Справа № 686/3988/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2014

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області

у складі: головуючого судді -
Заворотної О.Л.

при секретарі - Попіль С.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Естріна О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Хмельницький
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі
Хмельницької обласної дирекції про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

встановив :

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до ПАТ «Райффайзен
банк Аваль» в особі Хмельницької
обласної дирекції про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, в
обґрунтування якого вказав, що 09.06.2004р.
між позивачем та АППБ «Аваль» був
укладений договір іпотеки в
забезпечення виконання зобов'язань
кредитного договору № 014/8711/74/8151 від
09.06.2004р., відповідно до умов якого
ОСОБА_1 передав в іпотеку банку
квартиру АДРЕСА_1. В 2005 році позивачем
було достроково виконано зобов'язання
за кредитним договором, і відповідно
договір іпотеки припинив свою дію,
проте банком не було вчинено жодних дій
щодо припинення обтяження нерухомого
майна та виключення запису з
державного реєстру обтяжень, внаслідок
чого в 2013 році при передачі нерухомого
майна, позивач виявив, що квартира до
цього часу знаходиться в реєстрі
обтяжень. З метою виключення квартири з
реєстру іпотек з єдиного державного
реєстру обтяжень позивачем було
сплачено 479,00грн., а саме 250грн. за
отримання дубліката договору іпотеки,
120,00грн. за отримання витягу з
державного реєстру прав, 102грн. за
внесення змін до запису державного
реєстру прав, 7,00грн. послуги банку.
Позивач звернувся до банку із
претензією про відшкодування
понесених витрати в сумі 479,00грн., проте
відповідач відмовив у виплати,
посилаючись на те, що банком здійснено
всі дії щодо припинення обтяження. У
зв'язку з цим позивач звернувся до суду
із вказаним позовом про стягнення
479,00грн. матеріальної шкоди та 7,0тис.грн.
моральної шкоди, завданої
неправомірною бездіяльністю банку.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав та просив задоволити в
повному обсязі, в обґрунтування
завданої моральної шкоди вказав, що
внаслідок неправомірної бездіяльності
відповідача, він змушений був
витрачати свій час для виконання
роботи, яку мав здійснити банк, також
працівники банку не пояснювали, що
необхідно зробити для вирішення
питання припинення іпотеки і позивач
змушений сам вирішувати в
реєстраційній службі щодо внесення
відповідних записів в реєстр,
внаслідок пережитого потрясіння та
шоку від того що його квартира до цього
часу знаходиться в іпотеці банку,
позивач переніс стрес, з приводу якого
звертався за медичною допомогою.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав в повному
обсязі, надав суду пояснення в яких
вказав, що Хмельницькою обласною
дирекцією ПАТ «Райффайзен банк Аваль»
було здійснено всі дії щодо припинення
обтяження на квартиру позивача, проте
витрати які поніс, пов'язані більше із
змінами в законодавстві та створенням
реєстраційної служби. Також вказав, що
30.10.2013р. позивач звернувся із заявою
щодо припинення обтяження і 10.12.2013р.
таке обтяження було припинено. Щодо
стягнення моральної шкоди в сумі 7,0тис.
грн. представник відповідача вважає
необґрунтованим її розмір а також
завдання шкоди не підтверджено
належними та допустими доказами.

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

09.06.2004р. між позивачем та АППБ «Аваль»
був укладений договір іпотеки в
забезпечення виконання зобов'язань
кредитного договору № 014/8711/74/8151 від
09.06.2004р., відповідно до умов якого
ОСОБА_1 передав в іпотеку банку
квартиру АДРЕСА_1. В 2005 році ОСОБА_1
достроково виконав зобов'язання за
кредитним договором, що потягло за
собою припинення дії договору іпотеки,
проте відповідачем не було вчинено дій
щодо припинення обтяження нерухомого
майна та виключення запису з
державного реєстру обтяжень, внаслідок
чого в 2013 році при передачі нерухомого
майна, позивач виявив, що квартира до
цього часу знаходиться в реєстрі
обтяжень.

Вказані обставини визнаються
сторонами.

Згідно ст.3 Закону України «Про
іпотеку» іпотека має похідний характер
від основного зобов»язання і є дійсною
до припинення основного зобов»язання
або до закінчення строку дії
іпотечного договору.

Відповідно до вимог ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку»
встановлено, що іпотека припиняється у
разі: припинення основного
зобов»язання або закінчення строку дії
іпотечного договору; реалізації
предмета іпотеки відповідно до цього
Закону; набуття іпотеко держателем
права власності на предмет іпотеки;
визнання іпотечного договору
недійсним; знищення (втрати) переданої
в іпотеку будівлі (споруди), якщо
іпотекодавець не відновив її; з інших
підстав, передбачених цим Законом.

Згідно з вимогами ч.3 ст.17 Закону
України «Про іпотеку» відомості про
припинення іпотеки підлягають
державній реєстрації у встановленому
законодавством порядку.

Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно» державний реєстратор вчиняє
відповідні дії як по реєстрації прав,
так і внесенні змін в записи та їх
обтяжень.

Порядок реєстрації обтяжень на
нерухоме майно визначено Законом
України від 01 липня 2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (далі -
Закон). Відповідно до ст. 16 Закону разом
із заявою про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень у паперовій формі
подаються оригінали документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, їх копії,
засвідчені в установленому порядку.
Заява про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень не приймається у разі
відсутності документа, що підтверджує
оплату послуг з державної реєстрації
прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону державна
реєстрація припинення іпотеки,
обтяження проводиться на підставі
заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний
подати протягом п'яти робочих днів з
дня припинення іпотеки, обтяження
самостійно або на письмову вимогу
боржника чи іншої особи, права якої
порушено через наявність таких
реєстраційних записів.

30.10.2013р. ОСОБА_1 звернувся до
відповідача із заявою про зняття
обтяження із заставного майна у
зв'язку із повним погашенням
кредитного договору.

Проте на момент звернення ОСОБА_1 його
кредитна справа була знищена по
закінченню терміну зберігання. У
зв'язку, з чим ОСОБА_1 звернувся до
приватного нотаріуса Хмельницького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про отримання дубліката іпотечного
договору, за що сплатив 250,00грн., що
підтверджується довідкою № 2289 від
01.11.2013р.

Крім цього, відповідно до п. 94 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів № 703 від
22.06.2011р., запис про обтяження що
зареєстроване в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна (квартира АДРЕСА_1) було
перенесено 05.11.2013р. до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
а також запис про іпотеку, що
зареєстрована в Державному реєстрі
іпотек (квартира АДРЕСА_1) було
перенесено 05.11.2013р. до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
за що позивачем сплачено 102,00грн. на
рахунок Інформаційного центру ДП МЮ
України, що підтверджується
квитанціями 1015.50.7, 1015.50.3 від 01.11.2013р., а
також оплачено послуги банку в сумі
4,0грн. згідно квитанції 1015.50.4.

Також позивачем сплачено 120,00грн. на
рахунок Міністерства юстиції України
за отримання витягу з Державного
реєстру прав, послуги банку 4,00грн., що
підтверджується квитанціями 812.653.1 та
812.653.2 відповідно, від 31.10.2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); 2) доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Враховуючи вищевикладене, позов в
частині стягнення 479,00грн. матеріальної
шкоди підлягає задоволенню частково в
сумі 356,00грн., а саме 250,00грн. за
отримання дубліката іпотечного
договору, 102,00грн. за державну
реєстрацію прав та їх обтяжень 4,0грн.
послуг банку, оскільки позивач поніс
такі витрати у зв'язку з бездіяльністю
відповідача щодо своєчасного
звернення із заявою про припинення
іпотеки та вилучення запису про
обтяження. В частині стягнення 120,00грн.
за отримання витягу з Державного
реєстру прав та послуг банку в сумі
4,00грн., позов задоволенню не підлягає,
оскільки зазначеним витягом
посвідчено право власності позивача на
його майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» №4 від
31.03.1995, розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану. При
цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

З урахуванням глибини та характеру
душевних страждань, які завдані
позивачу бездіяльністю відповідача,
суд приходить до висновку, що розмір
відшкодування моральної шкоди
позивачеві повинен складати 500 грн., та
відповідно підлягає стягненню з
відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК, у зв'язку із
звільненням позивача від сплати
судового збору при подачі позовної
заяви, судові витрати в сумі 243,60грн
підлягають стягненню з відповідача на
користь держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223
ЦПК України, ст.ст.22, 598, 1166, 1167 ЦК
України, Законом України «Про іпотеку»,
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів № 703 від
22.06.2011р., Постановою Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995, суд -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ПАТ «Райффайзен банк Аваль»
в особі Хмельницької обласної дирекції
на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у
сумі 356,00грн. та моральну шкоду в сумі 500
грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ПАТ «Райффайзен банк Аваль»
в особі Хмельницької обласної дирекції
на користь держави судовий збір в сумі
243,60грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Хмельницької області, через
Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: