У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
поділ майна та майнових прав подружжя
та за зустрічним позовом про розподіл
спільно набутого сумісного майна та
стягнення грошової компенсації за
майно за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Южного міського суду Одеської
області від 25 липня 2013 року та рішення
апеляційного суду Одеської області від
21 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року позивач за первісним
позовом звернулася до суду з позовом, в
обґрунтування якого зазначила, що вона
перебувала у шлюбі з відповідачем з 26
червня 1993 року по 31 травня 2011 року.

За час шлюбу ними придбано наступне
майно: автомобіль марки «ВАЗ-2102»,
синього кольору, 1979 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
номер кузова НОМЕР_2, який
зареєстрований на ім'я
ОСОБА_5, вартістю 7000 гривень; автомобіль
марки «TOYOTA НІАСЕ», білого кольору, 2000
року випуску, державний реєстраційний
помер НОМЕР_5, номер кузова
НОМЕР_3, який зареєстрований на ім'я
ОСОБА_5, вартістю 100000 гривень;
автомобіль марки «FORD TRANSIT», білого
кольору, 2002 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_4,
номер кузова НОМЕР_6, який
зареєстрований на ім'я ОСОБА_5, вартістю
100000 гривень; гараж автомобільний за
адресою: АДРЕСА_4, який зареєстрований
на ім'я ОСОБА_5, вартістю 40000 гривень.

На підставі договору оренди землі від 23
квітня 2004 року, укладеного між
Южненською міською радою Одеської
області та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_5, останньому передана в оренду
земельна ділянка, загальною площею 0,0070
га під малу архітектурну форму -
торгівельний павільйон з реалізації
продовольчих товарів та під
благоустрій забудованих земель. Згідно
Акту державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкту від 30 листопада 2005
року та рішення Южненської міської
ради від 8 грудня 2005 року малу
архітектурну форму-торгівельний
павільйон з реалізації продовольчих
товарів ФОП ОСОБА_5 прийнято в
експлуатацію. В подальшому сторонами
побудовано магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
адресою: АДРЕСА_5, який оформлений на
ОСОБА_5

Посилаючись на те, що після розірвання
шлюбу у відповідача залишилось рухоме
майно, яке знаходиться у магазині, а
саме: шафа холодильна «Inter», вартістю 6
000 гривень, холодильна вітрина,
вартістю 10 000 гривень, аерогріль «Flavor
ware», вартістю 1 000 гривень, гриль газовий
«Pimak», вартістю 4 000 гривень, обладнання
для шаурми, вартістю 1 200 гривень,
торгові стелажі + ваги (2 шт.), вартістю
5000 гривень, продовольчі товари,
вартістю 60 000 гривень, алкогольні напої
та тютюнові вироби вартістю 66
172 гривні 20 копійок, ноутбук «Fujitsu»,
вартістю 2 000 гривень, принтер "HP",
вартістю 2000 гривень, човен, вартістю 1 000
гривень, мотор «Yamaha», вартістю 5 000
гривень, тренажер "Аб кінг про",
вартістю 1 200 гривень, всього на суму 166
572 гривні 20 копійок, просила суд на
підставі ст. ст. 60, 70, 71 СК України
поділити майно, що є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя та визнати
за нею право власності на Ѕ частини
магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", Ѕ частини
земельної ділянки, розташовану під
магазином, загальною площею 0,0070 га та Ѕ
частини автомобільного гаражу АДРЕСА_4,
а на іншу частину цього майна визнати
право за відповідачем; визнати за нею
право власності на автомобіль марки
«FORD TRANSIT», вартістю 100000 гривень, за
відповідачем - на автомобіль марки
«ВАЗ - 2102», вартістю 7000 гривень та
автомобіль марки «TOYOTA НІАСЕ», вартістю
100000 гривень; визнати за ОСОБА_5 право
власності на майно, яке знаходиться у
магазині, а саме: шафу холодильну «Inter»,
вартістю 6000 гривень, холодильну
вітрину, вартістю 10 000 гривень,
аерогріль «Flavor ware», вартістю 1000
гривень, гриль газовий «Pimak», вартістю
4000 гривень, обладнання для шаурми,
вартістю 1200 гривень, торгові стелажі +
ваги (2 шт.). вартістю 5000 гривень,
продовольчі товари, вартістю 60000
гривень, алкогольні напої та тютюнові
вироби вартістю 66 172 гривень 20 копійок,
ноутбук «Fujitsu», вартістю 2000 гривень,
принтер "HP", вартістю 2000 гривень, човен,
вартістю 1000 гривень, мотор «Yamaha»,
вартістю 5000 гривень, тренажер
"Аб кінг про", вартістю 1200 гривень, а
всього на суму 166572 гривні 20 копійок,
стягнувши з відповідача на її користь
грошову компенсацію замість належної
їй Ѕ частини перерахованого майна у
розмірі 83286 гривень 10 копійок.

У січні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із зустрічним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що за час
шлюбу з позивачем вони набули право
спільної сумісної власності на меблі
та побутову техніку, яка залишилась у
користування ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1
на загальну суму 84 700
гривень, а саме: холодильник «Самсунг»,
вартістю 8000 гривень, посудомийна
машина «Бош», вартістю 4000 гривень,
кавоварка «Саеко», вартістю 1500 гривень,
вбудована кухня, вартістю 16000 гривень,
духовка, варочне покриття, вартістю 5000
гривень, прихожа (меблі), вартістю
5000 гривень; диван, вартістю 6000
гривень, ліжко і спальний гарнітур,
вартістю 8000 гривень, телевізор «LG»,
вартістю 2000 гривень, телевізор
«Самсунг», вартістю 3500 гривень,
телевізор «LG», вартістю 5000 гривень,
домашній кінотеатр вартістю 2000
гривень, вбудована шафа (зал), вартістю
8000 гривень, душова кабінка, вартістю 6000
гривень, яке після розірвання шлюбу
знаходиться у користуванні ОСОБА_4.

Крім того, зазначив, що у березні 2008
року був придбаний автомобіль марки
«MITSUBISHI COLT», державний номерний знак
НОМЕР_7, зареєстрований на ім'я ОСОБА_4,
вартістю 95 298 гривень, який остання
відчуджила без його згоди.

Поряд з цим, на момент припинення
шлюбних відносин на картковому
рахунку, відкритому на ім'я ОСОБА_4, на
який їй нараховувалася заробітна плата
знаходилися грошові кошти розмірі 22 075
гривень 42 копійки.

Після розірвання шлюбу у нього
залишилось майно, вартість якого з
урахування зносу становить 4500 гривень.

Стосовно магазину з реалізації
продовольчих товарів в АДРЕСА_5
зазначив, що він належить йому на праві
особистої приватної власності на
підставі свідоцтва від 8 рудня 2011 року,
як об'єкт нерухомості збудований ним
після розірвання шлюбу за кошти,
отримані від здійснення
підприємницької діяльності на місці
попереднього магазину (павільйону) за
рахунок грошового кредиту на суму 40 000
гривень. Земельна ділянка, розташована
під магазином перебуває в строковому
платному користуванні СПД ОСОБА_5 і
надана йому як СПД в оренду для
комерційного використання, а тому
будь-які майнові права на дану земельну
ділянку не можуть бути об'єктом поділу
між подружжям.

Кам'яний гараж АДРЕСА_4, не є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
оскільки не перебуває у власності
подружжя.

На підставі ст. ст. 57, 60, 61 СК України
просив суд визнати об'єктом права
спільної сумісної власності наступне
майно: грошові кошти, отримані від
продажу автомобіля MITSUBISHI COLT, д/з НОМЕР_7.
в розмірі 95 298 гривень;
грошові кошти, які знаходилися на
картковому рахунку в розмірі 22075
гривень 42 копійки; майно, що придбано
під час шлюбу і знаходиться в спільній
квартирі АДРЕСА_1 на загальну суму 84 700
гривень; стягнути з ОСОБА_4 на його
користь грошові кошти в якості
компенсації Ѕ частки автомобіля MITSUBISHI
COLT, д/з НОМЕР_7, в розмірі 47 649 гривень;
грошові кошти в якості компенсації Ѕ
частини спільно нажитого майна в
розмірі 37 650 гривень; Ѕ частину грошових
коштів, які знаходилися станом на
травень 2011 року на картковому рахунку
№ НОМЕР_8, відкритому на ім'я ОСОБА_4 в
ПАТ «Марфін Банк» в розмірі 11 037
гривень 71 копійка; визнати за
ОСОБА_4 право власності на спільно
набуте майно на суму 80 000 гривень, а
саме: холодильник «Самсунг»,
посудомийну машину «Бош», кавоварку
«Саеко», вбудовану кухню, духовку,
варочне покриття, прихожу (меблі),
диван, ліжко і спальний гарнітур,
телевізор «LG», телевізор «Самсунг»,
телевізор «LG», домашній кінотеатр,
вбудована шафа (зал) та душова кабінка;
визнати за ним право власності на
спільно набуте під час шлюбу рухоме
майно на суму 4700 гривень, а саме:
ноутбук «Fujitsu», човен, мотор «Yamaha» та
тренажер, а також визнати за ним право
особистої приватної власності на
автомобіль «FORD TRANSIT», д/з НОМЕР_4, 2002 року
випуску.

Рішенням Южного міського суду Одеської
області від 25 липня 2013 року у
задоволенні первісного позову
відмовлено, зустрічний позов
задоволено.

Ухвалено розподілити спільно набуте
майно ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а саме визнати
об'єктом права спільної сумісної
власності колишнього подружжя
наступне майно: грошові кошти, отримані
відповідачкою ОСОБА_4 від продажу
автомобіля «MITSUBISHI COLT», д/з НОМЕР_7. в
розмірі 95 298 гривень; грошові
кошти, які знаходилися станом на момент
припинення шлюбних відносин і
розірвання шлюбу (травень 2011 року) на
картковому рахунку, відкритому на ім'я
відповідачки ОСОБА_4, на який їй
нараховувалася заробітна плата в
розмірі 22 075 гривень 42 копійки; майно, що
придбано під час шлюбу і знаходиться в
спільній квартирі за адресою: АДРЕСА_1
на загальну суму 84 700
гривень, а саме: холодильник «Самсунг» -
8000 гривень, посудомийна машина «Бош» -
4000 гривень, кавоварка «Саеко» - 1500
гривень, вбудована кухня - 16000 гривень,
духовка, варочне покриття - 5000 гривень,
прихожа (меблі) - 5000 гривень; диван - 6000
гривень, ліжко і спальний гарнітур -
8000 гривень, телевізор «LG» - 2000
гривень, телевізор «Самсунг» -
3500 гривень, телевізор «LG» - 5000 гривень,
домашній кінотеатр - 2000
гривень, вбудована шафа (зал) - 8000
гривень, душова кабінка - 6000
гривень, ноутбук «Fujitsu» - 2000 грн.;
принтер «HP», зламаний під час шлюбу і не
становить цінності; човен - 200 гривень,
мотор «Yamaha» - 2000 гривень,
тренажер - 500 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
грошові кошти в якості компенсації Ѕ
частки автомобіля марки «MITSUBISHI COLT», д/з
НОМЕР_7, в розмірі 47 649 гривень, грошові
кошти в якості компенсації Ѕ частини
спільно нажитого майна (побутової
техніки, меблів) в розмірі 37 650 гривень;
Ѕ частину грошових
коштів, які знаходилися станом на
травень 2011 року на картковому рахунку,
відкритому на ім'я ОСОБА_4, в розмірі 11 037
гривень 71 копійка.

Залишено у користуванні ОСОБА_4 та
визнано за нею право власності на
спільно набуте під час шлюбу рухоме
майно на суму 80 000 гривень, а саме:
холодильник «Самсунг» - 8000 гривень;
посудомийну машину «Бош» - 4000
гривень; кавоварку «Саеко» - 1500 гривень;
вбудовану кухню - 16000 гривень;
духовку, варочне покриття - 5000 гривень;
прихожу (меблі) - 5000 гривень; диван - 6000
гривень; ліжко і спальний гарнітур - 8000
гривень; телевізор «LG» - 2000 гривень;
телевізор «Самсунг» 37д. - 3500 гривень;
телевізор «LG» 42 д. - 5000 гривень; домашній
кінотеатр - 2000 гривень; вбудовану шафу
(зал) - 8000 гривень; душову кабінку - 6000
гривень.

Залишено у користуванні ОСОБА_5 та
визнано за ним право власності на
спільно набуте під час шлюбу рухоме
майно на суму 4700 гривень, а саме:
ноутбук «Fujitsu» - 2 000 гривень; човен - 200
гривень; мотор«Yamaha» - 2 000 гривень;
тренажер - 500 гривень.

Визнано за ОСОБА_5 право особистої
приватної власності автомобіль «FORD
TRANSIT», д/з НОМЕР_4, 2002 року випуску.

Вирішено питання про стягнення
судового збору.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 21 листопада 2013 року рішення
суду першої інстанції змінено,
зустрічний позов задоволено частково.

Визнано об'єктом права спільної
сумісної власності колишнього
подружжя майно, що знаходиться в
квартирі за адресою: АДРЕСА_1, а саме:
ліжко та спальний гарнітур - 4800 гривень;
душову кабінку - 1800 гривень; диван - 1600
гривень; вбудовану шафу (зал) - 3000
гривень; холодильник «Самсунг» - 1700
гривень; посудомийну машину «Бош» - 2200
гривень; духовку, варочне покриття - 2100
гривень; телевізор «LG» - 800 гривень;
вбудовану кухню - 2200 гривень; прихожу
(меблі) - 800 гривень; кавоварку «Саеко» у
неробочому стані; телевізор «Самсунг»
37д. - 3500 гривень; телевізор «LG» 42 д. - 5000
гривень; домашній кінотеатр -
2000 гривень, а всього на 31 500 гривень.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
наступне майно: 1) ліжко та спальний
гарнітур - 4800 гривень; 2) душову кабінку -
1800 гривень; 3) диван - 1600 гривень; 4)
вбудовану шафу (зал) - 3000 гривень; 5)
холодильник «Самсунг» - 1700 гривень; 6)
посудомийну машину «Бош» - 2200 гривень;
7) духовку, варочне покриття - 2100
гривень; 8) телевізор «LG» - 800 гривень;
9) вбудовану кухню - 2200 гривень; 10)
прихожу (меблі) - 800 гривень;
11) кавоварку «Саеко», у неробочому
стані; 12) телевізор «Самсунг» 37д. -
3500 гривень; 13) телевізор «LG» 42 д. - 5000
гривень; 14) домашній кінотеатр - 2000
гривень, а всього на 31 500 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
грошові кошти в якості компенсації Ѕ
частини спільно нажитого майна
(побутової техніки, меблів) в розмірі 13
400 гривень.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої та
інстанції і ухвалити нове рішення,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Южного міського суду Одеської
області від 25 липня 2013 року в частині,
залишеній без змін рішенням
апеляційного суду Одеської області від
21 листопада 2013 року та рішення
апеляційного суду Одеської області від
21 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна
Ю.Г. Іваненко