У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області у складі:

головуючого Рожина Ю.М.,

суддів Григоренка М.П., Максимчук З.М.;

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю.,

з участю

позивача ОСОБА_1.

відповідача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Рівненської області цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Володимирецького районного
суду від 7 квітня 2014 року у справі за
заявою ОСОБА_2 про розстрочку виконання
вироку Володимирецького районного
суду від 24 жовтня 2013 року в частині
стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

5 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
із заявою про розстрочку виконання
вироку Володимирецького районного
суду від 24 жовтня 2013 року в частині
стягнення моральної шкоди. Свою заяву
обґрунтовував складним матеріальним
становищем та перебування на утриманні
двох неповнолітніх і двох повнолітніх
дітей і непрацюючої дружини.

Ухвалою Володимирецького районного
суду від 7 квітня 2014 року в задоволенні
заяви відмовлено.

В поданій на це рішення апеляційній
скарзі ОСОБА_2 посилався на те, що
вироком Володимирецького районного
суду від 24 жовтня 2013 року його визнано
винуватим у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і
стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_1
200000 грн. моральної шкоди. Постановою
державного виконавця відділу ДВС
Володимирецького районного управління
юстиції від 26 лютого 2014 року відкрито
виконавче провадження. На даний час він
ніде не працює, на його утриманні
перебуває двоє неповнолітніх і двоє
повнолітніх дітей, та непрацююча
дружина. Він не може виїхати на
заробітки за межі України, оскільки
засуджений вироком суду.

Посилаючись на ці обставини заявник
просив ухвалу суду першої інстанції
скасувати, і постановити нову ухвалу
про задоволення його заяви.

Колегія суддів приходить до наступного
висновку.

Вироком Володимирецького районного
суду від 24 жовтня 2013 року ОСОБА_2
визнано винуватим у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і
призначено покарання - 5 (п'ять) років
позбавлення волі, із застосування ст.75
КК України з дворічним іспитовим
строком, без позбавлення права
керувати транспортними засобами.

Покладено на засудженого обов'язки,
передбачені ст. 76 КК України, а саме :
повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи;
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь
потерпілої ОСОБА_1 200 000 (двісті тисяч)
грн. моральної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави
2054,68 грн. процесуальних витрат на
залучення експерта.

Відповідно до п.20 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №3 від 1 березня 2013 року „Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ" правилами статті 373
ЦПК регулюються питання відстрочки і
розстрочки виконання, зміни чи
встановлення способу виконання
судових рішень у цивільних справах, і
на подання державного виконавця про
зміну, наприклад, способу виконання
вироку суду про конфіскацію майна вони
не поширюються. Процесуальні питання,
пов'язані з виконанням судових рішень у
кримінальному провадженні,
вирішуються відповідно до розділу VIII
КПК.

Питання, які виникають під час та після
виконання вироку у потерпілого,
цивільного позивача, цивільного
відповідача та інших осіб, що
стосуються цивільного позову,
розглядаються судом за правилами КПК
(стаття 539).

Згідно ч.ч.1,2 ст.539 КПК України питання,
які виникають під час та після
виконання вироку вирішуються судом за
клопотанням (поданням) прокурора,
засудженого, його захисника, законного
представника, органу або установи
виконання покарань, а також інших осіб,
установ або органів у випадках,
встановлених законом. Потерпілий,
цивільний позивач, цивільний
відповідач та інші особи мають право
звертатися до суду з клопотаннями про
вирішення питань, які безпосередньо
стосуються їх прав, обов'язків чи
законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що,
ухвалою Володимирецького районного
суду від 7 квітня 2014 року ОСОБА_2 в
задоволенні його заяви про розстрочку
виконання вироку Володимирецького
районного суду від 24 жовтня 2013 року
відмовлено з посиланням на ст.539 ЦПК
України.

Суд першої інстанції помилково
послався на ст.539 ЦПК України, яка
відсутня в ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 обґрунтовуючи свою заяву,
подану ним до суду першої інстанції,
покликався зокрема на ст.539 КПК України,
на підставі якої і мала вирішуватися
його заява.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин;

Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2
підлягає розгляду в порядку
кримінального-процесуального
законодавства, тому на думку колегії
суддів, апеляційне провадження в
порядку цивільного судочинства
відкрито помилково, підлягає закриттю
з направленням апеляційної скарги до
колегії з розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Рівненської області,
для розгляду в порядку ст.539 КПК
України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
297 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Володимирецького районного суду від 7
квітня 2014 року про розстроку виконання
вироку Володимирецького районного
суду від 24 жовтня 2013 року закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Ю.М. Рожин

Судді: З.М.
Максимчук М.П. Григоренко