Справа № 175/2731/13-ц
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2014 pоку Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» , ОСОБА_2 третя особа
Національний банк України , ОСОБА_3 про
визнання договору поруки недійсним, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою колегії судової палати з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Вищого спеціалізованого суду
України від 22 травня 2013 року рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 25 липня
2012 року та рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19
листопада 2012 року в частині вирішення
позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3,
Національний банк України про
розірвання договорів поруки скасовано,
справу в цій частині було передано на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом та після
уточнення від 16 липня 2013 року просить
суд визнати договір поруки №DNK0AK10900277/1
від 15 червня 2006 року припиненим з 01
листопада 2008 року, тобто з моменту
внесення в них змін стосовно
збільшення розміру відсоткової ставки
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в односторонньому
порядку без згоди позивача.

Представник позивача у судовому
засіданні уточненні позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні уточненні позовні вимоги не
визнала та просила відмовити у
задоволенні позову.

Представник Національного банку
України в судове засідання не з'явився
про час, дату та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином, але
надав заяву про розгляд справи у його
відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає уточнений позов обґрунтованим
та підлягаючим задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 15 червня 2006 року
між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» після зміни найменування)
та ОСОБА_2 був укладений Кредитний
Договір №DNК0АК10900277 про надання
кредитних коштів готівкою через касу, у
вигляді не поновлюваної кредитної
лінії в сумі 30178 доларів США зі строком
повернення 14 червня 2011 року на купівлю
автомобіля, зі сплатою 0,88% на місяць на
суму залишку заборгованості, що
складає 10,56% річних.

15.06.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» після зміни
найменування) та ОСОБА_1 був укладений
договір поруки №DNК0АК10900277/1, за умовами
якого ОСОБА_1взяла на себе зобов'язання
перед Банком відповідати по
зобов'язанням ОСОБА_2, які виникають з
умов Кредитного договору, в повному
обсязі.

У зв'язку із неналежним виконанням
ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань
виникла кредитна заборгованість,
розмір якої станом на 24 липня) 2012 року
становить 149957 грн. 98 коп., що
складається із заборгованості за(
кредитом, заборгованості по сплаті
процентів за користування кредитом.)
заборгованості з комісії за
користування кредитом, пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором та штрафів. При цьому в
рахунку заборгованості, наданому
банком, починаючи з жовтня 2008 року
кредитна ставка зазначена в розмірі
12,60% річних (а.с. 224-227).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 2 ст. 555 ЦК України
поручитель має право висунути проти
вимоги кредитора заперечення, які міг
би висунути сам боржник, за умови, що ці
заперечення не пов'язані з особою
боржника. Поручитель має право
висунути ці заперечення також у разі,
якщо боржник відмовився від них або
визнав свій борг.

Згідно із ч. 1 ст. 559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

До припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання без
згоди поручителя, які призвели або
можуть призвести до збільшення обсягу
відповідальності останнього.
Збільшення відповідальності
поручителя внаслідок зміни основного
зобов'язання виникає в разі: підвищення
розміру процентів; відстрочення
виконання, що призводить до збільшення
періоду, за який нараховуються
проценти за користування грошовими
коштами; установлення (збільшення)
розміру неустойки; встановлення нових
умов щодо порядку зміни процентної
ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких
беруть участь поручителі, збільшення
кредитної процентної ставки навіть за
згодою банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки, не дає підстав
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
Неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком.

Отже, підставою припинення договору
поруки може бути здійснення без згоди
поручителя зміни основного
зобов'язання, яке забезпечене порукою,
у даному випадку це збільшення
процентної ставки за користування
кредитом, про що зазначала ОСОБА_1

Пунктом 22 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
передбачено, що якщо в договорі поруки
такі умови сторонами не узгоджені, а з
обставин справи не вбачається
інформованості поручителя і його згоди
на збільшення розміру його
відповідальності, то відповідно до
положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука
припиняється у разі зміни основного
зобов'язання без згоди поручителя
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

Згідно із п. 2.3.1 кредитного договору
банк має право в односторонньому
порядку збільшувати розмір процентної
ставки за користування кредитом, при
зміні вартості кредитних ресурсів на
ринку грошових ресурсів, зміні
дисконтної ставки Національного банку
України.

Пунктом 3 договору поруки від 15 червня
2006 року визначено, що поручитель з
умовами кредитного договору
ознайомлений.

Відповідно до п. 13 вказаного договору
зміни і доповнення до нього вносяться
тільки за згодою сторін, в письмовому
вигляді, шляхом укладення відповідної
додаткової угоди.

Матеріали справи не містять доказів,
які б свідчили про те, що ОСОБА_1 була
повідомлена про підвищення розміру
процентної ставки з 10,56% річних до 12,60%
річних та давала згоду на збільшення
процентної ставки шляхом укладення
додаткової угоди.

За цих обставин суд приходить до
висновку про задоволення уточнених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 212, 214, 215, 367
ЦПК України, ст.ст. 25, 203, 207, 209, 553, 554, 555, 559,
1054, ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» , ОСОБА_2 третя особа
Національний банк України , ОСОБА_3 про
визнання договору поруки недійсним
задовольнити.

Визнати договір поруки №DNK0AK10900277/1 від 15
червня 2006 року укладений ЗАТ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1 припиненим з 01
листопада 2008 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
С.А. Борисов