Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 року
Новоазовський районний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді
Китаєва А.В.,

при секретарі
П'ятигорській О.В.,

за участю:

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Астахової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Новоазовську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства «Компанія
«Вода Донбасу» про зобов'язання
вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

04.11.2013 року позивач звернувся до
відповідача із вказаним позовом,
зазначаючи, що він проживає АДРЕСА_1 в
будинку, який належить його бабусі,
учасниці ВВВ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
спільно з нею, з матір'ю ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонеркою, та братом -
інвалідом дитинства ІІ групи ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4

Наприкінці січня 2013 року в будинку за
місцем його мешкання вийшов з ладу
водомір, який відразу ж був замінений
на новий. Проте керівництво КП Компанія
«Вода Донбасу» відмовилося пломбувати
водомір, посилаючись на те, що водомір
має бути встановлений на розділі
балансової труби відповідно пп. 5.1 і 5.2
Правил користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27 червня 2008 р.
№ 190. Вважає, що для існуючих абонентів
немає потреби переносити засоби
обліку, оскільки вони були фактично
погоджені організацією, яка надавала
послуги з водопостачання.

Також зазначив, що 18.02.2013 року бабуся
ОСОБА_3 зверталася письмово до
начальника Новоазовської дільниці КП
Компанія «Вода Донбасу» з питання
проведення пломбування водоміру та
перерахунку сплаченої за лютий 2013 року
суми в залежності від показань
водоміру, однак відповіді не отримала
та компромісу з цього питання
досягнуто не було. Станом на 01.11.2013 року
за показаннями водоміру 60 м3, було
сплачено 941,99 грн., за розрахунком
позивача переплата складає 723,38 грн.

Просив винести рішення, яким провести
перерахунок за споживання води по
водоміру згідно з наданим розрахунком,
зобов'язати КП Компанія «Вода Донбасу»
повернути надлишково сплачені грошові
кошти в сумі 723,38 грн. ОСОБА_3.

Протягом судового розгляду справи
позивач збільшив свої позовні вимоги
стосовно стягнення надлишково
сплачених грошових коштів та остаточно
просив повернути ОСОБА_3 грошові кошти
в сумі 774,76 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити. Зазначив, що мешкає в
будинку бабусі, доручення від бабусі
немає, оскільки у них спільний бюджет,
тому він і звернувся до суду.

У судовому засіданні представник
відповідача Астахова О.І. позовні
вимоги не визнала

з наступних підстав.

Договір № 7218/319 про надання послуг з
постачання холодної води і
водовідведення будинку АДРЕСА_1 був
укладений 12 лютого 2013 року з споживачем
ОСОБА_3 - власником домоволодіння, яка
має статус учасника війни з пільговою 50
% скидкою за надані послуги. Крім неї
споживачами послуг водопостачання є її
донька ОСОБА_4, а також онуки ОСОБА_5 та
ОСОБА_1

Акт інвентаризації приватного сектору
підписаний господаркою домоволодіння
ОСОБА_3 16 січня 2013 року з нормою
водоспоживання 0,225 літрів на добу на
одну людину. Також мається акт №23 від
16.01.2013 року про виведення із
експлуатації приладу обліку холодної
води у зв'язку з його поломкою і
необхідністю винесення на межу
балансового розмежування.

З моменту підписання і по час розгляду
справи в суді оплата проводилася
ОСОБА_3 за фактично надані послуги як
усім споживачам по нормі.

Укладений договір від 12.02.2013 року не
містить ні характеристик типу, марки
засобів обліку води, але вказаний
розмір щомісячної плати за послуги
згідно з нормами споживання (пункти 4 і
6). Крім того, пунктом 22 договору
визначено, що точками розподілу, в яких
здійснюється передача послуг від
виробника споживачеві є місце
підключення вводу водопроводу будинку
до вуличної мережі виробника
відповідно до акту і схеми балансового
розмежування. Водопровідний ввід,
вузол обліку води, водопровідний
колодязь в місті приєднання
водопровідного вводу до вуличної
водопровідної мережі є власністю
споживача,їм експлуатуються,
ремонтуються, повіряються.

Правила користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України, затв.
наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27 червня 2008 р. № 190 є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
незалежно від форм власності і
підпорядкування та фізичних осіб -
підприємців, що мають у власності,
господарському віданні або
оперативному управлінні об'єкти,
системи водопостачання та
водовідведення, які безпосередньо
приєднані до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення і з якими виробником
укладено договори. Споживач ОСОБА_3 є
фізичною особою - учасником цивільних
правовідносин. Відносини між суб'єктом
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальних
послуг, і фізичною та юридичною особою,
яка отримує або має намір отримувати
послуги з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення регулюються Правилами
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630.

При укладанні договору і складанні
акту інвентаризації споживачем не були
надані технічні умови і проектне
рішення на установку водомірного
вузла.

За письмовим зверненням споживача від
18.02.2013 року до нього виїжджала комісія,
яка в присутності заявника обстежила
стан водопроводу з метою встановлення
можливості винесення водоміра на місце
врізання. При огляді ними був виявлений
колодязь на місці врізання, присипаний
шлаком, який знаходиться у хорошому
стані. В ході бесіди споживач ОСОБА_3
погодилася винести водомір в колодязь
на місці врізання.

Повідомила, що переплати за послуги не
було, оскільки оплата була проведена за
надані послуги, нараховані по нормі
споживання на чотирьох чоловік.

Враховуючи викладені обставини,
просила в задоволенні позовних вимог
позивачу відмовити.

Заслухавши учасників цивільного
процесу, дослідивши письмові докази по
справі, суд не знаходить підстав для
задоволення позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що між споживачем
ОСОБА_3 і КП Компанія «Вода Донбасу»
укладено договір № 7218/319 від 12.02.2013 року
про надання послуг з постачання
холодної води і водовідведення будинку
АДРЕСА_1 (а.с.38-43).

Згідно копії технічного паспорту
власником домоволодіння по АДРЕСА_1 є
ОСОБА_3 (а.с.102).

ОСОБА_3, яка є власником домоволодіння
має згідно посвідчення статус учасника
війни з пільговою 50 % скидкою за надані
послуги (а.с.19).

Відповідно до розрахунку пільги за
послугою - холодна вода, споживачем
послуги та особовий рахунок відкритий
на ОСОБА_3 (а.с.93-97).

Згідно довідки виконавчого комітету
Новоазовської міської ради
споживачами послуг водопостачання є
власник будинку ОСОБА_3, її донька
ОСОБА_4, а також онуки ОСОБА_5 та ОСОБА_1
(а.с.101).

Судом встановлено, що платником послуг
з постачання холодної води і
водовідведення згідно наданих
квитанцій є ОСОБА_3 (а.с.21-24, 65-81).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування
цивільно-правових засобів з метою
забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист
свого інтересу, який не суперечить
загальним засадам цивільного
законодавства.

Відтак зазначена норма визначає
об'єктом захисту порушене, невизнане
або оспорене право чи цивільний
інтерес.

Порушення права пов'язано з
позбавленням його володільця
можливості здійснити (реалізувати)
своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права
виникає невизначеність у праві,
викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або
оспорення суб'єктивного права є
підставою для звернення особи за
захистом свого права із застосуванням
відповідного способу захисту.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1
не доведено порушення саме його прав
щодо перерахунку та повернення
надлишково сплачених грошових коштів в
сумі 723,38 грн., оскільки платником
послуг з постачання холодної води і
водовідведення згідно наданих
квитанцій є ОСОБА_3

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позивачу ОСОБА_1 не
належить право вимоги за цим позовом,
оскільки він є неналежним позивачем, у
зв'язку з чим відмовляє йому у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Комунального підприємства «Компанія
«Вода Донбасу» про зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Донецької
області через Новоазовський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
А.В. Китаєв