Справа № 464/2722/14-ц
пр.№ 2/464/857/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2014 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко
О.М.

при секретарі Грицунь
З.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, -

в с т а н о в и в :

позивачка звернулася до суду з позовом,
в якому просить стягувати з
відповідача в свою користь аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_4, у твердій грошовій сумі в
розмірі 600 грн. починаючи з дня
розірвання шлюбу. В обгрунтування
позову покликається на те, що
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, від якого у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_4,
який проживає з нею та перебуває на її
утриманні. Відповідач з моменту
розірвання шлюбу не надає матеріальної
допомоги на утримання дитини, хоча
зобов'язаний і може її надавати, в
зв'язку із чим вона перебуває у
скрутному матеріальному становищі.
Просить стягнути з відповідача
аліменти починаючи з розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала, дала пояснення аналогічні
змісту позовної заяви, просить позов
задоволити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позов визнали
частково та пояснили, що відповідач не
заперечує обов'язку щодо утримання
дитини, однак, сплачувати щомісячно
аліменти в такому розмірі в якому
просить позивачка немає змоги,
оскільки, з 2010 року офіційно не працює,
отримує нерегулярний, мінливий дохід
від виконання випадкових підрядних
робіт, в середньому не більше 1800 грн. на
місяць. Не заперечує проти стягнення
аліментів в розмірі 400 грн. Вимогу
позивачки про стягнення аліментів за
попередній період вважають не
обґрунтованою, у зв'язку із відсутністю
доказів передбачених ст.191 Сімейного
кодексу України.

Заслухавши пояснення сторін,
представника відповідача, з'ясувавши
дійсні обставини справи та перевіривши
їх доказами, суд приходить до висновку,
що позов слід задоволити частково з
наступних підстав.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
При цьому, вказаний обов'язок утримання
дитини покладений на обох батьків та є
однаковим для них обох.

Як вбачається із свідоцтва про
народження, відповідач є батьком
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
народження останнього серії НОМЕР_1
відтак, зобов'язаний його утримувати
до досягнення ним повноліття.

Враховуючи відсутність домовленості
сторін щодо виконання відповідачем
обов'язку утримання дитини, суд
приходить до висновку, що з нього слід
стягувати аліменти на утримання дитини
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст.183, 184 Сімейного
кодексу України частка заробітку, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом. В твердій частці
аліменти стягуються з відповідача у
випадку коли він має нерегулярний,
мінливий дохід чи одержує його в
натурі.

Враховуючи відсутність
достатніх та достовірних даних про
постійний та стабільний дохід
відповідача, а також пояснення
відповідача про отримання
несистематичного доходу від виконання
випадкових підрядних робіт, суд
приходить до висновку, що з відповідача
слід стягувати аліменти у твердій
грошовій сумі.

При визначенні розміру
аліментів, суд враховує задовільний
стан здоров'я та вік дитини, потреби на
її утримання, матеріальне становище
дитини, яку утримує лише позивачка,
матеріальне становище відповідача,
який не працює, однак, заходів для
працевлаштування не вживає, незважаючи
на задовільний стан здоров'я та
наявність вищої спеціальної освіти,
відсутність на його утриманні інших
осіб та приходить до висновку, що з
відповідача в користь позивача на
утримання неповнолітньої дитини слід
щомісячно стягувати аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 600 грн.,( що
становить менше половини прожиткового
мінімуму на дитину такого віку),
починаючи з часу подачі позову до суду,
тобто з 18.03.2014 року до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.191 Сімейного
кодексу України аліменти за минулий
час можуть бути присуджені, якщо
позивач подасть суду докази того, що
він вживав заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не міг їх
одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більше як за три роки.

Однак, позивачкою, всупереч зазначених
вимог, не подано суду жодних доказів в
підтвердження обставин щодо вжиття нею
заходів для одержання аліментів з
відповідача та ухилення останнього від
їх сплати, а відтак, у задоволенні
вимоги про стягнення аліментів за
минулий час слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 82, 212-215, 367
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити частково. Стягувати з
ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
аліменти у твердій грошовій сумі в
розмірі 600 гривень, щомісячно,
починаючи з 18.03.2014 року до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення суду в межах стягнення суми
аліментів за один місяць допустити до
негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Львівської
області через Сихівський районний суд
м.Львова протягом 10 днів після його
проголошення.

Головуюча: