Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/2585/14
Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря: Олексіва О.А.,

з участю: представника відповідача
ОСОБА_2,

представника позивача Вертас М.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_4 на заочне рішення
Сихівського районного суду м.Львова
від 27 грудня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерно-комерційний банк "Львів" до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

в с т а н о в
и л а :

В листопаді 2013 р. ПАТ
"Акціонерно-комерційний банк "Львів"
звернулось в суд з позовом про
стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за
кредитним договором № 2008/01/11 від 03.03.2008
р. в сумі 36902,43 грн. та 369,02 грн. судового
збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим,
що 03.03.2008р. між позивачем та
відповідачем укладено кредитний
договір № 2008/01/11, згідно з яким
відповідачу надано кредит у розмірі
73100,00 грн. строком до 01.03.2015 р. із
щомісячною платою за користування
кредитом 13,5% річних. На забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між сторонами 03.03.2008 р.
укладено договір застави, за яким в
заставу банку передано належний
відповідачу автомобіль СHEVROLET AVEO SF69Y, 2008
р.в. У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не
виконував зобов'язання за кредитним
договором, 31.07.2012 р. приватним
нотаріусом ОСОБА_5 вчинено виконавчий
напис на договорі застави від 03.03.2008 р.,
на підставі якого звернуто стягнення
на предмет застави, проте після
реалізації предмета застави в процесі
виконавчого провадження вимоги банку
було задоволено лише частково на суму
25765, 26 грн.

Заочним рішенням Сихівського
районного суду м.Львова від 27 грудня 2013
року позов задоволено. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 36902,43
грн. заборгованості за кредитним
договором № 2008/01/11 від 03.03.2008 р. та 369,02
грн. судових витрат.

Ухвалою Сихівського районного суду
м.Львова від 17 лютого 2014 року заяву
відповідача про перегляд заочного
рішення залишено без задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 оскаржив заочне
рішення в апеляційному порядку,
просить рішення скасувати та прийняти
нове рішення, у зв'язку із
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та неправильним
застосуванням судом норм
матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі зазначає, що з
врахуванням правил ведення касових
операцій, а саме пункту 2.3 розділу 2
Інструкції про касові операції в
банках України, затвердженої
постановою Правління НБУ № 174 від 01.06.2011
р., операції з видачі клієнтам готівки
в національній валюті з кас банків
відображаються в бухгалтерському
обліку відповідних видаткових
документів, такими бухгалтерськими
проводками: видача готівки фізичним
особам з поточних, вкладних
(депозитних) рахунків, та згідно пункту
2.2 розділу 2 згаданої Інструкції,
операції з приймання готівки в
національній валюті від клієнтів через
каси банків України відображаються в
бухгалтерському обліку на підставі
відповідних прибуткових касових
документів, такими бухгалтерськими
проводками: приймання готівки від
фізичних осіб для зарахування на
поточні, вкладні (депозитні рахунки.
Тобто, за доводами апелянта, видача та
погашення кредиту в готівковій
національній валюті можливі виключно з
використанням поточного рахунку
клієнта, відкритого йому в установі
банку на підставі договору
банківського рахунку відповідно до
положень глави 72 ЦК України. Так як
видача суми кредиту в розмірі 73100 грн.,
так і погашення кредиту, відбувались
через рахунки, які не є поточними
рахунками відповідача, то останній
вважає, що порядок видачі готівки в
національній валюті, згідно з умовами
кредитного договору суперечить
порядку, встановленому чинним
законодавством, суперечить вимогам ч.1
ст. 203 ЦК України, а тому є недійсним.

У запереченнях на апеляційну скаргу,
представник позивача зазначив, що
відповідачем не в повній мірі
відображено зміст Інструкції про
ведення касових операцій банками в
Україні, оскільки згідно ч.2 п.3.2 цієї
Інструкції - «Банк (філія, відділення)
видає з операційної каси готівку
національної валюти за такими
видатковими касовими документами: за
заявою на видачу готівки - фізичним
особам з поточних, вкладних
(депозитних) рахунків та фізичним і
юридичним особам переказ без
відкриття рахунку (з представленням
юридичною особою довіреності на
уповноважену особу), за операціями з
клієнтами (видача кредиту,
відшкодування сумнівних банкнот, які
за результатами дослідження визнані
справжніми, інше). Крім цього апелянтом
не зазначено, яким чином дані обставини
вплинули на його права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників відповідача і позивача,
перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає з наступних
мотивів.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 03.03.2008 р. між ЗАТ АКБ
«Львів», правонаступником якого
виступає позивач та відповідачем було
укладено кредитний договір № 2008/01/11
про надання кредиту у розмірі 73100 грн.,
згідно з яким відповідач зобов»язався
здійснювати повернення кредиту та
сплату відсотків щомісячними
платежами відповідно графіку, Позивач
надав відповідачеві кредитні кошти в
сумі 73100 грн., що підтверджується
заявою на видачу готівки № TR.78824.1 від
03.03.2008, а відповідач умов кредитного
договору не виконав, допустивши
порушення термінів повернення
кредитних коштів та нарахованих
відсотків, встановлених графіком
повернення кредиту, внаслідок чого
станом на 13.11.2013 року загальна сума
боргу становила 36902,43 грн., яку суд
першої інстанції визнав підставною і
задоволив позовні вимоги.

Колегія суддів погоджується з
обгрунтованістю висновків суду першої
інстанції, і - з законністю
оскаржуваного рішення, а доводи
апеляційної скарги вважає такими, що не
дають підстав для скасування
оскаржуваного рішення.

Відповідно до заяви на видачу готівки
№ TR.78824.1 від 03.03.2008 (а.с.13) відповідачем
було отримано від позивача 73100
гривень, згідно договору № 2008/01/11 від
03.03.2008 р та відповідно до заяви про
переказ готівки № 1 від 03.03.2008 року
банком (позивачем) було здійснено
переказ цих коштів платника
(відповідача) Товариству з обмеженою
відповідальністю «УкраАвтоЗАЗ-Сервіс»
(а.с. 13). Факт отримання відповідачем у
позивача кредиту в сумі 73100 гривень і
факт переказу цих коштів, за заявою
відповідача, організації, яка здійснює
продаж автомобілів, відповідачем у
суді не було спростовано. Не було
надано відповідачем і доказів, які б
свідчили про те, що заборгованість по
кредитному договору № 2008/01/11 від 03.03.2008
року ним було погашено в більшому
розмірі, ніж зазначено у розрахунку
заборгованості (а.с. 10-11 ).

Доводи відповідача, що оскаржуване
рішення підлягає скасуванню, у зв»язку
з недотриманням позивачем, на думку
відповідача, встановленого порядку
видачі готівки в національній валюті
і порядку видачі та повернення
отриманих кредитів, колегія суддів
вважає такими, що не заслуговують на
увагу і не впливають на правильність
висновків суду першої інстанції,
оскільки згідно ч.2 п.3.2 Інструкції про
ведення касових операцій в Україні ,
видача з операційної каси готівки
національної валюти за кредитним
операціями, пов»язаними з наступними
переказами, здійснюється без відкриття
поточного рахунку.

Колегія суддів вважає за необхідне
звернути також увагу на ту обставину,
що вважаючи кредитний договір № 2008/01/11
від 03.03.2008 року недійсним, відповідач не
заявляв позовних вимог про визнання
кредитного договору недійсним. Отже,
виходячи з презумпції правомірності
правочину ( ст.204 ЦК України ), позовні
вимоги банку підлягали до задоволення.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що оскаржуване рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги законності і
обгрунтованості оскаржуваного
рішення не спростовують, тому
апеляційну скаргу належить відхилити,
оскаржуване рішення - залишити без
змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ч.ч.1, 2 ст. 315,
ст.ст. 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 -
відхилити.

Заочне рішення Сихівського
районного суду м.Львова від 27 грудня 2013
року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий
Тропак О.В.

Судді
Приколота Т.І.

Федоришин А.В.