№ 207/5046/13-ц
№ 2/207/193/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Подобєд О.К.,

при секретареві
Черномазовій М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2; треті особи: Сьома
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, Баглійська районна у м.
Дніпродзержинську рада; про визнання
права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернулася до суду с позовною заявою до
ОСОБА_2 (надалі - відповідач), про
визнання права власності на
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 Обґрунтовуючи позовні вимоги
тим, що з 1993 року мешкає за зазначеною
адресою, вона перебувала у фактичних
шлюбних відносинах з ОСОБА_3 до його
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Після його
смерті, вона успадкувала 7/9 часток
домоволодіння, його мати успадкувала 2/9
частки домоволодіння. Після прийняття
спадщини мати чоловіка виїхала з
будинку в Черкаську область, м.
Звенигородка, де й мешкала до своєї
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Дотепер вона
безперервно та відкрито користується
цим житловим приміщенням, доглядає за
будинком, здійснює ремонт, сплачує
комунальні послуги, тобто ставиться до
спірного майна як до свого, інше житло у
неї відсутнє. Тому просить суд визнати
за нею право власності на 2/9 часток
спірного домоволодіння за набувальною
давністю.

В судовому засіданні позивачка та
її представник заявлену позовну
підтримали повністю, просили її
задовольнити.

ОСОБА_2 надала до суду заяву, в
якій не заперечувала проти заявлених
позовних вимог та просила суд
розглянути справу без її участі.

Треті особи надали до суду заяви
про розгляд справ без їх участі.

Суд, вислухавши позивача,
вивчивши письмові докази по справі,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлені
наступні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1

Після його смерті відкрилася
спадщина, яка складалася з будинку за
адресою: АДРЕСА_1, яку за заповітом
отримала ОСОБА_1 в розмірі 7/9 часток, та
ОСОБА_4 в розмірі 2/9 часток.

Право власності на будинок за
адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано в ОКП
"Дніпродзержинське бюро технічної
інвентаризації" за ОСОБА_1 в розмірі 7/9
часток, та ОСОБА_4 в розмірі 2/9 часток.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. померла ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, спадкоємцем
спадкового майна, а саме, земельної
ділянки (пай) стала ОСОБА_2.

Частка нерухомого майна, а саме 2/9
частки будинку за адресою: АДРЕСА_1, не
була охоплена заповітом.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому
засіданні підтвердили факт того, що
ОСОБА_1 безперервно відкрито володіє і
користується зазначеним нерухомим
майном, утримує його в належному стані,
сплачує за комунальні послуги.

Отже, встановлено, що позивач 15
років постійно проживає в будинку за
вищевказаною адресою, претензій щодо
законності його вселення та володіння
житлом юридичні чи фізичні особи за цей
час не пред'явили.

Зі змісту ст. 344 Цивільного
кодексу України випливає, що у випадку,
якщо є всі підстави вважати, що власник
майна тривалий час не виявляє наміру
визнати певну річ своєю, він погодився
з її втратою - вона може бути визнана
власністю фактичного добросовісного
володільця. Інститут набувальної
давності є одним із первинних способів
виникнення права власності, тобто
такий спосіб, відповідно до якого право
власності на річ виникає вперше або
незалежно від права попереднього
власника на цю річ - не базується на
попередній власності та відносинах
правонаступництва, а базується на
сукупності обставин, зазначених у
частині першій статті 344 Цивільного
кодексу України, а саме: тривалого,
добросовісного, відкритого та
безперервного володіння майном як
своїм власним. Тривалість володіння
передбачає, що має закінчиться
визначений у Кодексі строк, що
розрізняється залежно від речі
(рухомої чи нерухомої), яка перебуває у
володінні певної особи, і для
нерухомого майна складає десять років.
Добросовісне володіння означає, що
особа не знала і не повинна була знати,
що володіє річчю незаконно. Тому
встановлення добросовісності залежить
від підстав набуття майна. Відкритість
та безперервність володіння теж є
необхідними умовами для набуття права
власності за набувальною давністю і
означають, що володілець володіє річчю
відкрито, без таємниць, а також те, що
протягом означеного в законі строку
володілець не вчиняв дій, що свідчили б
про визнання ним обов'язку повернути
річ власнику, а також йому не
пред'являвся правомочною особою позов
про повернення майна.

Відповідно до ст. 344 Цивільного
кодексу України набувачеві достатньо
володіти чужим майном із дотриманням
вимог, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.344 Цивільного
кодексу України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років або рухомим майном
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Право власності на нерухоме
майно, що підлягає державній
реєстрації, виникає за набувальною
давністю з моменту державної
реєстрації.

Підстави набуття права власності
визначені Главою 24 Цивільного кодексу
України. Відповідно до норм ст. 328
Цивільного кодексу України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів та вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
Статтею 344 Цивільного кодексу України
встановлено, що однією з підстав
набуття права власності є набувальна
давність. Право власності за
набувальною давністю на нерухоме майно
набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України,
правила статті 344 про набувальну
давність поширюються також на
випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим кодексом - з 1 січня 2001
року. Цивільний кодекс України набрав
чинності з 1 січня 2004 року та відповідно
приписи ст. 344 Цивільного кодексу
України поширюються лише на
правовідносини, що виникли з 1 січня 2001
року. Враховуючи те, що позивачка
користується, володіє часткою
домоволодіння з 1999 року, то зі спливом
десяти років, вона набула право
звернутись до суду із позовом про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю
відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу
України.

Таким чином як поясненнями
свідків так і матеріалами справи
встановлено факт тривалого,
добросовісного, відкритого та
безперервного володіння позивачем
домоволодінням більш як десять років,
як своїм власним майном, без певного
юридичного титулу.

Визнання за позивачем права
власності на будинок за адресою
АДРЕСА_1 за набувальною давністю не
суперечить закону і не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 3, 7, 15, 60, 88, 174, 212, 215 ЦПК
України, ст.ст. 16, 344 ЦК України", суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
за набувальною давністю на 2/9 часток
домоволодіння літ. "А-1", загальною
площею 68,8 кв. м, житловою площею 39,9 кв. м,
літ "А 1-1" прибудову площею 22,9 кв. м, літ.
"а-1"- тамбур, площею 3,7 кв. м, літ "а1-1",
прибудову площею 3,8 кв. м; літ "а2-1",
прибудову площею 5,3 кв. м; літ "а3-1",
тамбур площею 1,7 кв. м; літ "а", ганок,
площею 0,8 кв. м; літ "Б", сарай, площею 10,8
кв. м; літ "під Б", погріб площею 9,4 кв. м;
літ "В", вбиральню, площею 0,9 кв. м; літ "Г",
гараж, площею 20,1 кв. м; літ "№ 1-4",
споруди: (огорожа, колодязь, ворота,
хвіртка), за адресою АДРЕСА_1, що є що є
підставою для Державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через
Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області

Суддя
О.К. Подобєд