Справа № 369/5607/13-ц Головуючий у І
інстанції Волчко А.Я.Провадження №
22-ц/780/2002/14 Доповідач у 2
інстанції СліпченкоКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

07 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Сліпченка О.І.

суддів Іванової І.В., Олійника В.І.

при секретарі: Власенко О.В.,

розглянувши матеріали апеляційних
скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 20 січня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ЯмковогоДмитра
Володимировича про стягнення
моральної шкоди, визнання недійсним
договору, витребування майна,
зобов'язання вчинити дії та визнання
права власності ,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, вислухавши
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року позивач ОСОБА_3
звернулась із вищенаведеним позовом,
який обґрунтовувала тим, що 30.07.2010 року
її син, ОСОБА_5, придбав легковий
автомобіль марки ВМW д.н.з. НОМЕР_1.
ІНФОРМАЦІЯ_2, син позивача помер.
28.02.2011 року звернулась із заявою про
прийняття спадщини.

16.01.2011 року ОСОБА_6 (дружина покійного) з
не встановленою особою, схожою за віком
на покійного, зняла з обліку зазначений
автомобіль та 17.01.2011 року оформили
довіреність на право розпорядження
вказаним автомобілем.

24.01.2011 року ОСОБА_6 оформила в порядку
передоручення довіреність на
розпорядження вказаним автомобілем
на ім'я ОСОБА_4, яка продала вказаний
автомобіль відповідачу ОСОБА_1, який в
свою чергу продав спірний автомобіль
ОСОБА_7

Позивач просила стягнути з ОСОБА_6 на її
користь моральну шкоду у розмірі 20 000
грн.; визнати недійним договір ДПІ №
102932 купівлі-продажу транспортного
засобу від 14.12.2011 року, укладений між
ОСОБА_8 та ОСОБА_1; витребувати у ОСОБА_7
та зобов'язати передати у її володіння
спірний автомобіль.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 20
січня 2014 року позов задоволено
частково. Витребувано у ОСОБА_7 та
зобов'язано передати у володіння
ОСОБА_3 спірний автомобіль та визнано
за останньою право власності на
спірний транспортний засіб.

Не погоджуючись з рішенням місцевого
суду апелянти звернувся з скаргами, в
яких просить рішення суду першої
інстанції скасувати як таке, що
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
і ухвалити нове, яким в задоволені
позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційні скарги підлягають до
задоволення, виходячи з такого.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач згідно зі свідоцтвом про
народження є матір'ю ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається зі свідоцтва про
реєстрацію ТЗ, виданого ВРЕР-9 УДАІ УМВС
України в м. Києві 30.07.2010 року за ОСОБА_5
було зареєстровано автомобіль марки
ВМW модель ЗЗ0і, 2004 року випуску,
чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1,номер
кузова НОМЕР_2, тип ТЗ легковий седан-В.

14.08.2010 року ОСОБА_5 зареєстрував у
відділі РАЦС Солом'ямського РУЮ у м.
Києві шлюб з ОСОБА_9 (на даний час
ОСОБА_2).

Згідно зі свідоцтвом про смерть від
10.01.2011 року, виданим відділом цивільних
справ 93 Бюро охорони здоров'я м. Шарм
Ель Шейх провінції Гануб Сіна
Арабської Республіки Єгипет, ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Шарм Ель Шейх,
причина смерті: раптова смерть без
явних причин.

На підставі заяви від 16.01.2011 року яка
було адресовано ВРЕВ-6 УДАІ в м. Києві
від імені ОСОБА_5, в цей же день спірний
автомобіль було знято з обліку для
реалізації.

17.01.2011 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_11. було посвідчено
довіреність, видану від імені
покійного ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_6 (на
даний час ОСОБА_2) з правом передовіри
на представництво з усіх питань без
винятку, пов'язаних з експлуатацією та
відчуженням, належного йому спірного
автомобіля.

24.01.2011 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_12 було посвідчено
довіреність, видану ОСОБА_6 (на даний
час ОСОБА_2), яка діяла в інтересах
ОСОБА_5, на ім'я ОСОБА_4 без права
передоручення на представництво з усіх
питань без винятку, пов'язаних з
відчуженням, належного ОСОБА_5
автомобіля.

Згідно з Договором надання послуг з
купівлі-продажу транспортних засобів
та номерних агрегатів видачею
довідки-рахунку від 03.02.2011 року та
Довідкою-рахунком, виданою 03.02.2011 року
Підприємством «БДР-Універсал»
благодійної організації «Київський
міський благодійний фонд «За безпеку
дорожнього руху», відповідач ОСОБА_1
придбав у ОСОБА_5, від імені якого
діяла відповідач ОСОБА_4, спірний
автомобіль.

З матеріалів спадкової справи щодо
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5
вбачається, позивач 28.02.2011 року
звернулась до Дев'ятої Київської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, яка
відкрилась після смерті її сина 07.06.2011
року за вх. № 1400 до Дев'ятої Київської
державної нотаріальної контори від
батька померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_14
надійшла нотаріально посвідчена заява
про відмову прийняття спадщини після
смерті його сина. 21.07.2011 року позивач
звернулась до цієї ж нотаріальної
контори із заявою про видачу їй
свідоцтва про право на спадщину на
спірний автомобіль.

Окрім цього, 11.03.2011 року відповідач
ОСОБА_6 (на даний час ОСОБА_2) звернулась
до приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_15
із заявою про прийняття спадщини після
смерті її чоловіка ОСОБА_5

05.07.2011 року відповідач ОСОБА_6 (на даний
час ОСОБА_2) звернулась до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_15 із заявою
про відмову від прийняття спадщини
після смерті чоловіка - ОСОБА_5

21.07.2011 року позивачу Дев'ятою
Київською державною нотаріальною
конторою було видано свідоцтво про
право на спадщину за законом за
реєстровим № 3-754 на автомобіль марки
ВМW Х5, 2007 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_3.

Відповідно до листа Дев'ятої Київської
державної нотаріальної контори від
3.08.2011 року єдиною спадкоємицею всього
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 є
його мати (позивач) - ОСОБА_3 у зв'язку з
тим, що батько померлого ОСОБА_14 та
дружина померлого ОСОБА_14П.(на даний
час ОСОБА_2) відмовились від належних їм
часток спадкового майна.

Згідно з Договором купівлі-продажу
транспортного засобу від 14.12.2011 року та
довідкою-рахунком, виданою 14.12.2011 року
ТОВ «Мрія ГРУП ЛТД», відповідач ОСОБА_7
придбав у відповідача ОСОБА_1 спірний
автомобіль.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що позивач є
єдиною спадкоємицею майна свого
померлого сина ОСОБА_5, який на час його
смерті був власником спірного
автомобіля та належав позивачу з часу
відкриття спадщини, тобто від дня
смерті її сина.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що місцевий суд правильно
прийшов до висновку, що договір
купівлі-продажу спірного автомобіля,
підписаний 03.02.2011 року ОСОБА_4 від імені
ОСОБА_5 із ОСОБА_1, не є укладеним у
розумінні ст.ст. 638, 655 ЦК України, так як
між сторонами не могло бути досягнуто
згоди з усіх істотних умов договору,
оскільки у цьому не брав участі
належний продавець.

Наявні у справі довіреності від імені
ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_6 (на даний час
ОСОБА_2) та ОСОБА_4 не могли породжувати
ніяких правових наслідків, оскільки
ОСОБА_5 на час їх видачі був вже
померлим, а отже, і не міг укласти з
ОСОБА_6 (на даний час ОСОБА_2) та ОСОБА_4
усних договорів доручення на
відчуження спірного автомобіля, на
підтвердження яких могли бути видані
такі довіреності.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що правових
підстав для переходу прав на спірний
автомобіль до відповідача ОСОБА_1 не
існувало, тобто він не міг стати його
власником і, відповідно, володіти,
користуватись та поряджатись ним, в
тому числі, не мав права укладати
договір з відповідачем ОСОБА_8 на його
відчуження.

З цих же підстав ОСОБА_7 не може
вважатись власником спірного
автомобіля.

Враховуючи викладене, місцевий суд
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позову частково, - з таким
висновком погоджується і судова
колегія.

В іншій частині рішення суду не
оскаржувалось.

Таким чином судом першої інстанції
повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи, доказам дана належна
правова оцінка, а постановлене рішення
відповідає вимогам матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,
-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 20
січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: