Справа № 761/7094/14-ц
Провадження №2/761/3232/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

24 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Бондар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово- інвестиційний
банк» про визнання договору про
іпотечний кредит недійсним, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому просить визнати
недійсним договір про іпотечний кредит
№10689-к від 27.09.2006 р. укладеного між
позивачем та відповідачем.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що за
вказаним кредитним договором позивачу
був наданий кредит в іноземній валюті.
При підписанні договору відповідач
порушив Закон України «Про захист прав
споживачів», зокрема не
розтлумачив позивачу валютний ризик,
не розтлумачив змісту договору та не
виконав переддоговірної роботи. В
цілому договір містить чимало умов, які
порушують законодавство.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, місце та
дату слухання справи повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив.

27.09.2006 р. між позивачем та відповідачем
був укладений договір про іпотечний
кредит №10689-к, відповідно до якого
позивачу був наданий кредит в розмірі
330000,00 доларів США.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Відповідно ст. 230 ЦК України, якщо одна
із сторін правочину навмисно ввела
другу сторону в оману щодо обставин,
які мають істотне значення, такий
правочин визнається судом недійсним.
Обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

В Постанові Пленуму Верховного суду
України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»
зазначено, що відповідно до статей 229 -
233 ЦК правочин, вчинений під впливом
помилки, обману, насильства, зловмисної
домовленості представника однієї
сторони з другою стороною або
внаслідок впливу тяжкої обставини, є
оспорюваним. Особа на підтвердження
своїх вимог про визнання правочину
недійсним повинна довести, що така
помилка дійсно мала місце, а також що
вона має істотне значення. Правочин
визнається вчиненим під впливом обману
у випадку навмисного введення іншої
сторони в оману щодо обставин, які
впливають на вчинення правочину. На
відміну від помилки, ознакою обману є
умисел у діях однієї зі сторін
правочину. Наявність умислу в діях
відповідача, істотність значення
обставин, щодо яких особу введено в
оману, і сам факт обману повинна
довести особа, яка діяла під впливом
обману. Обман щодо мотивів правочину не
має істотного значення.

Підписанням цього договору
позичальник свідчить, що він до
підписання цього договору ознайомився
з усіма умовами, на яких ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
здійснює кредитування фізичних осіб на
цілі не пов'язані з підприємницькою
діяльністю та загальною сукупною
вартістю всіх витрат, пов'язаних з
отриманням кредиту і свідомо обрав
умови кредитування, викладені в цьому
договорі.

Отже, позивач, підписавши договір про
іпотечний кредит, надав свою згоду з
його умовами та прийняв на себе права
та обов'язки, зазначені в ньому (а.с. 12).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів правомірність
своїх вимог та обставин, на які він
посилається, не надав суду доказів щодо
неналежного виконання відповідачем
зобов'язань за договором про іпотечний
кредит шляхом не надання повної і
достовірної інформації та порушення
законодавства «Про захист прав
споживачів», тому оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, та враховуючи те, що
обставини, на які посилається позивач
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, суд вважає, позов
таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
230, 638 ЦК України, ст. 10, 60, 79, 213, 215, 224-226
ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний промислово-
інвестиційний банк» про визнання
договору про іпотечний кредит
недійсним - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: