Провадження № 2/161/6032/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

25 квітня 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

у складі : головуючої - судді
Кирилюк В.Ф.

при секретарі
Поліщук Д.Р.

з участю: позивача
ОСОБА_1

представника позивачів
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Луцьку цивільну справу за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання правочину
недійсним та застосування наслідків
його недійсності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_1 звернулися в
суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання недійсним договір
купівлі-продажу автомобіля марки «ТOYOTA
SEQUOIA» та застосування наслідків його
недійсності.

Позовні вимоги обгрунтовують тим, що в
провадженні СУ УМВС України в
Рівненській області знаходиться
кримінальне провадження відносно
ОСОБА_7, підозрюваного у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК
України, внаслідок чого загинув їх
батько ОСОБА_8 В ході розслідування на
майно ОСОБА_7, в тому числі й на
автомобіль марки «ТOYOTA SEQUOIA», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов
(шасі) НОМЕР_2 постановою слідчого був
накладений арешт. Однак, на підставі
рішення Луцького міськрайонного суду
від 18.06.2013 року право власності на
вказаний автомобіль було визнано за
ОСОБА_5 та Луцьким ВРЕР ВДАІ УМВС
України у Волинській області був
знятий арешт з вказаного автомобіля та
13.08.2013 року проведено його реєстрацію
на нового власника ОСОБА_5

Рішенням апеляційного суду Волинської
області від 06.09.2013 року рішення
Луцького міськрайонного суду від 18.06.2013
року скасовано, в позові ОСОБА_5 до
ОСОБА_7 про визнання права власності на
автомобіль відмовлено.

12 вересня 2013 року даний автомобіль
ОСОБА_5 був відчужений ОСОБА_6

Покликаючись на те, що договір
купівлі-продажу автомобіля марки «ТOYOTA
SEQUOIA», укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6
порушує їх права на відшкодування
шкоди, завданої смертю їх батька,
підозрюваним ОСОБА_7 у випадку
задоволення судом їх цивільного позову
в кримінальному провадженні, просили
визнати такий договір недійсним та
застосувати наслідки його недійсності.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 25.04.2014 року позовну заяву ОСОБА_4,
ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
правочину недійсним та

застосування наслідків його
недійсності в частині вимог
застосування наслідків недійсності
правочину було залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
представник позивачів ОСОБА_2 заявлені
вимоги підтримали з підстав, наведених
в позовній заяві та просять
задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник
ОСОБА_9 в судовому засіданні 19.02.2014 року
проти задоволення позову заперечили.
Суду пояснили, що відповідачі по справі
є добросовісними набувачами, не є
учасниками кримінального провадження,
не повинні відповідати за дії ОСОБА_7,
вирок суду щодо останнього відсутній,
крім того ОСОБА_5 як власник автомобіля
на підставі розписки та біржової угоди,
які апеляційним судом не
досліджувались, мав право
розпорядитись своїм майном. Зазначили
разом з тим, що позивачами не надано
доказів щодо порушення оспорюваним
договором їх прав.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_3
в судовому засіданні позов не визнав,
суду пояснив, що підстави для визнання
недійсним правочину відсутні, оскільки
оспорюваний договір купівлі-продажу
автомобіля був укладений відповідно до
вимог закону. На момент укладення
оспорюваного договору, перешкод для
його укладення не існувало, ОСОБА_6 є
добросовісним набувачем автомобіля,
від якого згідно вимог ст.388 ЦК України
майно витребуване бути не може. В
позові просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник
в судове засідання 25.04.2014 року не
з'явились, будучи належним чином
повідомленими про дату час та місце
розгляду справи. Про причини неявки суд
не повідомили.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

З пояснень сторін, матеріалів справи
судом встановлено, що згідно з
постановою від 15.03.2013 року старшого
слідчого СУ УМВС України в Рівненській
області про оголошення розшуку
підозрюваного 01.07.2012 року ОСОБА_7 вчинив
дорожньо-транспортну пригоду,
внаслідок якої загинув батько
позивачів ОСОБА_8(а.с.13,14).

Постановою цього ж слідчого від 19.11.2012
року з метою забезпечення можливого
цивільного позову на все майно ОСОБА_7
накладено арешт (а.с.10).

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 18.06.2013 року в справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визнання права
власності на автомобіль було визнано
право власності за ОСОБА_5 на
автомобіль марки «ТOYOTA SEQUOIA», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов
(шасі) НОМЕР_2, який належав ОСОБА_7
(а.с.19-20).

На підставі зазначеного рішення
Луцького міськрайонного суду від 18.06.2013
року Луцьким ВРЕР ВДАІ УМВС України у
Волинській області в цей же день був
знятий арешт з автомобіля марки «ТOYOTA
SEQUOIA», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, кузов (шасі) НОМЕР_2 та 13.08.2013
року проведено перереєстрацію на
нового власника ОСОБА_5(а.с.26,72).

Рішенням апеляційного суду Волинської
області від 06.09.2013 року рішення
Луцького міськрайонного суду від 18.06.2013
року скасовано, в позові ОСОБА_5 до
ОСОБА_7 про визнання права власності на
автомобіль відмовлено(а.с.21-25).

11 вересня 2013 року ОСОБА_5, рахуючись ще
власником автомобіля на підставі
рішення Луцького міськрайонного суду
від 18.06.2013 року, продав вказаний
автомобіль ОСОБА_6, який за
довідкою-рахунком був
перереєстрований на ОСОБА_6, як нового
власника (а.с.26, 47).

Відповідно до ст.13 ЦК України цивільні
права особа здійснює у межах, наданих
їй договором або актами цивільного
законодавства. При здійсненні своїх
прав особа зобов'язана утримуватися
від дій, які могли б порушити права
інших осіб. Не допускаються

дії особи, що вчиняються з наміром
завдати шкоди іншій особі, а також
зловживання правом в інших формах. При
здійсненні цивільних прав особа
повинна додержуватися моральних засад
суспільства. У разі недодержання
особою при здійсненні свої прав вимог,
які встановлені частинами
другою-п'ятою цієї статті, суд може
зобов'язати її припинити зловживання
своїми правами, а також застосувати
інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.

Згідно ст.215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом
недійсним(оспорюваний правочин).

Отже, на основі встановлених обставин
суд приходить до висновку, що оскільки
відповідач ОСОБА_5, в позові якого про
визнання права власності на автомобіль
марки «ТOYOTA SEQUOIA», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, було
відмовлено, не виконуючи рішення
апеляційного суду Волинської області
від 06.09.2013 року та укладаючи 11.09.2013 року
договір купівлі-продажу зазначеного
автомобіля з ОСОБА_6, діяв поза межами
належних йому цивільних прав, тому
позов слід задовольнити та визнати
недійсним вказаний договір.

Апеляційним судом Волинської області
при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_4
та ОСОБА_1 на рішення Луцького
міськрайонного суду від 18.06.2013 року
встановлено, що незаконне вибуття із
власності ОСОБА_7 спірного автомобіля
порушує їх право на відшкодування
заподіяної їм останнім шкоди у випадку
задоволення судом їх цивільного позову
в кримінальному провадженні, тому, на
думку суду, вони є належними позивачами
і в даній справі.

Щодо вимоги позивачів про
покладення судових витрат на
відповідача ОСОБА_5 Судовий збір в сумі
2000 грн. був сплачений позивачем ОСОБА_1
за подання позовної заяви майнового
характеру. Вимоги позивачів про
застосування наслідків недійсності
правочину були залишені судом без
розгляду за їх заявою. Тому стягненню з
відповідача ОСОБА_5 в користь позивача
ОСОБА_1 підлягає 249,40 грн. судового збору
як розмір такого збору за подання
позовної заяви немайнового характеру
на час звернення до суду з позовом. Крім
того суд вважає, що судовий збір в сумі
114,70 грн., який був сплачений позивачем
ОСОБА_1 за подання заяви про
забезпечення позову не є судовими
витратами по справі, які можуть бути
стягнуті з відповідача в користь
позивача у випадку задоволення позову.

На підставі ст.ст.13, 16, 203, 215, 655 ЦК
України, постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»,
керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу автомобіля марки «ТOYOTA
SEQUOIA», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, кузов (шасі) НОМЕР_2, який був
укладений 11 вересня 2013 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_6.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 229
(двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький

міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду
В.Ф.Кирилюк