Номер провадження № 2/522/1893/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

« 01» квітня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у
складі:

головуючого судді - Суворової О.В.

при секретарі судового засідання
- Бондаренко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
малолітніх дітей - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, за
участю третіх осіб ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, які діють в своїх інтересах та
в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_11,
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до
Приморського районного суду міста
Одеси з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, за участю третіх осіб ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, які діють в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої
доньки ОСОБА_11, про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, а саме квартирою
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивачка
посилається на те, що вона проживає в
спірній квартирі АДРЕСА_1. Вказана
квартира складається з п'яти житлових
кімнат , туалету, коридорів, антресолей,
житловою площею 90,47 кв.м., загальною
площею 123,78 кв.м.

Відповідачі в спірній квартирі не
проживають вже більше шести місяців,
комунальні послуги не сплачують.

Таким чином, відповідачі продовжують
бути зареєстрованими за даною адресою,
що шкодить інтересам позивачки,
оскільки останній доводиться
щомісячно сплачувати комунальні
платежі та нести інші експлуатаційні
витрати за квартиру ще й за
відповідачів.

Представник позивачки в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про слухання справи у його відсутність,
проти винесення заочного рішення не
заперечував.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, були сповіщені судом про
дату, час і місце судового засідання
належним чином, про поважні причини
неявки суд не повідомили.

Треті особи в судове засідання не
з'явилися, про дату, час і місце
судового засідання повідомлялись
належним чином.

У зв'язку із вищенаведеним, суд,
керуючись ст. 224 Цивільного
процесуального Кодексу України, вважає
за можливе ухвалити по справі заочне
рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи
робить висновок, що позовні вимоги
позивачки є обґрунтованими, доведеними
та підлягають задоволенню. При цьому
суд виходить із таких обставин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, кожен має право на справедливий
і публічний розгляд його справи
упродовж розумного строку незалежним
і безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру.

Враховуючи положення ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого майнового права
та інтересу. При цьому способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути визнання права, примусове
виконання обов'язку в натурі.

Згідно зі ст. 47 Конституції України
кожен має право на житло. Держава
створює умови, за яких кожний
громадянин матиме змогу побудувати
житло, придбати його у власність або
взяти в оренду.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивача проживає та
зареєстрована в спірній квартирі
АДРЕСА_1.

Наймачем квартири АДРЕСА_1 до
теперішнього часу є дід позивачки -
ОСОБА_12, який помер в 2003 році.

Вищезазначене підтверджується ордером
№ 036392 від 19.06.1981 року, виданим Бюро
обміну житловими приміщеннями
виконавчого комітету Одеської міської
ради народних депутатів на ім'я ОСОБА_12,
з правом на зайняття житлової площі
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_15 та
ОСОБА_16

Як вбачається з довідки з місця
проживання про складі сім'ї та
реєстрації з КП «ЖКС Порто -
Франківський » від 21.11.2013 року в спірній
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані
ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6
та ОСОБА_5

ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в квартирі
АДРЕСА_1 не проживають більше шести
місяців, що підтверджується актом про
не проживання від 20.01.2014 року, який був
складений начальником дільниці №10 КП
«ЖКС Порто - Франківський ».

Таким чином, відповідачі продовжують
бути зареєстровані за даною адресою, що
шкодить інтересам позивачки та іншим
особам, які проживають в
вищезазначеній квартирі, оскільки
доводиться щомісячно сплачувати
комунальні платежі та нести інші
експлуатаційні витрати за квартиру за
відповідачів.

Враховуючи вимоги ч.1 ст. 71
Житлового кодексу Української РСР при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Під час судового розгляду
встановлено, що відповідачі в квартирі
не проживають більше встановленого
законодавством строку, ніяким чином не
беруть участі в її утриманні.

Згідно зі ст. 72 Житлового кодексу
Української РСР визнання особи такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Враховуючи положення ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
України», зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється на підставі
остаточного рішення суду про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1985
року „Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України" визнання
наймача або члена його сім'ї таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно
з'ясовувати причини відсутності
відповідача понад встановлені строки.
Суд може продовжити пропущений строк у
разі їх поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо).
Вичерпного переліку таких поважних
причин житлове законодавство не
встановлює, в зв'язку з чим дане питання
повинно вирішуватися судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
конкретних обставин справи. Враховуючи
вищенаведене суд приходить до
висновку, що відповідачі у спірній
квартири не проживають більше шести
місяців, не оплачують плату за
користування жилим приміщенням і
комунальні послуги, не несуть інших
витрат по утриманню спірної квартири
та не приймають участь у спільному
побуті, тому останні втратили право
користування житловим приміщенням та
підлягає знаттю з реєстраційного
обліку в квартирі, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

За таких обставин, керуючись
конституційним принципом верховенства
права, оцінивши всебічно, повно та
об'єктивно всі наявні у справі докази
окремо та у сукупності, застосовуючи
відповідні норми матеріального права,
утверджуючи та забезпечуючи права
людини і основоположні свободи сторін,
враховуючи принципи справедливості та
неупередженості, суд дійшов висновку
про те, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
ст. 47 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 322,
383, 391 Цивільного Кодексу України, ст. ст.
65, 71, 72, 105, 107 Житлового кодексу
Української РСР, п.1 ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 12 квітня 1985 року «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України», ст.ст. 7, 10, 14, 15, 57, 58, 59, 60, 208,
209-215, 218, 223, 224-232
Цивільного-процесуального кодексу
України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах
та в інтересах малолітніх дітей -
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, за участю третіх осіб
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які діють в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої доньки ОСОБА_11 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача шляхом звернення з
заявою про перегляд заочного рішення
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
О.В.Суворова

01.04.2014