Справа № 342/2014/13-ц
Провадження № 22-ц/779/671/2014
Головуючий у 1 інстанції Корюкіна М.П.
Суддя-доповідач Шалаута Г.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої-судді: Шалаути
Г.І.,

суддів: Ковалюка Я.Ю.,
Матківського Р.Й.,

секретаря: Бойчука Л.М.

з участю сторін: представника
апелянта-Витвицької В.Д., відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Надра" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Надра" на рішення
Городенківського районного суду від 21
січня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ПАТ КБ "Надра"
звернулося в суд з даним позовом, який
мотивувало тим, що між ним та ОСОБА_3
20.10.2006 року був укладений кредитний
договір №173/ МК, відповідно до умов
якого ПАТ КБ "Надра" надало
відповідачці кредит на споживчі
потреби в розмірі 5000 доларів США зі
сплатою відсотків за користування в
розмірі 16% річних зі строком повернення
до 20.10.2010 року, а відповідач ОСОБА_3
відповідно до умов договору
зобов»язалась своєчасно сплачувати
відсотки за користування кредитом,
повернути кредит у визначені договором
строки, а також виконувати інші
зобов»язання, передбачені договором.
За належне виконання зобов»язань
позичальника поручився ОСОБА_2, уклавши
договір поруки від 26.10.2006 року. Оскільки
відповідач зобов»язань за кредитним
договором не виконував належним чином,
виникла загальна заборгованість яка
станом на 01.10.2013 року становила 279.28
доларів США, що у гривневому
еквіваленті складає 2232 грн. 24 коп, які
позивач просить стягнути з
відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Городенківського районного
суду Івано-Франківської області від 21
січня 2014 року в задоволенні вимог
позивачу відмовлено.

На зазначене рішення ПАТ КБ "Надра"
подало апеляційну скаргу, в якій
посилається на те, що суд відмовив у
позові за пропуском 3-річного строку
позовної давності незаконно, так як в
п.12.2 договору передбачено, що договір
вступає в дію з моменту його підписання
і діє до повного виконання
позичальником своїх зобов»язань за цим
договором. Оскільки рішення суду
суперечить вимогам ст.ст.525, 526, 530, 543, 546,
549, 550 ЦК України апелянт просить
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення суду першої інстанції
скасувати. Постановити нове рішення,
яким позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
апелянта апеляційну скаргу підтримав,
пояснив, що в межах 3-х річного строку
позов не був заявлений, так як
представник філії не вчасно подав
матеріали для оформлення позову в суд,
просив апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 доводів апеляційної
скарги не визнав. Заперечення
мотивував тим, що сумлінно виконував
зобов»язання за кредитним договором і
весь кредит сплатив. Якщо і були
поодинокі випадки сплати пізніше в
окремих місяцях ніж передбачено
графіком на тиждень-два, то на вимогу
працівників банку про простроченні
оплати він уже сплачував більшу суму,
ніж було передбачено у графіку, а те, що
банк незрозуміло з яких причин
нарахував суму боргу і на вимогу суду
надати розшифровку заборгованості,
такої не надав та представник не
з»явився на наступне судове засідання,
засвідчує про несумлінне відношення
позивача до своїх процесуальних
обов»язків як сторони. Оскільки
комп'ютерна роздруківка не є
зрозумілою ні для суду, ні для нього,
вважає позов необґрунтованим і
оскільки пройшло більше як три роки з
часу закінчення дії кредитного
договору, то просив застосувати строк
позовної давності, який суд застосував
та відмовив позивачу з цих підстав у
позові. Просив апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, дослідивши доводи апеляційної
скарги та перевіривши їх доказами,
колегія не знаходить доводи
апеляційної скарги обґрунтованими та
вважає, що рішення суду першої
інстанції постановлено з дотриманням
норм процесуального та матеріального
права та підстав для його скасування не
вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до змісту ст.629 ЦК України
умови договору є обов»язковими для
виконання сторонами .Договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну,
припинення цивільних прав та
обов»язків.

Відповідно до змісту ч.1 ст.509 ЦК України
зобов»язання - це правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов»язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію(передати
майно, виконати роботу, надати послугу
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов»язку.
Таке визначення розкриває сутність
зобов»язання як правового зв»язку між
двома суб»єктами(сторонами),
відповідно до якого на одну сторону
покладено обов»язок вчинити певну дію
чи утриматись від її вчинення, а іншій
стороні зобов»язання надано право, що
кореспондує обов»язку першої (ст.610 ЦК
України).

Порушенням зобов»язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов»язання(ст.610 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно змісту ст.ст.16, 256 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу в межах строку позовної
давності.

Ст.257 ЦК України визначає, що загальна
позовна давність встановлюється у три
роки. Три роки є строком, протягом якого
позивач вправі був звернутися за
захистом свого порушеного права. Однак
такий строк позивачем пропущено без
поважних причин. Договором, на який
зсилається позивач не передбаченого
збільшеного строку позовної давності,
а лише зазначено, що він діє до повного
виконання позичальником своїх
зобов»язань. Однак таку неконкретну
умову не слід розцінювати як
збільшення строку позовної давності за
умовами договору.

З огляду на викладене колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що зі спливом строку
позовної давності позивач втратив
право на звернення до суду з вимогою
про захист свого цивільного права, яке
вважав порушеним, а питання про
поновлення строку позовної давності
ним не ставилося. Колегія приходить до
висновку ,що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції-залишити без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317, 319, 323-325 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Надра" відхилити.

Рішення Городенківського районного
суду від 21січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
набрання ним законної сили.

Головуюча
Г.І. Шалаута

Судді
Я.Ю. Ковалюк Р.Й.
Матківський