 ЦК України право
власності особи на земельну ділянку
може бути припинене лише за рішенням
суду у випадках, встановлених законом.

Статтею 90 Земельного Кодексу України
визначено права власників земельних
ділянок, зокрема, продавати або іншим
шляхом відчужувати земельну ділянку,
передавати її в оренду, заставу,
спадщину, самостійно господарювати на
землі, тощо, та передбачено, що порушені
права власників земельних ділянок
підлягають відновленню в порядку,
встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ЗК України
рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

В технічному завданні на проведення
робіт по виготовленню технічної
документації та складання державних
актів про право власності на землю від
27.10.2010 №4938 вказана загальна площа
земельної ділянки (0, 2543 га.), яка
перевищує межі, визначені рішенням
Гальжбіївської сільської ради
Вінницької області про передачу у
власність земельної ділянки
відповідачу ОСОБА_2, прийнятому на 14
сесії 5 скликання від 27 січня 2009 року, що
визначалась загальною площею 0, 40 га.:
для обслуговування жилого будинку
господарських будівель і споруд - 0,20 га.
та для ведення особистого селянського
господарства - 0,20 га. Крім того,
відповідачем ОСОБА_2 під час
виготовлення технічної документації
для отримання Державного акту про
право власності допущено порушення
законодавства, яким встановлено
порядок безоплатної приватизації
громадянами земельних ділянок під час
погодження меж спірної земельної
ділянки з позивачем ОСОБА_1, як із
суміжним землевласником, що є також
порушенням безпосередньо прав
позивача як власника земельної
ділянки.

За статтею 91 ЗКУ власники земельних
ділянок зобов'язані не порушувати прав
власників суміжних земельних ділянок
та землекористувачів, дотримуватися
правил добросусідства, зберігати
геодезичні знаки. Згідно з п. 2.1.
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
Наказом Держкомзему України №43 від 04
травня 1999 року (в редакції, що діяла на
23.11.2005) роботи зі складання держаного
акта на право власності на земельну
ділянку або на право постійного
користування земельною ділянкою
включають встановлення (відновлення) в
натурі (на місцевості) меж земельної
ділянки. У тому числі здійснюється
кадастрова зйомка земельної ділянки з
наступним вирахуванням координат
поворотних точок меж (у державній або
умовній системі координат) і площі
ділянки.

Статтею 198 ЗКУ визначено, що кадастрові
зйомки - це комплекс робіт, виконуваних
для визначення та відновлення меж
земельних ділянок, які включають
геодезичне встановлення меж земельної
ділянки, погодження меж земельної
ділянки з суміжними власниками та
землекористувачами, відновлення меж
земельної ділянки на місцевості тощо.
Актом погодження та встановлення меж
земельної ділянки, що є частиною
технічної документації, на підставі
якої було видано оскаржуваний
Державний акт, встановлено, що суміжні
землевласники ніяких претензій при
встановленні меж не заявляли, а тому
спірних питань немає, незважаючи на те,
що вказаний акт не підписаний
позивачем як власником суміжної
земельної ділянки, саме з підстав
існуючого між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 спору щодо меж
земельних ділянок. Таким чином, під час
виготовлення технічної документації
із землеустрою, яка затверджена 25
сесією 5 скликання Гальжбіївської
сільської ради Вінницької області від 8
вересня 2010 року для посвідчення права
власності гр. ОСОБА_2 на земельні
ділянки АДРЕСА_2 було допущено ряд
порушень, що дає суду підстави для
скасування вказаного Державного акта
серії ЯЛ №511356.

Внаслідок того, що під час виготовлення
за дорученням відповідача ОСОБА_2
технічної документації були допущені
помилки, що стало причиною накладення
меж належних позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на праві власності земельних ділянок,
позивач позбавлений можливості
отримати кадастровий номер на
Державний акт про право власності на
земельну ділянку серії І-ВН №014164 та
вільно реалізувати право власності на
землю. Дії з присвоєння земельній
ділянці кадастрового номеру є
необхідними у відповідності до чинного
законодавства, оскільки зміст права
власності на землю полягає у праві
володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками
(ст. 78 ЗКУ), а згідно зі ст. 132 ЗКУ угоди
про перехід права власності на
земельні ділянки повинні, серед іншого,
містити кадастровий номер земельної
ділянки (цифровий код (номер) земельної
ділянки, що не повторюється на всій
території України, присвоюється
земельній ділянці під час проведення
її державної реєстрації і зберігається
за нею протягом усього часу існування
такої ділянки (абз. 5 п. 2 Постанови КМ
України від 18 серпня 2010, № 749 "Про
затвердження Тимчасового порядку
присвоєння кадастрового номера
земельній ділянці"). Тобто для
реалізації належного позивачу права
власності на земельну ділянку,
останній має бути присвоєно
кадастровий номер.

Проте, п. 2.2 Тимчасового порядку ведення
державного реєстру земель,
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
№ 174 від 02 липня 2003 року встановлено, що,
реєстратор здійснює процедуру
перевірки та приймання обмінного
файла, у тому числі порівняння з
технічною документацією. У разі
відповідності обмінного файла
відомостям, які наведено в технічній
документації, та вимогам до структури,
змісту та формату обміну даними, за
результатами перевірки та приймання
реєстратором робиться відмітка на
титульному аркуші технічної
документації про приймання обмінного
файла, після чого заповнюється
реєстраційна картка. У разі
негативного висновку щодо результатів
перевірки та приймання обмінного файла
виконавцю робіт для доопрацювання
надається список конкретних вимог та
зауважень у вигляді протоколу
перевірки, відповідно до якого
необхідно внести зміни і доповнення.
Саме такий протокол з повідомленням
про неможливість визначити
кадастровий номер у зв'язку із
накладенням меж із належною
відповідачу земельною ділянкою був
отриманий позивачем на запит про
присвоєння земельній ділянці, на яку
виданий Державний акт про право
власності на земельну ділянку серії
І-ВН №014164, зареєстрованим в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №114
кадастрового номеру на ім."я позивача.

Таким чином внаслідок виданого
відповідачу ОСОБА_2 Державного акта на
право приватної власності на землю
серії ЯЛ № 511356, зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю під №00416,
обмежується, встановлене ч. 4 ст. 373 ЦК
право позивача, як власника земельної
ділянки, на використання її на свій
розсуд відповідно до її цільового
призначення.

У відповідності до Тимчасового порядку
ведення державного реєстру земель,
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
№ 174 від 02 липня 2003 року, у разі внесення
у державний акт площі земельної
ділянки, яка не відповідає її
фактичному розміру, внесення змін у
державний акт на право власності на
земельну ділянку чи його скасування не
передбачено.

Згідно із ст. 155 ЗКУ у разі видання
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування акта, яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним. Тому відновлення порушеного
права ОСОБА_1 можливе не інакше як
шляхом визнання недійсним виданого
відповідачу ОСОБА_2 Державного акта про
право власності на землю, яким
визначено право власності на площу
земельної ділянки, що не відповідає її
фактичному розміру.

Державний акт на право власності на
земельну ділянку є правовстановлюючим
документом, який видається на підставі
рішення відповідного органу місцевого
самоврядування, тому вимога про
визнання недісним Державного акта на
право приватної власності на земельну
ділянку є похідною й залежить від
доведеності незаконності рішення
органу місцевого самоврядування, на
підставі якого виданий оспорюваний
Державний акт.

Відповідно до статті 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території. Крім того, ст. 24
Закону України „Про місцеве
самоврядування", встановлено обов'язок
органів місцевого самоврядування та їх
посадових осіб діяти лише на підставі,
в межах та у спосіб, передбачених
Конституцією і Законами України, та
керуватися у своїй діяльності
Конституцією і Законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, прийнятих в межах
їхньої компетенції. Відповідно до ст.
116 ЗК України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
та інтереси.

Також ст. 393 ЦК встановлено, що правовий
акт органу місцевого самоврядування,
який не відповідає законові і порушує
права власника за позовом власника
майна визнається судом незаконним та
скасовується. Власник майна, права
якого порушені внаслідок видання
правового акта органом місцевого
самоврядування має право вимагати
відновлення того становища, яке
існувало до видання цього акта. Згідно
зі ст. 152 ЗКУ держава забезпечує
громадянам та юридичним особам рівні
умови захисту прав власності на землю.
Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.
Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється,
зокрема, шляхом визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування,
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне визнати недійсним
Державний акт про право власності на
землю серії ЯЛ № 511356 для будівництва та
обслуговування жилого будинку
господарських будівель і споруд,
зареєстрованого під кадастровим
номером 00416.

Вирішуючи питання про задоволення
позову в частині скасування як
незаконного рішення 25 сесії 5 скликання
Гальжбіївської сільської ради від
08.09.2010 „Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку", то в цій
частині суд вважає за необхідне
відмовити з наступних міркувань.

Постановою Ямпільського районного
суду Вінницької області від 04 грудня 2012
року задоволено адміністративний
позов ОСОБА_1 до Гальжбіївської
сільської ради Ямпільського району
Вінницької області, відділу
Держкомзему Ямпільському районі
Вінницької області про визнання
рішення 25 сесії 5 скликання
Гальжбіївської сільської ради
Ямпільського району Вінницької
області від 08 вересня 2010 року
незаконним та скасувати.

Постановою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
Вінницької області від 30 січня 2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково. Постанову Ямпільського
районного суду Вінницької області від
04 грудня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Гальжбіївської сільської ради
Ямпільського району Вінницької
області, Відділу Держкомзему у
Ямпільському районі Вінницької
області про визнання рішення 25 сесії 5
скликання Гальжбіївської сільської
ради Ямпільського району Вінницької
області від 08 вересня 2010 року
незаконним та скасування, -скасовано.
Прийнято нову постанову. В
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 до Гальжбіївської сільської
ради Ямпільського району Вінницької
області, Відділу Держкомзему у
Ямпільському районі Вінницької
області про визнання рішення 25 сесії 5
скликання Гальжбіївської сільської
ради Ямпільського району Вінницької
області від 08 вересня 2010 року
незаконним та скасування -відмовленою.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28 травня 2013 року касаційну
скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано постанову Ямпільського
районного суду Вінницької області від
04 грудня 2012 року та постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2013
року. Позов ОСОБА_1 залишено без
розгляду.

По скільки, строк оскарження рішення 25
сесії 5 скликання Гальжбіївської
сільської ради Ямпільського району
Вінницької області від 08 вересня 2010
року позивачем пропущено. Позивач не
ставить питання про поновлення строку
оскарження, а тому в задоволенні позову
в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК
України і на підставі ст.ст. 14, 41, 144
Конституції України, ст. 21,п. 4 ч.1 ст. 268,
ст. ст. 373, 378, 393 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 78, 90, 91, 132, 116, 118, 152, 153, 155,
198, ст.ст. 24, 46, ч.ч.2,3, 10 ст. 59 ЗУ „Про
місцеве самоврядування", абз. 5 п. 2
Постанови КМ України від 18 серпня 2010, №
749 "Про затвердження Тимчасового
порядку присвоєння кадастрового
номера земельній ділянці", п. 2.1.
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
Наказом Держкомзему України №43 від 04
травня 1999 року, п. 2.2 Тимчасового
порядку ведення державного реєстру
земель, затвердженого наказом
Державного комітету України по
земельних ресурсах № 174 від 02 липня 2003
року

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним Державний акт про
право власності на землю серії ЯЛ № 511356
для будівництва та обслуговування
жилого будинку господарських будівель
і споруд, зареєстрованого під
кадастровим номером 00416.

В іншій частині позову
- відмовити.

Рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Вінницької області
через Ямпільський районний суд
Вінницької області. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий

М.М.Дзерин