Яготинський районний суд Київської
справа № 382/2016/13-ц
У Х В А Л А

14 травня 2014 року
Яготинський
районний Київської області, в складі;

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипоті Я.В.

представника позивача- адвоката
ОСОБА_1

представника відповідача- ОСОБА_16

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Яготині, справу за
позовом ОСОБА_2, представника позивача-
ОСОБА_1 до ОСОБА_4, про визнання
недійсним заповіту та визнання
недійсним шлюбу.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5,
який при житті страждав на психічну
хворобу /шизофренія /. Після відкриття
спадщини їй стало відомо, що її батько
одружився із відповідачкою та склав на
користь останньої заповіт. Вважає, що
її батько під час реєстрації шлюбу із
відповідачкою та складання заповіту на
користь відповідачки, не розумів
значення своїх дій та не міг керувати
ними.

Просила:

Визнати недійсним шлюб який укладено
23.02. 2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Визнати недійсним заповіт складений її
батьком ОСОБА_5 на користь
відповідачки, який посвідчений
секретарем Сотниківської сільської
ради Яготинського району, та
зареєстрований в реєстрі №32.

В судовому засіданні після
ознайомлення з висновком посмертної
судово- психіатричної експертизи,
представник відповідача заявив
клопотання про призначення по справі
повторної посмертної судово-
психіатричної експертизи мотивуючи
тим, що висновок експерта є
необґрунтованим та таким, що
суперечить матеріалам справи та
викликає сумніви в його правильності.
Своє клопотання мотивував наступним:

В матеріалах наданих судом для
дослідження / показах свідків,
медичних записах / відсутні відомості
про поведінку під експертного
безпосередньо під час вчинення
оспорюваних правочинів- одруження та
складання заповіту. В порушення вимог
передбачених ст.. 53 ЦПК України,
експертом не заявлено клопотання про
отримання даних про поведінку під
експертного безпосередньо в день
вчинення вказаних правочинів, а
висновок зроблено з урахуванням
свідчень, які частково суперечать одні
одним, і при цьому жодний із свідків
на вказував на те, що ОСОБА_5
періодично чи постійно не розумів
значення своїх дій та / або не міг
керувати ними, не міститься таких
відомостей і в медичній документації
наданих для дослідження. Як видно із
акту посмертної судово-психіатричної
експертизи, психічне захворювання у
під експертного дебютувало у віці 18
років. Підекспертнй служив в збройних
силах, і вже після укладення шлюбу із
відповідачкою працював охоронником на
Яготинській птахофабриці.
Підтверджених відомостей про
конкретні періоди часу під час яких
ОСОБА_5 не міг би розуміти значення
своїх дій чи керувати ними, немає.

До даного клопотання відповідачкою
були до суду надані письмові пояснення
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
та ОСОБА_11, які крім ОСОБА_7та ОСОБА_12 в
судовому засіданні допитані не були,
так як відповідачкою в судовому
засіданні не було заявлено
клопотання про їх допит. Разом з тим,
один із вказаних свідків а саме
секретар сільської ради ОСОБА_6 була
допитана в судовому засіданні після
проведення посмертної судово
психіатричної експертизи, із пояснення
якої видно, що із ОСОБА_5 вона знайома
з дитинства, знала що останній хворіє,
але охарактеризувати хворобу не може,
проявів неадекватності в нього вона
на помічала. Реєстрацію шлюбу вона на
прохання ОСОБА_5 проводила не в
приміщенні сільської ради, а за
місцем проживання останнього.

Як видно із акту посмертної судово-
психіатричної експертизи, на вивчення
експерту були надані; матеріали
цивільної справи, медичні картки
стаціонарного хворого з КЗ КОР «ОПНМО»
за 2006 рік на 41 аркуші за 2008 рік на 39
аркушах, медична картка стаціонарного
хворого з Яготинської ЦРЛ за 2011 рік,
загальна медична картка
амбулаторного хворого на ім.»я під
експертного з Яготинської ЦРЛ, медична
карта амбулаторного хворого на ім.»я
під експертного з кабінету дільничного
психіатра Яготинської ЦРЛ / а.с. 97 /.

Відповідн до ст.. 53 ЦПК України на
виконання вимог експерта судом для
проведення експертизи були надані
додатково; історія хвороби ОСОБА_5 з
Яготинської ЦРЛ,де під експертний на
початку 2011 року лікувався у
неврологічному відділенні з приводу «
мікроінсульту» та загальну
амбулаторну медичну картку з
Яготинської ЦРЛ на ім.»я ОСОБА_5, та
додатково допитані свідки покази
яких вказані нижче.

Із показів свідка ОСОБА_13 / лікаря-
психіатра Яготинської ЦРЛ /видно, що
ОСОБА_5 на обліку Яготинської ЦРЛ
перебував з 1986 року, у лікаря- психіатра
з 1988 року. Він оглядав його кожного
року. В 1986 році оглядав 6 разів, під час
огляду проводив бесіди з рідними
ОСОБА_5 у яких цікавився процесом
лікування та прогресування хвороби
ОСОБА_5 В зв»язку з погіршенням стану
здоров»я ОСОБА_5 останній за
направленням лікаря психіатра з 01.12
2006 року та по 10.02 2007 року перебував на
стаціонарному лікуванні в обласній
психіатричній лікарні в смт Глеваха.
Після проходження курсу лікування,
ОСОБА_5 19.02. 2007 року був у нього на
огляді. Стан здоров»я ОСОБА_5
погіршився та був не задовільний.
Практично лікування користь в
покращенні здоров»я ОСОБА_5 не
принесло. При спілкуванні з ОСОБА_5, на
його думку ОСОБА_5 не відповідав за
свої дії та не міг керувати ними в
повній мірі. В зв»язку з погіршенням
здоров»я, він направив ОСОБА_5 на
повторне стаціонарне лікування до
психіатричної лікарні в смт Глеваха,
де ОСОБА_5 лікувався стаціонарно з 12.06
по 24.07. 2007 року.

14 червня 2011 року при огляді ОСОБА_5 він
виявив у останнього хворобу
«паркенсона», яка на той час вже
прогресувала. 09.07 по 12.08. 2011 року, ОСОБА_5
лікувався стаціонарно в обласній
психіатричній лікарні в смт Глеваха..
При огляді ОСОБА_5 8.09. 2011 року, останній
скаржився на дратівливість та
безсоння, він виписав ОСОБА_5
заспокійливе. Діагноз « шизофренія» з
подальшим погіршенням стану у ОСОБА_5
був встановлений в 2001 році.

Із показів свідка ОСОБА_14 / рідної
сестри ОСОБА_5 / видно, що її рідний брат
хворів на « шизофренію» близько 30
років, За останнім доглядала їх мати,
а після смерті матері за братом
доглядала вона. Проте, що ОСОБА_5
одружився з відповідачкою, їй стало
відомо від нього вже після реєстрації
шлюбу. Він її поставив перед фактом, що
він одружився..Перед одруженням її брат
перебував на стаціонарному лікуванні
в обласній психіатричній лікарні в
смт Глеваха. І після його лікування,
вона покращення його здоров»я не
бачила. В період загострення хвороби /
що було дуже часто / її брат не
усвідомлював значення своїх дій, в цей
період він впадав в депресію. В нього
прогресувала хвороба « паркенсона».
Коли її брат одружився з
відповідачкою, то вже хворів на цю
хворобу. Про намір одружитися, ніхто із
рідних не знав, Про заповіт який він
склав на користь відповідачки, також
із рідних ніхто не знав. ОСОБА_5 не міг
з нею не порадиться перед складанням
заповіту на користь відповідачки, та
вважає що останній це зробив не своїм
розумом.

Із показів свідка ОСОБА_15 / рідної
племінниці ОСОБА_5 / видно, що її дядько /
матері рідний брат / на протязі
тривалого часу хворів на «шизофренію».
З 1993 року, з того часу як закінчила
медичний інститут за ним доглядала
вона. Про намір одружитися з
відповідачкою, ніхто із рідних не знав,
ОСОБА_5 просто поставив їх перед
фактом, та після одруження повідомив
їх про це. В 2006 році у ОСОБА_5 стала
прогресувати хвороба в зв»язку з тим,
що останній став зловживати спиртним.
Іноді його вчинки не були нормальні
навіть для хворого чоловіка його
віку.

В силу ст.. 150 ЦПК України, якщо
висновок експерта буде визнано
необґрунтованим або таким, що
суперечить іншим матеріалам справи
або викликають сумніви в його
правильності, судом може бути
призначена повторна експертиза, яка
доручається іншому експертові /
експертам /.

Таким чином суд вважає, що підстави
вказані відповідачкою в клопотанні
про призначення повторної експертизи
є надумані, так як ці підстави
спростовуються матеріалами справи, а
тому суд вважає, що в клопотанні про
призначення повторної експертизи
необхідно відмовити.

Керуючись ст.. 150 ЦПК
України, суд-

УХВАЛИВ:

В клопотанні ОСОБА_4 про призначення
повторної посмертної судово-
психіатричної експертизи, відмовити.

Суддя
Карпович В.Д.