Справа №2/489/217/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Миколаєва в складі: головуючого -
судді Губницького Д.Г., при секретарі
Наумкіній І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка виступає
одночасно в якості законного
представника неповнолітнього ОСОБА_3,
за участю третьої особи без
самостійних вимог ОСОБА_4, про
відшкодування витрат за оплату
комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 р. ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, яким просила стягнути з
відповідачки ОСОБА_5 половину від
понесених нею протягом 2011 - 2013 р.р.
витрат в сумі 8004,76 грн., тобто 4002,38 грн.,
на утримання спільної чпасткової
власності - квартири АДРЕСА_1, де
відповідачці з сином належить частина.

В судовому зсіданні позивачка з
представником позовні вимоги
підтримала. Наполягали, що
відповідачкою є саме ОСОБА_2 без участі
в якості відповідача її
неповнолітнього сина, оскільки
обов'язок сплатити суму з врахуванням
дитини покладається на неї.

Відповідачка з представником позовні
вимоги не визнала, посилаючись, що нею
із заробітків, що отримувала працею за
кордоном, без отримання від позивачки
розписок регулярно передавалися
грошові кошти на утримання спільної
квартири навіть в більшому розмірі ніж
належало.

Третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримав.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь в справі, дослідивши
письмові докази, встановив наступні
обставини.

Рішеннями апеляційного суду
Миколаївської області від 22 серпня 2013
р. і від 21 листопада 2013 р. відносно
сторін у справі встановлені обставини,
що не підлягають доказуванню
відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України.

Квартира АДРЕСА_1 складається з трьох
ізольованих кімнат, кухні і коридору.

Відповідно до рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 04 липня
2006 р. було визначено порядок
користування спірною квартирою, а саме:
ОСОБА_2, її неповнолітньому сину ОСОБА_3
та ОСОБА_1 були виділені в користування
жилі кімнати площею 11,9 та 11,28 кв.м., а
кімната площею 15,6 кв.м. надана в
користування ОСОБА_6 Кухня і коридор
залишені в загальному користуванні
зазначених осіб.

05 грудня 2006 р. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1
отримали у власність в порядку
приватизації по 1/3 частині двох кімнат
в даній квартирі спільного заселення
та зареєстрували у встановленому
порядку таке право.

ОСОБА_6 своє право на приватизацію
кімнати площею 15,6 кв.м. не використав і
помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до рішення виконкому
Миколаївської міської ради від 04
серпня 2011 р. було видано ордер на
кімнату площею 15.6 кв.м. ОСОБА_1, ОСОБА_2.
ОСОБА_3 та члену родини ОСОБА_7 (син
позивачки, брат відповідачки), який
вселився до квартири без згоди ОСОБА_2,
зареєструвався в ній і незаконно узяв
участь в приватизації кімнати на 4
зазначених осіб.

Внаслідок цього рішенням апеляційного
суду Миколаївської області від 22
серпня 2013 р. були визнані недійсним
розпорядження Управління з
використання та розвитку комунальної
власності Миколаївської міської ради
№627 від 06 жовтня 2011 р. в частині участі
ОСОБА_4 в приватизації кімнати площею
15,6 кв.м. в даній квартирі, а також
свідоцтво від 10 жовтня 2011 р. про право
власності ОСОБА_4 на частину кімнати
площею 15,6 кв.м. та допоміжних приміщень
квартири (а.с.48-52).

Згідно свідоцтва про право власності
на житло від 05 грудня 2006 р. ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 належить по 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1 (а.с.4).

Свідоцтвом про право власності на
квартиру АДРЕСА_1 від 10 жовтня 2011 р.
(а.с.3), були визначені порівну частини
співвласників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 - по ? за кожним і воно визнано
частково недійсним щодо права
власності ОСОБА_4

Новий правовстановлюючий документ
сторонами з перерозподіленими
відповідно до кількості осіб, які
законно брали участь в приватизації
кімнати площею 15,6 кв.м., тобто ОСОБА_2,
ОСОБА_3 і ОСОБА_1, не отримано, але
фактично частини у праві спільної
часткової власності складають по 1/3 за
кожним.

Отже, частки позивачки та відповідачки
із неповнолітнім сином на квартиру
складають пропорцію 1/3 + 2/3 (1/3+1/3)
відповідно.

Згідно довідки ЖЕК №7 ЖКП «Південь»
від 08 січня 2014 р. в даній квартирі
зареєстровані позивачка, відповідачка
з неповнолітнім сином та третя особа
(а.с.32).

Відповідно до паспорту ОСОБА_4 він
зареєстрований у квартирі з 04 березня
2011 р. (а.с.41 зворот).

Особові рахунки по оплаті комунальних
послуг - постачання природного газу,
електроенергії, вивіз твердих
побутових відходів, водопостачання та
водовідведення оформлені як на
померлого ОСОБА_6, так і на ОСОБА_1 на
склад сім'ї 4 особи, що відповідає
фактичній кількості мешканців
квартири щодо спірного періоду оплати
комунальних платежів (а.с.27-30,42-48).

Позивачкою надані квитанції про оплату
нею послуг:

КП «Миколаївкомунтранс» за вивіз
твердих побутових відходів:

Січень 2013 р. - 30 грн., лютий 2013 р. - 30 грн.,
березень 2013 р.- 30 грн., червень - вересень
2013 р. - 120 грн., жовтень - листопад 2013 р. - 60
грн. Усього 270 грн.(а.с.6).

ПАТ «Миколаївобленерго» за послуги з
постачання електроенергії до вказаної
квартири:

Січень 2013 р. - 28,02 грн., лютий - квітень 2013
р. - 1 грн., травень - вересень 2013 р. - 87,63
грн., жовтень 2013 р. - 28,02 грн. Усього 144,67
грн. (а.с.7).

Сума сплати відповідно до копій
квитанцій, доданих до позову (а.с.8-10) на
користь МКП «Миколаївводоканал» має
період з січня 2011 р. по жовтень 2013 р. за
послуги з водопостачання та
водовідведення. Відповідно до виписки
з особового рахунку МКП
«Миколаївводоканал» за цей період було
внесено оплати на загальну суму 1781,87
грн.(а.с.33).

Сума сплати відповідно до копій
квитанцій, доданих до позову (а.с.11-13) на
користь ПАТ «Миколаївгаз» за послуги
газопостачання має період з січня 2011 р.
по жовтень 2013 р.. Відповідно до виписки
з особового рахунку ПАТ «Миколаївгаз»
за цей період було внесено оплати на
загальну суму 6029,82 грн.(а.с.43-44).

Згідно розрахунку позовних вимог за
вказаний період позивачкою на користь
ПАТ «Миколаївгаз» сплачено 5809,77 грн.,
МКП «Миколаївводоканал» - 1780,32 грн., у 2013
р. КП «Миколаївкомунтранс» сплачено 270
грн., а ПАТ «Миколаївобленерго» у 2013 р.
сплачено 144,67 грн.

Враховуючи межі позовних вимог по
стягненню сум сплачених на користь ПАТ
«Миколаївгаз» і МКП
«Миколаївводоканал», судом береться до
уваги ті суми, що зазначені в
розрахунку до позову, які є меншими ніж
реально сплачені. Отже загальна сума
позовних вимог складає як зазначено
позивачкою 8004,76 грн.

Згідно з приписами ст. 322 ЦК України
саме власник майна зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором і
законом.

Згідно зі ст. 360 цього ж Кодексу
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

У разі, коли жиле приміщення належить
особі на праві власності, то учасником
правовідносин з приводу надання
житлово-комунальних послуг щодо такого
приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги»), а участь інших осіб, які
проживають у жилому приміщенні, у таких
витратах визначається його власником і
обов'язки з оплати вказаних послуг
виникають у них лише перед останнім (ст.
156 ЖК України).

Протягом періоду з січня 2011 р. по
жовтень 2013 р. співвласниками квартири
були позивачка ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
неповнолітній син останньої ОСОБА_3
Набуття права власності третьою особою
ОСОБА_4 на частину квартири визнано
судовим рішенням недійсним, а тому не
створює юридичних наслідків
передбачених ст. 322, 360 ЦК України (ст. 216
ч. 1 ЦК), а тому його участь у витратах по
оплаті житлово - комунальних послуг
визначається співвласниками і його
обов'язок з оплати вказаних послуг
виникає у нього лише перед ними.
Договору між співвласниками квартири
та ОСОБА_4 щодо участі в оплаті
комунальних послуг немає. Це може бути
підставою для самостійного позову
співвласника до ОСОБА_4

Тому суд враховує обов'язок лише
ОСОБА_1, ОСОБА_2 і неповнолітнього
ОСОБА_3 щодо утримання спільного майна.

Позовні вимоги слід задовольнити
частково.

Допустимих та належних доказів по
оплаті спірної суми або переданню
грошових коштів ОСОБА_1 на ці цілі
ОСОБА_2 не надала, розрахункові книжки
знаходяться у позивачки.

До участі в справі не було залучено
другого належного співвідповідача -
неповнолітнього ОСОБА_3

Згідно з ч. 2 ст. 29 ЦПК України
неповнолітні особи віком від
чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а
також особи, цивільна дієздатність
яких обмежена, можуть особисто
здійснювати цивільні процесуальні
права та виконувати свої обов'язки в
суді у справах, що виникають з відносин,
у яких вони особисто беруть участь,
якщо інше не встановлено законом.

Те що ОСОБА_2 є його матір'ю і законним
представником не перекладає на неї
його обов'язки як співвласника по
утриманню майна, оскільки сімейним
законодавством (глава 15 СК України)
передбачено право дітей на своє
особисте утримання батьками в грошовій
або натуральній формі.

Пропорційно частині відповідачки
ОСОБА_2 у праві власності на дану
квартиру, з неї на користь позивачки
слід стягнути 2668,25 грн. відшкодування
витрат за оплату комунальних послуг (1/3
частина від 8004,76 грн.)

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки
в дохід держави слід стягнути
пропорційно частині задоволених
позовних вимог (66,67%) судовий збір,
виходячи розмірі ставки позовів
майнового характеру, що діяла на час
пред'явлення даного позову (66,67% х 229,40
грн.) 152,95 грн.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
2668,25 грн. відшкодування витрат за
оплату комунальних послуг.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 152,95
грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Д.Г. Губницький