Справа № 450/2124/13-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2014 р.Пустомитівський
районний суд Львівської області в
складі: головуючого - судді -Кукси Д. А.
при секретарі -Оленич О. І.за участю
прокурора Лящук Т.

представник позивача
ОСОБА_3

представника відповідача
Пакош О.

представника третьої особи
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Пустомити цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до Державної податкової
інспекції Пустомитівського району
Львівської області, третя особа без
самостійних вимог : ОСОБА_7 про
виключення майна з акту опису й арешту
майна та звільнення з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до
Пустомитівського районного суду
Львівської області з позовом до
відповідача, в якому просить суд
виключити з акту опису й арешту майна,
що підлягає конфіскації від 01.06.2012 року
та звільнити з - під арешту будинок
АДРЕСА_1 з господарськими будівлями :
гаражем з прибудовою, дерев'яним
будинком, цегляною огорожею,
металевими воротами та земельну
ділянку площею, 0,0920 га. складеного
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції Львівської області при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 1-50/11 виданого 09.04.2012 року
Оболонським районим судом м. Києва.

В обґрунтування своїх вимог позивач
ОСОБА_6 покликається на те, що житловий
будинок АДРЕСА_1 разом з господарськими
будівлями належать йому на праві
приватної власності. В даному
житловому будинку він проживав разом
зі своєю сім'єю до грудня 2008 року.

Вироком Оболонського районного суду м.
Києва від 19.09.2011 року його було
засудженого до 10 (десять) років
позбавлення волі з конфіскацією всього
майна. На виконання вироку 09.04.2012 року,
Оболонським районним судом м. Києва,
було видано виконавчий лист № 1-50/11 про
конфіскацію всього майна, в рядку
виконання кого 28.04.2012 року заступником
начальника ВДВС Пустомитівського
районного управління юстиції І. Фарат
було відкрито виконавче провадження
та в подальшому 01.06.2012 року складено акт
опису й арешту майна , що підлягає
конфіскації, яким описано та накладено
арешт на належний йому житловий
будинок АДРЕСА_1, дерев'яний будинок,
цегляну огорожу, металеві ворота та при
будинкову земельну ділянку в АДРЕСА_1.

Позивач вказує, що у разі не захищення
судом його прав власності, існує
реальна загроза незаконної
конфіскації належного йому житлового
будинку з господарськими будівлями
який знаходиться в сільській
місцевості АДРЕСА_1, де він постійно
проживав з сім'єю, проводив ремонтні
роботи, обслуговував територію,
утримував господарство, та де на даний
час продовжує проживати його сім'я.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6 за дорученням ОСОБА_3
позовні вимоги підтримав та просить
суд, такі задоволити повністю, оскільки
конфіскацією нерухомого майна, що є
предметом спору буде грубо порушено
охоронювані законом особисті майнові
права ОСОБА_6

Представник відповідача Державної
податкової інспекції Пустомитівського
району Львівської області, ПакоШ О. в
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_6 не визнав та заперечив. Просить
суд в їх задоволенні відмовити
повністю.

Прокурор Ляшук Т. в судовому засіданні
позовні вимоги позивача ОСОБА_6
заперечив та просить суд в їх
задоволенні відмовити повністю.

Представник третьої особи, без
самостійних вимог щодо предмета спору,
ОСОБА_7 за дорученням ОСОБА_5 в
судовому засіданні позовні вимоги
пітримала та вказала, що позовні вимоги
позвача ОСОБА_6 є законними і
обгрунтовними, та такими, що повністю
відповідають інтересах ОСОБА_7 та її
сім'ї в цілому. Свої доводи мотивує тим,
що з часу побудови житлового будинку
АДРЕСА_1, її довірителька разом зі своїм
чоловіком ОСОБА_6, який є власником
даного будинку та дітьми, понад шість
місяців на рік у весняно - осінній
період постійно проживала у даному
будинку, вели домашнє господарство та
обслуговували земельну ділянку, та з
моменту ув'язнення ОСОБА_6, а саме з 2009
року по даний час продовжує разом з
дітьми проживати у ньому. А тому вважає,
що конфіскація спірного майна грубо
порушить не тільки права ОСОБА_6, як
власника такого, але й грубо порушить
права та інтереси ОСОБА_7 та її сім'ї в
цілому.

Заслухавши пояснення сторін,
проаналізувавши матеріали справи,
повно та всебічно дослідивши докази у
справі у їх сукупності, суд прийшов до
переконання, що позовні вимоги
підставні та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Конфіскація майна
може бути застосована виключно за
рішенням суду у випадках, обсязі та
порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Винничківської сільської ради
№ 10 від 28.03.2007 року, позивачу ОСОБА_6
видано свідоцтво про право власності
на будинок АДРЕСА_1, яке зареєстроване в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно від 23.04.2007 року за №
18619630.

Даний житловий будинок збудований на
земельній ділянці площею, 0,0920 га.
передану ОСОБА_6 для будівництва і
обслуговування житлового будинку з
господарськими будівлями, і яка
належить ОСОБА_6 на підставі державного
акту про право приватної власності на
землю серії ІІ-ЛВ № 044698 виданого 03.05.1995
року Винничківською сільської радою
Пустомитівського району Львівської
області.

Вироком Оболонського районного суду м.
Києва від 19.09.2011 року, позивача ОСОБА_6
засудженого до 10 (десять) років
позбавлення волі з конфіскацією всього
майна. На виконання вироку 09.04.2012 року,
Оболонським районним судом м. Києва,
було видано виконавчий лист № 1-50/11 про
конфіскацію всього майна, в рядку
виконання якого 28.04.2012 року заступником
начальника ВДВС Пустомитівського
районного управління юстиції І. Фарат
було відкрито виконавче провадження
та в подальшому 01.06.2012 року складено акт
опису й арешту майна , що підлягає
конфіскації, яким описано та накладено
арешт на належний ОСОБА_6 житловий
будинок АДРЕСА_1, дерев'яний будинок,
цегляну огорожу, металеві ворота та
прибудинкову земельну ділянку в
АДРЕСА_1.

У відповідності з ч. 2 ст. 49
Кримінально-виконавчого кодексу
України не підлягає конфіскації майно,
що належить засудженому на правах
приватної власності чи є його часткою у
спільній власності, необхідне для
засудженого та осіб, які перебувають на
його утриманні.

Частиною 3 ст. 59 Кримінального кодексу
України визначено, що перелік майна, що
не підлягає конфіскації, визначається
законом України.

Такий перелік є Додатком до
Кримінального кодексу України. Пунктом
1 ч.1 згаданого переліку встановлено, що
не підлягає конфіскації житловий
будинок з господарськими будівлями в
сільській .місцевості, якщо засуджений
та його сім'я постійно в ньому
проживають.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
свободу пересування і вільний вибір
місця проживання в Україні», місцем
проживання є адміністративно
територіальна одиниця, на території
якої особа проживає строком понад
шість місяців на рік.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов від 30.07.2013 року,
складеного комісією Винничківської
сільської ради на підставі заяв
сусідів ОСОБА_9 від 20.07.2013 року, ОСОБА_10
від 27.07.2013 року, ОСОБА_11 від 21.07.2013 року,
вбачається, що ОСОБА_6 разом із своєю
сім'єю до грудня 2008 року у весняно -
осінній період постійно проживав у
власному будинку АДРЕСА_1 та спільно з
дружиною вів домашнє господарство,
обслуговував присадибну ділянку. З 2009
року по липень 2013 року в період з квітня
по листопад у даному будинку
проживають та ведуть домашнє
господарство дружина позивача ОСОБА_7
з сином ОСОБА_12 та дочкою ОСОБА_13,
доглядають за будинком, господарськими
будівлями і присадибною ділянкою.

Обставини встановлені актом від 30.07.2013
року, об'єктивно ствердженні показами
допитаних судом в якості свідків
сусідів ОСОБА_6 в с. Гончари,
Пустомитівського району Львівської
області, гр. ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 які
дали покази, аналогічні викладеними
ними у заявах доданих до акту від 30.07.2013
року та підтримали такі. А також,
показами допитаної судом
неповнолітньої ОСОБА_13, яка вказала, що
з часу побудови житлового будинку в с.
Гончари, вона разом з сім'єю, зокрема до
2009 року разом з батьком ОСОБА_6 в
весняно-осінній період постійно
проживали та на даний час проживають у
ньому, ведуть господарство та
обробляють присадибну земельну
ділянку.

З урахуванням наведеного, надаючи
правову оцінку зібраним у справі
доказам, та встановленим фактичним
обставинам справи, суд приходить до
переконання про доведеність факту
постійного проживання сім'ї позивача
ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_1 у відповідно
до положень ст. 3 Закону України «Про
свободу пересування і вільний вибір
місця проживання в Україні».

Згідно ст. 381 ЦК України, садибою є
земельна ділянка разом з розташованими
на ній житловим будинком, господарсько
- побутовими будівлями, наземними і
підземними комунікаціями,
багаторічними насадженнями.

У відповідності до положень ст. 381 ЦК
України та постанови Пленуму
Верховного Суду України від 04.10.1991 року
№ 7 „Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
власності громадян на жилий будинок",
житловий будинок - це комплекс споруд,
включаючи і різні господарські будівлі
(літні кухні, сараї тощо). Таким чином,
господарські будівлі : гараж з
прибудовою, дерев'яний будинок, цегляна
огорожа, металеві ворота та земельна
ділянка площею, 0,0920 га., які включені до
акту опису й арешту майна від 01.06.2012
року, є підсобними і становлять з
житловим будинком АДРЕСА_1 одне ціле, а
отже слідують долі будинку.

Згідно ст. 129 Конституції України
однією з основних засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог та заперечень.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу, а одним із способів захисту
прав та законних інтересів особи є
припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України,
Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні..

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

На підставі наведеного з урахуванням
встановлених судом фактів та обставин,
суд приходить до висновку про
неправомірність включення державним
виконавцем ВДВС Пустмоиітвського
районного управління юстиції у
Львівській області, спірного майна яке
знаходиться в сільській місцевості, а
саме : житлового будинку АДРЕСА_1 з
господарськими будівлями : гаражем з
прибудовою, дерев'яним будинком,
цегляною огорожею, металевими воротами
та земельну ділянку площею, 0,0920 га., до
акту опису та арешту майна від 01.06.2012
року, з метою забезпечення конфіскації
такого, чим порушено не тільки
охоронювані законом права та інтереси
позивача ОСОБА_6 а й членів його сім'ї.

А від так, з метою недопущення
конфіскації арештованого майна та
недопущення порушення охоронюваних
законом конституційний прав позивача
ОСОБА_6 та членів його сім'ї щодо
володіння та користування нерухомим
майном, а саме : житловим будинком
АДРЕСА_1, такі права та інтереси
підлягають захисту, шляхом виключення
даного майна з акту опису та арешту від
01.06.2012 року.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 209, 213, 214, 215, 218, 222
ЦПК України, 41 Конституції України,
ст.ст. 15, 16, 386, 391 ЦК України, Законом
України „Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", додаток № 1 до Кримінального
кодексу України, про перелік майна, що
не підлягає конфіскації за судовим
вироком, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Виключити з акту опису й арешту майна
від 01.06.2012 року та звільнити з - під
арешту будинок АДРЕСА_1 з
господарськими будівлями : гаражем з
прибудовою, дерев'яним будинком,
цегляною огорожею, металевими воротами
та земельну ділянку площею, 0,0920 га.
накладеного державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції Львівської області при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 1-50/11 виданого 09.04.2012 року
Оболонським районим судом м. Києва.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Львівської області через
Пустомитівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

СуддяД. А. Кукса