Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/2046/14 Головуючий у 1
інстанції: Плечищева О.В.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 13» травня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в
особі представника ОСОБА_4 на ухвалу
Оріхівського районного суду
Запорізької області від 18 березня 2014
року про відмову в забезпеченні позову
по справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізькі лани»
про визнання договору оренди
недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом про визнання недійсним
договору землі від 01 жовтня 2006 року з
підстав, передбачених ст.ст.203, 215 ЦК
України, посилаючись на те, що договір
оренди з відповідачем вона не
укладала, текст договору і акт
прийому-передачі не підписувала.

З метою забезпечення позову просила
заборонити відповідачеві проводити
будь-які сільськогосподарські роботи
на спірній земельній ділянці, про що 03
березня 2014 року подала відповідну
заяву.

Ухвалою Оріхівського районного суду
Запорізької області від 18 березня 2014
року відмовлено в задоволенні заяви
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про
забезпечення позову.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення та неправильне
застосування норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу суду та
постановити нову, якою заборонити ТОВ
«Запорізькі лани» зайняття належної
позивачу земельної ділянки для
проведення сільськогосподарських
робіт.

У судове засідання апеляційного суду
Запорізької області сторони не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Судова колегія відхилила клопотання
представника ТОВ «Запорізькі лани»
Яковлевої Т.В. про відкладення розгляду
справи, заявлене з тих підстав, що
представник ТОВ зайнятий в іншому
судовому засіданні. При цьому
апеляційний суд виходив з того, що у
відповідності до ст. 27 ЦПК України
участь в судовому засіданні є правом
особи, яка бере участь у справі. Суд не
вбачив підстав для відкладення
розгляду справи в порядку ч. 1 ст. 305 ЦПК
України, оскільки згідно з даною нормою
процесуального права судове засідання
відкладається в разі неявки в судове
засідання за клопотанням особи, коли
повідомлені нею причини неявки буде
визнано судом поважними. Проте, з
наданого клопотання вбачається, що ТОВ
реалізувало надане йому ст. 27 ЦПК
України право брати участь в судовому
засіданні на власний розсуд, обравши
для себе участь в іншому судовому
засіданні і в іншій справі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України
підставою для забезпечення позову є
відповідне клопотання у формі
мотивованої заяви будь-якої з осіб,
котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній (за
винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст.
151 ЦПК), якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

За роз'ясненнями, які містяться у п.п. 2, 4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України N 9 від 22.12.2006р. "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову",
вирішуючи питання щодо застосування
певного виду забезпечення позову, суди
повинні виходити з того, що наведений у
ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого
забезпечення не є вичерпним, тому за
наявності відповідного клопотання
можуть бути застосовані й інші його
види, але з урахуванням обмежень,
установлених ч. 4 зазначеної статті.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
ТОВ "Запорізькі лани" про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки від 01.10.2006р., зареєстрованого в
Оріхівському районному відділі ЗРФ ДП
"Центр ДЗК" 16.12.10р., в якому зазначила, що
оспорюваний договір вона не
підписувала.

Зважаючи на те, що предметом спору
являється договір оренди земельної
ділянки, укладений сторонами у 2006 року,
а вимоги про витребування земельної
ділянки в цій справі не заявлялися, суд
першої інстанції у відповідності з
нормами цивільного процесуального
законодавства дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
вжиття заходів забезпечення позову у
спосіб, обраний позивачем.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що ухвала суду постановлена з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 305,307, 312, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Оріхівського районного суду
Запорізької області від 18 березня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: