РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/3101/14-ц

2/643/2028/14

03.04.2014 Московський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі: Лебединській Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просила стягнути з
відповідача на її користь суму боргу
за договором позики в розмірі 439000,00 грн.
та судові витрати.

Позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 07 листопада 2006 року
між нею та ОСОБА_2 укладено договір
позики, згідно умов якого позивач
передала відповідачу у власність
грошові кошти в сумі еквівалентній
50000,00 доларів США, що станом на момент
передачі коштів становило 252500,00 грн., а
відповідач зобов'язалася у строк до 09
липня 2012 року повернути ці кошти
позивачу. Однак, відповідач свої
зобов'язання згідно договору позики
від 07.11.2006 року не виконала. Грошові
кошти в обумовлений сторонами строк не
повернула та ухиляється від
добровільного виконання грошових
зобов'язань. З урахуванням наданої
довідки офіційного курсу валют НБУ
станом на день звернення до суду
позивач просить стягнути з відповідача
грошову суму в розмірі 439000,00 грн.

В судове засідання представник
позивача не з'явився. Про час та місце
судового розгляду сповіщений належним
чином. Подав до суду заяву, у якій
просив справу розглядати за його
відсутності та надав письмові
пояснення, у яких зазначив, що
відповідач є донькою позивача та
враховуючи це позивач надала своїй
доньці у борг фактично усі свої
збереження, які мала з продажу свого
рухомого та нерухомого майна. При
цьому, умовою позики було придбання
відповідачем, яка на той час спільно
мешкала з громадянином ОСОБА_3 об'єктів
нерухомості. Враховуючи близькі
родинні стосунки позика була надана на
безпроцентній основі з обов'язковою
умовою повернення до липня 2012 року. Але,
позичені грошові кошти відповідач
категорично відмовляється повертати, у
зв'язку із чим ОСОБА_1 вимушена була
звернутися з позовом до суду.

Представник відповідача у в судове
засідання не з'явився. про час та місце
судового розгляду сповіщений належним
чином. Подав до суду заяву, у якій
справу просив розглядати за його
відсутності. Проти задоволення позову
заперечував та надав пояснення, згідно
яких відповідач підтвердила отримання
від позивача позики у розмірі 252500,00 грн.
та використання грошових коштів за
призначенням, тобто для придбання
спільного з цивільним чоловіком
об'єктів нерухомості, які
зареєстровано на праві власності за
ОСОБА_4 При цьому, відповідач вважає, що
можливість стягнення за договором
позики виключаться у зв'язку із тим, що
в неї не має можливості визначати
юридичну долю придбаного за позичені
кошти майна та не має фінансової
можливості повернути борг.

Суд дослідивши заяви, матеріали справи,
встановив факти та відповідні їм
правовідносини та вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню
виходячи з наступного:

В судовому засіданні встановлено, що 07
листопада 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір позики,
відповідно до умов якого ОСОБА_1
передала ОСОБА_2 у власність грошові
кошти в сумі 252500,00 грн., тобто суму,
еквівалент 50000,00 доларів США, а ОСОБА_2
зобов'язалася повернути позичену суму
в строк до 09 липня 2012 року. Відповідно
до умов договору позики (п. 2) грошові
кошти було отримано ОСОБА_2 під умовою
їх цільового використання: для
укладення цивільних договорів,
направлених на фінансування та
подальше набуття у власність об'єктів
нерухомості, у тому рахунку договорів
купівлі-продажу нерухомого майна
житлового та нежитлових фондів спільно
з ОСОБА_3.

Згідно п. 1 договору позики ОСОБА_2
зобов'язалася повернути позичену суму
боргу у розмірі еквівалент 50000,00
доларів США за курсом НБУ станом на
момент повернення коштів.

Таким чином сторонами дотримані вимоги
щодо форми укладеного правочину.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов"язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Як вбачається з умов договору
відповідачка зобов'язалася повернути
кошти у строк до 09 липня 2012 року, але
свого зобов'язання у визначений строк
не виконала.

Відповідно до ст.. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Встановлено, що станом на день розгляду
справи в суді відповідач не повернула
ОСОБА_1 позичені кошти та ухиляється
від виконання свого обов'язку по
поверненню грошей.

Встановлено, що представник
відповідача факт отримання грошових
коштів та використання їх за
призначенням, відповідно до умов
укладеного договору відповідач не
заперечує, однак вважає, що оскільки
вона не має можливості розпоряджатися
придбаним за позичені кошти майном, це
виключає можливість стягнення
грошових коштів на користь позивачки.

Суд на приймає до уваги вказані
посилання представника відповідача,
оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Як підтверджено довідкою офіційного
курсу НБУ, станом на день звернення
позивачки з позовом до суду курс долара
США становить 8,78 грн. за один долар США.
Тобто заявлена до стягнення грошова
сума в розмірі 439000,0 грн. відповідає
еквіваленту 50000,00 доларів США на день
звернення до суду з позовом, що
узгоджується з умовами договору
позики.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові
витрати, понесені позивачкою, які
складаються з судового збору в розмірі
243,60 грн. підлягають стягненню з
відповідачки на користь позивачки,
сума недоплаченого судового збору
стягується з відповідачки в дохід
держави.

На підставі наведеного, керуючись
вимогами ст.ст. 8, 10, 14, 18, 88, 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 525, 526, 625, 1046, 1048, 1049 ЦК
України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2( паспорт серії
НОМЕР_1, виданий Київським РВ ХМУ УМВС
України в Харківській області 29.01.1997
року) на користь ОСОБА_1 суму боргу за
договором позики в розмірі 439000,00
(чотириста тридцять дев'ять тисяч)
гривень та витрати на оплату судового
збору в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок
три гривні 60 копійок), а всього - 439243,60
грн (чотириста тридцять дев'ять тисяч
двісті сорок три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги через суд першої
інстанції. Особами, які брали участь у
справі, але не були присутніми у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Сиротников Р.Є.