У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 05 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Криворізької міської ради,
Криворізького міського Управління
земельних ресурсів, треті особи:
ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку недійсним, скасування
реєстрації державного акту, розподілу
земельних ділянок та усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2011 року позивачі звернулися до
суду із зазначеним позовом посилаючись
на те, що домоволодіння АДРЕСА_1
представляє собою котедж з надвірними
спорудами, який складається з чотирьох
квартир і розташований на земельній
ділянці - 3532 кв. м.

Вони, позивачі у справі, є
співвласниками квартири цього
домоволодіння, яка ними була
приватизована у 2004 році. Згідно
свідоцтва про право власності на житло
№ Ж-832 від 02 листопада 2004 року їх
квартира складає 1/4 частину будинку.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які також є
співвласниками даного домоволодіння,
кожному з них належить 1/4 його частка.

За заявою КЖП №16 НДІ
«Проектреконструкція» було здійснено
розподіл земельної ділянки по межах
розподілу житлового будинку і сараїв, з
урахуванням господарських споруд на
чотири частини, з виділенням двору
загального користування. Двір
загального користування для них і
відповідача визначений в - 146 кв. м. Для
квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2, де проживають
треті особи, - 150 кв. м. Для позивачів та
відповідачки ОСОБА_5 площа земельної
ділянки встановлена в розмірі 810 кв. м,
для квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2 - по 808 кв. м.

Однак, відповідач приватизувала
земельну ділянку площею - 0,1259 га, що
підтверджується державним актом на
право власності на землю від 31 серпня
1999 року № 10476, чим порушила право
позивачі на земельну ділянку залишивши
їм в користуванні приблизно 0,322 га.

Просили суд поновити їм строк для
звернення до суду, визнати державний
акт про право власності на земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1, виданий 31
серпня 1999 року № 10476 на ім'я ОСОБА_5
недійсним та скасувати його державну
реєстрацію, визнати недійсним рішення
виконавчого комітету Криворізької
міської ради № 505 від 09 грудня 1999 року;
розділити земельні ділянки, закріплені
за квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2
пропорційно до часток позивачів та
відповідача у праві власності відносно
жилого будинку, визначити межі
земельних ділянок, які існували до
приватизації; зобов'язати ОСОБА_5 не
чинити позивачам перешкоди у
користуванні земельною ділянкою,
надвірними спорудами та спільним
двором.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 23 грудня 2013 року позов
задоволено. Поновлено позивачам строк
позовної давності.

Визнано державний акт про право
власності на земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
виданий 31 серпня 1999 року за № 10476 на ім'я
ОСОБА_5 недійсним та скасовано його
державну реєстрацію.

Визнано недійсним рішення виконавчого
комітету Криворізької міської Ради №
505 від 09 грудня 1999 року.

Розділено земельні ділянки, закріплені
за квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2
пропорційно до часток ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_5 у праві
власності відносно зазначеного
житлового будинку, та визначено між
ними межі, які існували до приватизації
вказаної земельної ділянки.

Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкод
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 у користуванні
вказаною земельною ділянкою,
надвірними спорудами та спільним
двором. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05
березня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано і ухвалено нове
рішення, яким відмовлено ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 у задоволенні позову.

ОСОБА_2 не погоджуючись із зазначеним
рішенням апеляційного суду, подала
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05
березня 2014 року, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм процесуального права і
неправильне застосування норм
матеріального права та залишити в силі
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 23 грудня 2013 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності рішення апеляційного
суду. Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Криворізької міської ради,
Криворізького міського Управління
земельних ресурсів, треті особи:
ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку недійсним, скасування
реєстрації державного акту, розподілу
земельних ділянок та усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.