АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/3067/14
інстанції - Макаров В.О. Справа №
Доповідач - Ізмайлова Г.Н.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:
головуючого - Ізмайлової Г.Н.

суддів - Пшенічної Л.В., Івах А.П.

за участі секретаря - Остапович Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Жовтневого районного суду
м.Харкова від 04 березня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_1, Харківської міської ради,
Адміністрації Жовтневого району
Харківської міської ради, треті особи:
ОСОБА_4, Комунальне підприємство
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» про визнання
незаконними та скасування рішень,
анулювання реєстрації приміщень,
зобов`язання знести приміщення, та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до
Харківської міської ради,
Адміністрації Жовтневого району
Харківської міської ради, ОСОБА_3,
ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, Комунальне
підприємство «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» про
визнання незаконними та скасування
рішень, анулювання реєстрації
приміщень, визнання побудов такими, що
не змінюють розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності у домоволодінні,
зобов`язання знести приміщення,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 р. ОСОБА_2 звернувся до суду
зі вказаним позовом.

Зазначив, що йому на праві власності
належить 50/200 частин домоволодіння
АДРЕСА_1, ОСОБА_1 - 17/200 частин, ОСОБА_3 -
50/200 частин. Крім того, не зареєстровано
право власності за ОСОБА_5 на 17/200 часток
і 66/200 часток за ОСОБА_5 і ОСОБА_1

В 2012 р. йому стало відомо, що рішенням
Жовтневого районної у м.Харкові ради
від 01.10.2010 р. №54-49 на ім`я ОСОБА_1
дозволено оформити право власності на
сараї літ. «Х» і літ. «Ц» у вказаному
домоволодінні та зобов`язано
Комунальне підприємство «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»
(далі КП «ХМБТІ») внести відповідні
зміни до архівної справи та
зареєструвати сараї літ. «Х» і літ. «Ц».

Аналогічні вимоги ним пред`явлено і до
ОСОБА_3 щодо визнання незаконним і
скасування рішення виконавчого
комітету Жовтневого районної у
м.Харкові ради від 29.10.2010 р. №60-16 про
дозвіл на оформлення приміщень 1-5, 1-6, 1-7
(прибудова а13) у цьому ж домоволодінні,
знесення сараїв і прибудови з
посиланням на те, що він згоди на їх
оформлення не надавав, оскільки вони
збудовані з порушенням будівельних,
санітарних та протипожежних норм, чим
порушено його права як власника
домоволодіння.

ОСОБА_4 також звернулась до суду з
позовом про визнання незаконними
вказаних рішень і знесення сараїв літ.
«Х» і літ. «Ц» та прибудови «а13»,
оскільки вона згоди на узаконення цих
приміщень і сараїв не надавала як
спадкоємця власниці ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

ОСОБА_1 і ОСОБА_3 позовних вимог ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 не визнали, посилаючись на те, що
ОСОБА_2, як єдиний співвласник на час
прийняття Жовтневим райвиконкомом
рішень, надав свою згоду на узаконення
спірних приміщень і сараїв.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Харкова від 04 березня 2014 р. позовні
вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_4 задоволено
частково.

Рішення виконавчого комітету
Жовтневої районної у м.Харкові ради від
01.10.2010 р. №54-49 і від 29.10.2010 р. №60-16
скасовано, анульовано реєстрацію
сараїв літ. «Х» і літ. «Ц» приміщень 1-5,
1-6, 1-7 у домоволодінні АДРЕСА_1 визнано
їх такими, що не змінюють розмір часток
співвласників у праві спільної
часткової власності у домоволодінні.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_4 відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_1 подано
апеляційну скаргу, в якій вона просить
рішення в частині скасування рішення
виконавчого комітету Жовтневого
районної у м.Харкові ради від 01.10.2010 р.
№54-49, анулювання реєстрації сараїв літ.
«Х» і літ. «Ц», визнання їх такими, що не
змінюють розмір часток співвласників
домоволодіння, скасувати і в цій
частині ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного:

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України
судовою колегією переглядається
рішення лише в частині позовних вимог
до ОСОБА_1 і доводів її апеляційної
скарги.

Судом установлено, що за даними КП
«ХМБТІ» спірним є домоволодіння з
прибудовами, яке складається з двох
будинків та знаходиться по АДРЕСА_1, по
50/200 часток якого належить ОСОБА_2,
ОСОБА_3, 17/200 -ОСОБА_1 та не зареєстровано
17/200 за ОСОБА_5 після перерозподілу
ідеальних часток, не оформлено право
власності на 66/200 часток за ОСОБА_5 і
ОСОБА_1

Отже, домоволодіння знаходиться у
спільній частковій власності сторін.

Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Рішенням виконавчого комітету
Жовтневого районної у м.Харкові раді
від 01.10.2010 р. №54-49 дозволено оформити
сараї літ. «Х» і літ. «Ц» за вказаною
адресою на ім`я ОСОБА_1 та зобов`язано КП
«ХМБТІ» внести відповідні зміни до
архівної справи, зареєструвавши
вказані будівлі.

На час прийняття виконкомом вказаного
рішення, співвласник ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

ОСОБА_2 на підставі власноручної заяви
до Жовтневого районної ради м.Харкова
від 25 вересня 2010 р. надав свою згоду на
узаконення сараїв, збудованих ОСОБА_1 у
2005 р., ОСОБА_3 також не заперечувала
проти узаконення сараїв літ. «Х» і літ.
«Ц».

Позивачами ОСОБА_2 і ОСОБА_4,
спадкоємицею ОСОБА_5, не надано
будь-яких доказів, що за життя ОСОБА_5
заявляла будь-які претензії до ОСОБА_1 з
приводу побудови нею сараїв. Крім того,
ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_5 не здійснили
будь-яких дій, передбачених ч.1 ст.386 ЦК
України щодо запобігання порушення
їхнього права власності іншою особою
під час будівництва сараїв літ. «Х» і
літ. «Ц» до 2005 р., що також свідчить про
їхню згоду на зведення цих побудов.

Посилання ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на
невідповідність вказаних сараїв
будівельним, протипожежним нормам та
іншим вимогам до об`єктів будівництва
та їх експлуатації, не відповідають
обставинам справи.

Так, до виконкому було надано технічний
висновок про стан будівельних
конструкцій сараїв літ. «Х» і літ. «Ц»,
здійснений спеціалістами ПП
«Модулор-сервіс», яке має державну
ліцензію на виконання проектних і
будівельних робіт АВ №358726 та їх
відповідність вимогам діючих норм і
правил державних стандартів.

Статтею 391 ЦК України передбачається,
що власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування на розпорядження
своїм майном.

Виходячи з наведеного, захисту
підлягає лише порушене право власника
майна, в той час як позивачами не
наведено жодного факту порушення цього
права.

Так, рішенням Жовтневого районного
суду м.Харкова від 07 листопада 2000 р.
визначено порядок користування
спірним домоволодінням, надвірними
будівлями і земельною ділянкою.

На підставі договору дарування від
25.07.2001 р. до ОСОБА_2 перейшло право
власності на будинок літ. «Н-1» з
надвірними будівлями від ОСОБА_6, якому
за вказаним рішенням суду в
користування виділено земельну
ділянку площею 704 кв.м.

Сараї літ. «Х» і літ. «Ц» знаходиться на
відведеній ОСОБА_1 і ОСОБА_5 земельній
ділянці у спільне користування (дворі),
що вбачається з плану земельної
ділянки, яка знаходиться в технічному
паспорті домоволодіння, виготовленого
у відповідності до додатку 2.1 до
Інструкції проведення технічної
інвентаризації об`єктів нерухомого
майна та свідчить про виконання
судового рішення про визначення
порядку користування земельною
ділянкою.

Згідно ст.30 ЗК України (в редакції 1991 р.,
який діяв на час виникнення
правовідносин) при переході права
власності на будівлю і споруду разом з
цими об`єктами переходило право
користування земельною ділянкою без
зміни її цільового призначення.

Сараї літ. «Х» і літ. «Ц» не знаходяться
на земельній ділянці, відведеній у
користування ОСОБА_2 і їх побудовою не
порушується його право як
землекористувача.

Не порушуються і права
землекористувача ОСОБА_4, яка є
спадкоємицею ОСОБА_5, оскільки сараї
літ. «Х» і літ. «Ц» збудовано на місці
аварійних будівель літ. «З» і літ. «О»,
відведених у користування ОСОБА_1
вказаним рішенням, які знаходяться на
відведеній їй і ОСОБА_5 у спільне
користування земельній ділянці.

Суд на вказані обставини і вимоги
закону уваги не звернув і неправильно
застосував закон, який підлягав
застосуванню, при недоведеності
створення відповідачкою перешкод для
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 у здійсненні ними права
користування та розпорядження своїм
майном, ухвалив рішення про скасування
рішення виконавчого комітету про
узаконення сараїв та анулювання права
власності на них за ОСОБА_1, що
відповідно до п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є
підставою для зміни рішення і відмови в
цій частині вимог позивачів.

Суд обґрунтовано відмовив в позові про
визнання вказаних будівель такими, що
не змінюють розмір часток
співвласників у праві спільної
часткової власності на домоволодіння,
оскільки відповідно до ч.4 ст.357 ЦК
України добудови, (прибудови),
здійснені співвласником за свій
рахунок не змінює розмір його частки у
праві спільної часткової власності.

В іншій частині рішення не
оскаржувалось і судом апеляційної
інстанції не переглядалось.

Розподіл судових витрат судовою
колегією вирішується відповідно до
ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 218, п.п.1,4 ч.1 ст.309, ч.3
ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Харкова від 04 березня 2014 року змінити.

Рішення в частині скасування рішення
виконавчого комітету Жовтневої
районної ради у м.Харкові ради від 01
жовтня 2010 р. №54-49, анулювання
реєстрації сараїв літ «Х» та літ. «Ц» у
домоволодінні АДРЕСА_1 за ОСОБА_1
скасувати і в цій частині ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 в задоволенні позову відмовити.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 і ОСОБА_4 судових витрат
скасувати і судові витрати віднести на
їх рахунок.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 рішення залишити без
зміни.

Рішення в частині позовних вимог до
ОСОБА_3 не оскаржувалось і судом
апеляційної інстанції не
переглядалось.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий -

Судді -