Справа № 750/1403/14 Провадження №
22-ц/795/1020/2014 Головуючий у I інстанції:
Требух Н. В.Категорія: цивільна
Доповідач: Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

12 травня 2014 року м. Чернігів

. Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

Головуючого судді Кузюри Л.В.

Суддів : Вінгаль В.М., Зінченко С.П.

При секретарі :Шкарупі Ю.В.

За участю: позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 21 березня 2014 року в
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення процентів за
договором позики,

В С Т А Н О В И В
:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 21 березня 2014 року, яким
задоволено позов ОСОБА_1, стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7500,00 грн.
відсотків за договором позики, судовий
збір в сумі 243,00 грн.

Доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи та не врахував, що часткове
погашення відповідачем боргу в сумі
2000,00 грн., на думку ОСОБА_2, є підставою
для пропорційного зменшення суми
нарахованих відсотків.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення учасника
судового розгляду, вивчивши та
дослідивши матеріали цивільної справи,
матеріали цивільної справи №750/2161/13-ц,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
відхиленню, а рішення суду - залишенню
без зміни, виходячи з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що заочним рішенням
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 18.04.2013 року з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 стягнуто борг за
договором позики в сумі 26000,00 грн.,
відсотки в сумі 7000,00 грн., а всього 33000,00
грн. Вказане рішення суду набрало
законної сили (а.с. 2,3) та відповідно до
ст. 61 ЦПК України підлягає
обов'язковому врахуванню при розгляді
даної справи.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2
вищезазначене рішення суду та взяті за
договором позики зобов'язання не
виконала (зворот а.с.3), ОСОБА_1
звернулась до суду з даним позовом,
після уточнення якого, просила
стягнути з відповідача 7500,00 грн.
відсотків за користування грошовими
коштами за період з 01.04.2013 року по 01.02.2014
року.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що станом на день звернення
позивача до суду, ОСОБА_2 борг не
повернула, а тому, за правилами ст.ст. 625,
1048 ЦК України, наявні підстави для
стягнення з неї відсотків за
користування грошовими коштами у
визначеній договором позики сумі.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи та положенням
цивільного законодавства, виходячи з
наступного.

Згідно з приписами ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей.

Зважаючи на те, що за загальним
правилом, закріпленим в ст. 599 ЦК
України, договірне зобов'язання
припиняється його належним виконанням,
ухвалення рішення про стягнення боргу,
яке не виконане, і відкриття
виконавчого провадження за цим
рішенням за відсутності його реального
виконання боржником, не припиняє
позикові договірні правовідносини
сторін, а отже не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
про те, що повернення нею 2000,00 грн. боргу
є підставою для зменшення суми
нарахованих відсотків, не можуть бути
взятими до уваги, оскільки суперечать
умовам укладеного між сторонами
договору, якими встановлено обов'язок
боржника сплачувати позикодавцю 1000,00
грн. відсотків щомісячно до повного
погашення боргу, незалежно від фактів
часткової сплати заборгованості.

Враховуючи те, що рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим, а доводи апеляційної
скарги не спростовують правильності
його висновків, підстави для
скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд ,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, а рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 21
березня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Судді :