№ 336/1178/14-ц
пр. № 2/ 336/1039/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів та
коштів на утримання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2,
вказавши, що з відповідачем мають
неповнолітню доньку ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою
та знаходиться на її утриманні.
Оскільки відповідач добровільно
матеріальної допомоги не надає,
просить стягнути з ОСОБА_2 на свою
користь аліменти на утримання дитини в
розмірі 1/4 частини всіх видів доходу
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, а також стягнути з
відповідача кошти на своє утримання до
досягнення ОСОБА_2 трирічного віку в
розмірі 1/6 частки всіх видів доходу
відповідача.

Позивачка у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, додатково суду
пояснила, що вона особисто не працює,
оскільки перебуває у відпустці по
догляду за дитиною, інших джерел
доходу, окрім допомоги на дитину, не
має.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково в
частині стягнення аліментів на дитину
в розмірі, зазначеному позивачем. Проти
стягнення коштів на утримання ОСОБА_1
заперечував, посилаючись, що у шлюбі
сторони проживали нетривалий час, тож
позивач не має права на утримання.

При дослідженні матеріалів справи
встановлено таке.

Батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2
та ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом
про народження дитини. ОСОБА_2 проживає
з позивачем, що визнано відповідачем.

Як вказала позивачка в судовому
засіданні вона не працює, перебуваючи у
відпустці по догляду за дитиною до
досягення нею трирічного віку, інших
доходів, окрім державної допомоги, не
має.

Відповідач в судовому засіданні
відомості щодо своїх заробітків суду
не повідомив.

Відповідно до ст. ст. 180, 182 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, а мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
призначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Зважаючи, що відповідач визнав позовні
вимоги в частині стягнення аліментів
на утримання дитини, не заперечуючи
заявленого позивачкою розміру, суд
вбачає підстави для задоволення
позовних вимог в цій частині повністю.

В частині позовних вимог про стягнення
коштів на утримання позивачки суд
виходить з наступного.

Права та обов'язки подружжя по
утриманню врегульовані главою 9 СК
України, якою передбачені різні
підстави для надання одним з подружжя
утримання іншому.

Стаття 83 СК України, яка визначає
випадки, коли за рішенням суду може
бути позбавлено одного з подружжя
права на утримання або обмежено його
строком, стосується обмежень права на
утримання, яке передбачено ст. 79 СК
України.

Статтею ж 84 СК України визначається
право дружини на утримання від
чоловіка, зокрема, під час вагітності
та до досягення дитиною трирічного
віку. Право на утримання дружина, з якою
проживає дитина, має незалежно від
того, чи вона працює, та незалежно від
її матеріального становища, за умови,
що чоловік може надавати матеріальну
допомогу. Зазначена стаття визначає
окрему підставу для отримання дружиною
утримання від чоловіка, обумовлену
необхідністю забезпечення належного
утримання жінки, що доглядає за
дитиною.

Виключні підстави припинення права
дружини на утримання, передбачене ст. 84
СК України, передбачені ст. 85 СК
України.

Таким чином, перебування подружжя у
шлюбних відносинах нетривалий час не є
підставою для позбавлення особи права
на утримання від чоловіка в період
часу, коли особа не працює через
необхідність догляду за малолітньою
дитиною.

Оскільки відповідач не заперечував
проти розміру аліментів на утримання
дружини, а вказував лише на
безпідставність заявлених вимог, він є
цілком працездатною особою та не має на
утриманні інших осіб, суд вбачає
підстави для задоволення позовних
вимог в частині стягнення коштів на
утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частки
всіх видів заробітку відповідача.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів та коштів на утримання
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4
частки всіх видів заробітку
відповідача, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 10 лютого 2014 року до
повноліття ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
її утримання кошти в розмірі 1/6 частки
всіх видів заробітку відповідача,
щомісячно, починаючи з 10 лютого 2014 року
до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243,60 гривень (двісті
сорок три гривні 60 коп.).

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів за один
місяць.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк

23.04.2014