№ 233/1661/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 року Костянтинівський
міськрайонний суд Донецької області у
складі

головуючої судді
Бєлостоцької О.В.,

при секретарі
Теліціній О.О.,

за участю

представника позивача
-

відповідачів
-

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Костянтинівка
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2014 року Публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу за кредитним
договором, зазначивши, що відповідно до
умов кредитного договору № 265/6-298,
укладеного 28 серпня 2006 року між АКБ
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є позивач,
ОСОБА_1 отримала від позивача кредит в
розмірі 5000 дол. США строком до 10 серпня
2013 року зі сплатою 13% річних за
користування кредитними коштами. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_1 28 серпня 2006
року між позивачем та ОСОБА_2 було
укладено договір поруки № 265/6-93,
відповідно до умов якого ОСОБА_2 взяв на
добровільних засадах на себе
зобов'язання перед банком відповідати
в повному обсязі за зобов'язаннями
позичальника, які виникають з умов
кредитного договору. Приймаючи до
уваги, що позичальник ОСОБА_1
неналежним чином виконував
передбачені договором зобов'язання
щодо повернення суми кредиту та сплати
відсотків, станом на 23 січня 2014 року
заборгованість за кредитним договором
становить 391,57 дол. США, що в еквіваленті
становить 3129 грн. 81 коп., які позивач
просить стягнути на його користь
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, судові
витрати покласти на відповідачів.

Представник позивача - ПАТ
«Укрсоцбанк» - в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву, якій позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив розглянути справу за його
відсутності, проти винесення заочного
рішення у справі не заперечував.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилися, про дату, час і
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК
України, про що свідчать поштові
повідомлення про одержання судової
повістки.

Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

З'ясувавши позицію позивача,
дослідивши докази по справі, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 28
серпня 2006 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк» (а.с. 41-44) та відповідачкою
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№ 265/6-298 (а.с. 8-14), відповідно до п.п. 1.1, 1.2
якого позичальник ОСОБА_1 отримала від
позивача у тимчасове користування на
умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти у
сумі 5000 дол. США на споживчі цілі за
сплатою 13 відсотків річних та кінцевим
терміном погашення заборгованості по
кредиту до 10 серпня 2013 року.

Факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів
за кредитним договором № 265/6-298 від 28
серпня 2006 року в розмірі 5000 дол. США
підтверджується розпорядженням АКБ
«Укрсоцбанк» про видачу кредиту (а.с. 34),
заявою на видачу готівки (а.с. 35).

Як вбачається із листа банку № 51-02/640
від 07 листопада 2008 року (а.с. 33),
направленого відповідачці ОСОБА_1 на
виконання вимог п. 2.6.1 кредитного
договору, розмір процентної ставки за
кредитним договором № 265/6-298 від 28
серпня 2006 року збільшений до 15% річних з
17 листопада 2008 року.

Відповідно до п.п. 3.3.6, 3.3.8, 3.3.9
кредитного договору № 265/6-298 від 28
серпня 2006 року позичальник
зобов'язаний суворо дотримуватися
положень цього договору, сплачувати
проценти за користування кредитом,
своєчасно та в повному обсязі погашати
кредит з нарахованими процентами за
фактичний час його використання та
можливими штрафними санкціями.

Пунктом 4.2 кредитного договору
передбачено зобов'язання позичальника
у разі прострочення строків сплати
процентів, а також прострочення
строків повернення кредиту сплатити
кредиторові пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від несвоєчасно
сплаченої суми за кожен день
прострочки, що діє у цей період.

28 серпня 2008 року в забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_1 за
кредитним договором № 265/6-298 від 28
серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2
було укладено договір поруки № 265/6-93
(а.с. 24-27).

Пунктом 1.1 договору поруки № 265/6-93
від 28 серпня 2006 року передбачено, що
поручитель зобов'язується перед
кредитором у повному обсязі солідарно
відповідати за виконання
позичальником зобов'язань щодо
повернення суми кредиту, сплати
відсотків за користування кредитом, а
також можливих штрафних санкцій, у
розмірі та у випадках, передбачених
договором кредиту № 265/6-298 від 28 серпня
2006 року.

Згідно п. 1.2 договору поруки
поручитель ознайомлений з умовами
договору кредиту, ніяких заперечень, а
також непорозумінь його положень не
має.

Відповідач ОСОБА_1 не виконала
належним чином зобов'язань як щодо
поетапного, так і щодо остаточного
повернення кредитних коштів. Як
вбачається з наданого позивачем
розрахунку (а.с. 6-7) заборгованість
ОСОБА_1 за кредитним договором № 265/6-298
від 28 серпня 2006 року становить 323,76 дол.
США, що еквівалентно 2587 грн. 81 коп.,
заборгованість за відсотками - 25,33 дол.
США, що еквівалентно 202 грн. 46 коп., пеня
за несвоєчасне повернення кредиту - 40,66
дол. США, що еквівалентно 324 грн. 98 коп.,
пеня за несвоєчасне повернення
відсотків - 1,82 дол. США, що еквівалентно
14 грн. 57 коп., а всього 391, 57 дол. США, що
еквівалентно 3129 грн. 81 коп.

В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цивільного законодавства.
Боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання, або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Статтею 99 Конституції України
встановлено, що грошовою одиницею
України є гривня. При цьому Основний
закон держави не встановлює якихось
обмежень щодо можливості використання
в Україні грошових одиниць іноземних
держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна
валюта може використовуватися в
Україні у випадках і в порядку,
встановлених законом. Тобто відповідно
до законодавства, гривня має статус
універсального платіжного засобу, який
без обмежень приймається на всій
території України, однак у той же час
обіг іноземної валюти обумовлений
вимогами спеціального законодавства
України.

Основним законодавчим актом, який
регулює правовідносини у сфері
валютного регулювання і валютного
контролю є Декрет Кабінету Міністрів
України «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю»
(далі - Декрет КМУ).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

При цьому згідно зі ст. 2 Закону України
«Про банки і банківську діяльність»
кошти - це гроші у національній або
іноземній валюті чи їх еквівалент.
Статті 47 та 49 цього Закону визначають
операції банків із розміщення
залучених коштів від свого імені, на
власних умовах та на власний ризик як
кредитні операції, незалежно від виду
валюти, яка використовується. Вказані
операції здійснюються на підставі
банківської ліцензії та письмового
дозволу.

Відповідно до ст. 5 Декрету КМУ операції
з валютними цінностями здійснюються на
підставі генеральних та
індивідуальних ліцензій Національного
банку України. Операції з валютними
цінностями банки мають право
здійснювати на підставі генеральної
ліцензії на здійснення операцій з
валютними цінностями відповідно до п. 2
ст. 5 цього ж Декрету.

Відповідно до п. 2.3 Положення про
порядок видачі банкам банківських
ліцензій, письмових дозволів та
ліцензій на виконання окремих
операцій, що затверджене Постановою
Правління НБУ № 275 від 17.07.2001
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України від 21 серпня 2001 р. за № 730/5921) за
наявності банківської ліцензії та за
умови отримання письмового дозволу
Національного банку банки мають право
здійснювати операції з валютними
цінностями, серед яких: - неторговельні
операції з валютними цінностями; -
операції з готівковою іноземною
валютою (купівля, продаж, обмін), що
здійснюються в пунктах обміну
іноземної валюти, які працюють на
підставі укладених банками агентських
договорів з юридичними
особами-резидентами; - ведення рахунків
клієнтів (резидентів і нерезидентів) в
іноземній валюті та
клієнтів-нерезидентів у грошовій
одиниці України; - залучення та
розміщення іноземної валюти на
валютному ринку України; - залучення та
розміщення іноземної валюти на
міжнародних ринках; - інші операції з
валютними цінностями на валютному
ринку України.

З вищенаведеного вбачається, що
уповноважені банки на підставі
банківської ліцензії та письмового
дозволу на здійснення операцій з
валютними цінностями мають право
здійснювати операції з надання
кредитів в іноземній валюті.

В силу ст.ст. 553, 554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсідіарну)
відповідальність поручителя.

Приймаючи до уваги, що відповідач
ОСОБА_1 не виконала зобов'язань по
поверненню кредитних коштів,
передбачених договором, внаслідок чого
виникла заборгованість за кредитним
договором № 265/6-298 від 28 серпня 2006 року
в сумі 323,76 дол. США, що в еквіваленті
становить 2587 грн. 81 коп., заборгованість
за нарахованими відсотками - 25,33 дол.
США (в еквіваленті 202 грн. 46 коп.), пеня за
несвоєчасне повернення кредиту - 40,66
дол. США (в еквіваленті 324 грн. 98 коп.),
пеня за несвоєчасне повернення
відсотків - 1,82 дол. США (в еквіваленті 14
грн. 57 коп.), суд вважає за необхідне
стягнути з неї та поручителя ОСОБА_2 на
користь позивача солідарно
заборгованість за кредитним договором
в сумі 391,57 дол. США, що в еквіваленті за
офіційним курсом НБУ станом на 23 січня
2014 року становить 3129 грн. 81 коп.

В силу ст. 88 ЦПК України слід
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача
витрати, пов'язані із сплатою судового
збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 553, 554, 611, 612, 1048, 1054
ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226
ЦПК України , -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
заборгованість за кредитним договором
№ 265/6-298 від 28 серпня 2006 року в сумі 3129
(три тисячі сто двадцять дев'ять) грн. 81
коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору в
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Костянтинівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: