РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2014 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда у складі:

головуючого судді
Плохотніченко Л.І.

при секретарі
Дудко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з додатковою відповідальністю
страхова компанія «Кредо» -
відповідач-1 та ОСОБА_2 відповідач - 2 про
стягнення матеріальних збитків,
отриманих в результаті ДТП, суд,-

В
С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в Ленінський
районний суд м. Кіровограда з позовом
до Товариства з додатковою
відповідальністю страхова компанія
«Кредо» та ОСОБА_2 про стягнення
матеріальних збитків, отриманих в
результаті ДТП зазначивши, що 06.09.2013
року відповідачем -2 в результаті
порушення Правил дорожнього руху було
заподіяну механічні пошкодження
належному на праві приватної власності
автомобілю позивача марки ВАЗ 21114, д.н.
НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначається, що на
виконання вимог Закону України « Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів»
цивільно - правова відповідальність
відповідача -2, як водія автомобіля ВАЗ
-2105, д.н.НОМЕР_2, застрахована
товариством з додатковою
відповідальністю страхова компанія
«Кредо» - Поліс обов'язкового
страхування АВ №8290722.

Цивільно - правова відповідальність
позивача застрахована в НАСК «Оранта»
- Поліс обов'язкового страхування АС
№2752003.

Крім того, позивач у своєму позові
посилаються на такі обставини, як
невмотивованість рішення відповідача
-1 щодо здійснення страхового
відшкодування та неправомірність суми
відшкодування й зазначає, що вартість
відновлювального ремонту його
автомобіля з урахуванням франшизи
склала 5271, 65 грн., яку позивач вважає
значно заниженою та з причини, на його
думку проведення дослідження по
наданим експерту фотографіям , тобто
без наявності предмета дослідження.

Також, позивачем ставиться під
сумнів калькуляція щодо переліку
необхідних робіт з відновлювального
ремонту, оскільки «Звіт №2400 «Про
проведення незалежної оцінки вартості
відновлювального ремонту колісного
транспортного засобу» від 31.10.2013 року
не є правильним, тому що експерт ОСОБА_4
не є кваліфікованим експертом і не міг
виконувати експертизу.

За іншим Звітом №089-13 «Про
експертну оцінку автомобіля» від 16.09.2013
року, вартість матеріального збитку,
завданого власнику КТЗ ВАЗ -21114,
реєстраційний номер НОМЕР_1 за станом
на 12.09.2013 року склала 6765,97 грн. Даний
Звіт складено за ініціативою самого
позивача відповідно до укладеного
договору позивача з фізичною
особою-підприємцем оцінювачем,
експертом - авто товарознавцем ОСОБА_5

Таким чином, проведена експертом
ОСОБА_4 експертна оцінка на думку
позивача є необ`єктивною та позивач
вважає, що відповідач -1, з урахуванням
Звіту №089-13 «Про експертну оцінку
автомобіля» від 16.09.2013 року повинен
йому відшкодувати різницю між
сплаченою сумою страхової виплати 4771,65
грн. та вартістю матеріального збитку,
яка склала 6765,97 грн. з вирахуванням
франшизи -500,00 грн., а саме 1494,32 грн.

Крім того позивач вважає, що з
відповідача - 2 на його користь повинна
бути стягнена франшиза за полісом
обов'язкового страхування в сумі 500,00
грн., а також компенсація матеріальних
збитків в розмірі 770,67 грн. виходячи зі
Звіту №089-13 «Про експертну оцінку
автомобіля» від 16.09.2013 року.

Позивач у судове засідання з`явився
та посилаючись на викладені в позовній
заяві обставини просив позов
задовольнити.

Представник відповідача -1 у судове
засідання з`явився надав заперечення
проти позовних вимог та просив
відмовити у задоволенні позову.

Відповідач -2 у судове засідання не
з`явився, проте до суду надав заяву від
23.01.2014 року, відповідно до якої
повідомляє, що позовні вимоги не
визнає, просить відмовити в їх
задоволенні та розгляд справи
здійснити без його участі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та надавши
оцінку доказам у їх сукупності суд
вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню

06.09.2013 року відповідачем -2 в
результаті порушення Правил
дорожнього руху було заподіяну
механічні пошкодження належному на
праві приватної власності автомобілю
позивача марки ВАЗ 21114, д.н. НОМЕР_1, що
підтверджується постановою
Кіровського районного суду м
Кіровограда від 27.09.2013 року, відповідно
до якої відповідача -2 визнано винним та
притягнено до відповідальності за ст.
124 КУпАП.

Відповідно до Звіту №2400 «Про
проведення незалежної оцінки вартості
відновлювального ремонту колісного
транспортного засобу» від 31.10.2013 року
виконаного за замовленням відповідача
-1 з метою визначення відновлювального
ремонту пошкодженого автомобіля ВАЗ
21114, належного позивачу, загальна
вартість такого ремонту з урахуванням
франшизи склала 5271, 65 грн.

Позивачем з власної ініціативи було
укладено договір з оцінювачем ОСОБА_5
щодо проведення оцінки вартості
матеріального збитку, пошкодженого КТЗ
марки ВАЗ - 21114, реєстраційний номер
НОМЕР_1 Згідно з наданим позивачем
Звітом №089-13 «Про експертну оцінку
автомобіля» від 16.09.2013 року, вартість
матеріального збитку, завданого
власнику КТЗ ВАЗ -21114, реєстраційний
номер НОМЕР_1 за станом на 12.09.2013 року
склала 6765,97 грн.

Згідно зі Страховим актом від
11.11.2013 року відповідачем -1 позивачу
було виплачено страхове відшкодування
в розмірі 4771,65 грн., розраховане як сума
вартості відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнта фізичного
зносу за вирахуванням безумовної
франшизи, визначеної в Полісі АВ-8290722
від 26.09.2012 року відповідача-2 в сумі 500,00
грн., про що не заперечував в судовому
засіданні позивач.

Визначений страховиком розмір
страхового відшкодування і розмір
матеріального збитку позивач не
оскаржував.

Відповідно до пунктів 34.2,34,3 ст.34
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» визначено, що
протягом 10 робочих днів з дня отримання
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду страховик зобов'язаний
направити свого представника на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження майна для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків.

Страховою компанією з участю
спеціаліста було проведено огляд і
оцінку пошкодженого внаслідок ДТП
транспортного засобу та встановлено
суму матеріального збитку, яка склала
5271.65 грн. Вказаний розмір матеріального
збитку позивачем не оспорювався.

Крім розрахункової квитанції, серії
ЛВАК 109509 від 16.09.2013 року, за якою позивач
зобов'язаний був сплатити за
визначення вартості відновлювального
ремонту, позивачем не надано доказів
фактично понесених витрат на
відновлювальний ремонт автомобіля у
розмірі 6765,97 грн. на підставі звіту
№089-13 «Про експертну оцінку
автомобіля» від 16.09.2013 року., у зв'язку з
чим, вимоги про стягнення суми у
розмірі1494,32 грн. є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами
є будь - які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до наданих відповідачем
-1 доказів встановлено, що ОСОБА_4 є
суб'єктом оціночної діяльності, що
підтверджується Сертифікатом НОМЕР_3
від 20.12.2011 року, виданим Фондом
державного майна України за напрямком
«Оцінка об'єктів у матеріальній сфері»
та за спеціалізацією в межах напрямку
оцінки 1.2. « Оцінка машин і
обладнання», 1.3. «Оцінка колісних
транспортних засобів», а також
Свідоцтвом про реєстрацію в Державному
реєстрі оцінювачів від 21.08.2008 року за
НОМЕР_4 та кваліфікаційним свідоцтвом
оцінювача серії НОМЕР_5 від 07.06.2008 року.

У відповідності до ч. 2 ст.1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним
засобом, механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання, або
утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров`ю та /або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників. Відповідно до ст.9
цього Закону страхова сума - це грошова
сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування.

Як передбачено ст.22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров`ю, майну третьої особи. У
відповідності до ст.23 вказаного Закону
шкодою, заподіяною життю та здоров`ю
потерпілого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, в тому
числі є шкода, пов'язана з лікуванням
потерпілого; а також моральна шкода, що
полягає у фізичному болю та
стражданнях, який потерпілий - фізична
особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров`я. Згідно зі
ст.24 цього Закону у зв'язку з лікуванням
потерпілого відшкодовуються
обґрунтовані витрати, пов'язані з
доставкою, розміщенням, утриманням,
діагностикою, лікуванням,
протезуванням та реабілітацією
потерпілого у відповідному закладі
охорони здоров`я, медичним піклуванням,
лікуванням у домашніх умовах та
придбанням лікарських засобів.

Відповідно до ч. 22.1 ст.22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених в страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.28 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана з
пошкодженням транспортного засобу.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права має право на їх
відшкодування. Збитками,зокрема, є
витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

У відповідності до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також
шкода,завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою.

Відповідно до ст.11 ЦК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного і ст. ст.,
ст.22, 23, 1166, 1167, 1171, 1192, 1194 ЦК України, 10, 11,
57, 60, 88, 213-215 ЦПК України, Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд

В
И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з
додатковою відповідальністю страхова
компанія «Кредо» - відповідач-1 та
ОСОБА_2 відповідач - 2 про стягнення
матеріальних збитків, отриманих в
результаті ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
500,00 грн. - франшизи за Полісом
обов'язкового страхування та судовий
збір у сумі 114,70 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Ленінський районний суд
м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
Л. І. Плохотніченко