У Х В А Л А

Іменем України

08 травня 2014 року
м.
Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

Головуючого судді Бондаренко Ю.О.

судді: Павліченко С.В.,
Собослой Г.Г.

при секретарі : Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1 ОСОБА_5 та
Кредитної спілки "Альянс Україна" на
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 22 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся з позовом до
Кредитної спілки "Альянс Україна" треті
особи ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про
визнання договору відступлення права
вимоги недійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
між Кредитною спілкою "Альянс Україна"
та

ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 13 квітня 2011 року
був укладений договір відступлення
права вимоги по кредитному договору
укладеному між КС "АльянсУкраїна" та
позивачем. 08.02.2012 року ухвалою
Ужгородського міськрайонного суду
було замінено сторони у виконавчому
провадженні о виконанню виконавчого
листа про стягнення боргу по кредиту.
Укладений договір позивач просить
визнати недійсним з моменту його
укладення оскільки кредитні спілки не
мають права укладати договори
відступлення права вимоги.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 22 листопада 2013
року позов було задоволено частково,
визнано недійсним договір про
відступлення права вимоги (цесії) від 13
квітня 2011 року укладений між кредитною
спілкою "альянс Україна" та громадянами
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 з моменту
укладення та стягнуто судові витрати.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, ОСОБА_1, ОСОБА_5 оскаржили його
апеляційному порядку, просять рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
22 листопада 2013 року скасувати в зв'язку
з порушенням норм матеріального і
процесуального права, неповним
з'ясуванням обставин справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, яків суд вважав
встановленими та невідповідність
висновків суду обставинам справи, та
прийняти нове рішення, яким в
задоволені позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ні
позивачем ні судом не наведено законну
підставу за якою заміна кредитора не
допускається, оскільки вичерпний
перелік таких підстав визначений ст. 515
ЦК України, і суд при вирішенні спору
мав застосувати документ який має вищу
юридичну силу, тобто ст. 509,512,514 ЦК
України.

Представник Кредитної спілки
"Альянс Україна" також оскаржила
рішення Ужгородського міськрайоного
суду в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду, як такого
що ухвалено з порушенням норм
матеріального права, на підставі
висновків які не відповідають
обставинам справи та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

На думку апелянта укладений
договір цесії не суперечить
нормативно-правовим актам а саме ст.
512-516 ЦК України, оскільки пава позивача
при переході права вимоги не
змінились, а сама зміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника. Також, як зазначає апелянт
судом не взято до уваги те, що ухвалою
Ужгородського міськрайонного суду від
08 лютого 2012 року змінена сторону
виконавчого провадження.

В судовому ОСОБА_4 та його
представник підтримали апеляційні
скарги і просили їх задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив щодо задоволення
апеляційних скарги .

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що на підставі рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
11 серпня 2010 року стягнуто з ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 солідарно на користь кредитної
спілки "Альянс Україна" 800853,30 грн., та
розірвано кредитний договір № 0224-08 кУж
від 11 липня 2008 року (а.с.43). 13 квітня 2011
року між Кредитною спілкою "Альянс
Україна" та фізичними особами ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_5 укладено договір
відступлення права вимоги за договором
кредиту № 0224-08 кУж від 11 липня 2008 року
(а.с.46-48). 08 лютого 2012 року ухвалою
Ужгородського міськрайонного суду
замінено сторону виконавчого
провадження, а саме кредитну спілку
"Альянс Україна" на ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_5 по виконанню виконавчого листа
№ 2п-2896/10 про стягнення з ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки
"Альянс " заборгованість за договором
кредиту № 0224-08кУж від 11 липня 2008 року у
розмірі 800853,30 грн.(а.с.50).

У відповідності до ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи
в задоволенні позову виходив з того, що
зміст правочину не може суперечити ЦК
України, актам цивільного
законодавства, а особа яка вчиняє
правочин повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності (ст.203 ЦК
України) і недодержання цих вимог в
момент вчинення, відповідно до ст. 215 ЦК
України є підставою для недійсності
правочину. Кредитні спілки відповідно
до ст. 1,3,21 Закону України "Про кредитні
спілки" є фінансовими установами ,
виключним видом діяльності якої є
надання фінансових послуг, - кредитів
своїм членам і залучення на договірних
умовах внесків своїх членів на
депозитні рахунки. За таких обставин
кредитні спілки, виходячи з їх
особливого статусу не мають права
переводити борг , чи відступати правові
вимоги за кредитним договором.

Наведені висновки суду
узгоджуються з діючим законодавством.

За змістом статей 203, 215 ЦК
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
що встановлені частинами 1 - 3, 5, 6 ст. 203
цього Кодексу. Кожна із цих вимог є
самостійною підставою недійсності
правочину.

Згідно ч.1,2 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам, особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності.

Організаційні, правові та
економічні засади створення та
діяльності кредитних спілок, їх
об'єднань, права та обов'язки членів
кредитних спілок та їх об'єднань
визначає Закон України "Про кредитні
спілки".

Статтею 1 згаданого Закону
визначено, що кредитна спілка є
фінансовою установою, виключним видом
діяльності якої є надання фінансових
послуг, передбачених цим Законом.

Згідно ст.21 Закону України "Про
кредитні спілки" кредитна спілка
відповідно до свого статуту приймає
вступні та обов'язкові пайові та інші
внески від членів спілки; надає кредити
своїм членам на умовах їх платності,
строковості та забезпеченості в
готівковій та безготівковій формі;
залучає на договірних умовах внески
(вклади) своїх членів на депозитні
рахунки як у готівковій, так і в
безготівковій формі; виступає
поручителем виконання членом спілки
зобов'язань перед третіми особами;
розміщує тимчасово вільні кошти на
депозитних рахунках в установах
банків, які мають ліцензію на право
роботи з вкладами громадян, об'єднаній
кредитній спілці, а також придбаває
державні цінні папери, перелік яких
встановлюється Уповноваженим органом,
та паї кооперативних банків; залучає на
договірних умовах кредити банків,
кредити об'єднаної кредитної спілки,
кошти інших установ та організацій
виключно для надання кредитів своїм
членам, якщо інше не встановлено
рішенням Уповноваженого органу; надає
кредити іншим кредитним спілкам, якщо
інше не встановлено рішенням
Уповноваженого органу; виступає членом
платіжних систем; оплачує за
дорученням своїх членів вартість
товарів, робіт і послуг у межах
наданого йому кредиту; провадить
благодійну діяльність за рахунок
коштів спеціально створених для цього
фондів.

Частиною 2 згаданої норми
визначено, що провадження кредитною
спілкою іншої діяльності, крім
передбаченої цим Законом, не
допускається.

З огляду на наведене кредитні
спілки, враховуючи особливості їх
правового статусу законодавством не
наділені права переводити борг чи
відступати правові вимоги за кредитним
договором.

Аналогічний висновок зроблено
Верховним Судом України при
узагальненні судової практики
розгляду цивільних справ, що виникають
з кредитних правовідносин 07 жовтня 2010
року.

Вищенаведене спростовує
твердження апелянтів про те, що законом
не заборонено укладати кредитним
спілкам договорів про відступлення
права вимоги.

Договір про відступлення права
вимоги укладений кредитною спілкою з
порушенням вимогам діючого
законодавства, а тому відповідно до ст.
215 ЦК України наявні підстави для
визнання його недійсним

Правочин, визнаний судом
недійсним, відповідно до ст.236 ЦК
України, є недійсним з моменту його
вчинення.

Посилання апелянтів на наявність
рішення суду про зміну сторони у
виконавчому провадженні не має
правового значення для вирішення
даного спору.

З врахування викладеного, суд першої
інстанції вірно встановив обставини
справи та характер правовідносин, що
виникли між сторонами і ухвалив
правильне по суті і справедливе
рішення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.209,218,303,307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України,
-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_5 та
Кредитної спілки "Альянс Україна" -
відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 22
листопада 2013 року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді: