АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3315/14
Головуючий1 інстанції -
Доповідач - Овсяннікова
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко
І.С.

при секретарі - Нестерцової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на рішення Київського районного суду
міста Харкова від 21 лютого 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування позову вказав, що 26
вересня 2008 р. між Відкритим акціонерним
товариством Комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого з 04 лютого 2011 р.
є Публічне акціонерне товариство «
Комерційний банк» « Надра» , в особі
філії ВАТ КБ «Надра» Харківське РУ та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ 6/5/38/2008/980-К/140 згідно умов якого
ОСОБА_2 було надано кредит у сумі 40 000
грн. зі сплатою процентів за
користування кредитними коштами в
розмірі 30 % річних.

Відповідно до п.4.1.1 договору погашення
кредиту здійснюється згідно з Графіком
повернення кредиту та сплати
відсотків, який є невід'ємною частиною
договору. Згідно з п.3.1 договору для
забезпечення виконання позичальником
своїх зобов'язань щодо погашення
кредиту, сплати відсотків та інших
платежів, передбачених договором,
можливих штрафних санкцій ОСОБА_2
передає у заставу товари в обігу згідно
договору застави товарів .

Свої зобов'язання за договором Банк
виконав повністю, надавши ОСОБА_2
кредитні кошти шляхом зарахування
коштів на його поточний рахунок для
подальшого використання за цільовим
призначенням.

ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором
не виконав і не виконує по теперішній
час.

26 травня 2009 року Банком та ОСОБА_2 було
укладено додаткову угоду № 1 до
кредитного договору № 6/5/38/2008/980-К/140 від
26 вересня 2008 р.

Зазначеною додатковою угодою було
внесено зміни до договору, у зв'язку з
чим договір викладено у новій редакції.

Встановлено кінцевий термін
повернення кредиту - 19 березня 2010 р.,
розмір необхідного платежу визначено у
сумі 2781,59 грн., які ОСОБА_2 повинен
вносити щомісячно згідно з графіком у
додатку № 1 до договору.

У зв'язку з невиконанням прийнятих на
себе зобов'язань за відповідачем
станом на 10 вересня 2013 р. існує
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 24 349,93 грн., яка складається з
заборгованості за кредитом - 16065,28 грн.,
заборгованості за відсотками - 5422,08
грн., заборгованості за пенею - 2755,74 грн.,
заборгованості за штрафом - 106,83 грн.

Цю суму позивач просить стягнути з
відповідача.

Відповідач в судове засідання з'явився.
Просив у задоволенні позову відмовити,
оскільки сплинули строки позовної
давності.

Рішенням Київського районного суду
міста Харкова від 21 лютого 2014 року у
задоволенні ПАТ « Комерційний банк
«Надра» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості відмовлено у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі ПАТ «
Комерційний банк «Надра» просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити їх позовні
вимоги та стягнути з ОСОБА_2 на їх
користь суму заборгованості за
кредитним договором № 6//5/38/2008/980-К/140 від
26 вересня 2008р. у розмірі 24349,93 (двадцять
чотири тисячі триста сорок дев'ять грн.
93 коп.) грн. та стягнути з нього на їх
користь суму сплаченого судового збору
у розмірі 243,50грн., а також суму
сплаченого судового збору за подачу
апеляційної скарги у сумі 121,75 грн.

Посилаються на те, що судом порушені
норми матеріального та процесуального
права. При цьому судом не повно
з'ясовано усі фактичні обставини
справи та не досліджено і не надано
належної оцінку наявним в матеріалах
доказам в повному та об'єктивному
обсязі , а тому рішення суду не
відповідає фактичним обставинам
справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи 26 вересня 2008 року
між Відкритим акціонерним товариством
Комерційний банк «Надра» ,
правонаступником якого з 04 лютого 2011 р.
є Публічне акціонерне товариство «
Комерційний банк» « Надра» в особі
філії ВАТ КБ «Надра» Харківське РУ та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
, згідно умов якого Банк надав ОСОБА_2
кредит у сумі 40 000 грн., а ОСОБА_2
отримав кошти та зобов'язався погашати
кредит та інші передбачені цим
договором нарахування.

Свої зобов'язання за кредитом ОСОБА_2 не
виконує; щомісячні внески та інші
нарахування не сплачує, у зв'язку з чим
утворилася заборгованість за
кредитним договором у сумі 24 349 грн. 93
коп.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У ч. 1 ст. 530 ЦК України зазначено, що якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка може неминуче настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України визначено,
що строком договору є час, протягом
якого сторони можуть здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до договору.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

За загальним правилом перебіг позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалась або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.. 267 ЦК України
заява про захист цивільного права або
інтересу має бути прийнята судом до
розгляду незалежно від спливу позовної
давності.

Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту.

Сторонами в договорі встановлено
кінцевий термін повернення кредиту - до
19 березня 2010 року .

Банк звернувся до суду з позовом 20
листопада 2013 року, тобто, після спливу
строку позовної давності.

Відповідачем в суді першої інстанції
подано заяву про застосування позовної
давності.

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» при застосуванні
положення пункту 7 частини
одинадцятої статті 11 Закону
України"Про захист прав споживачів",
яким кредитодавцю забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув,
суди мають виходити з того, що у
системному зв'язку з частиною
одинадцятою статті 11 зазначеного
Закону ця вимога стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямована на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК
не передбачає заборони пред'явлення
окремих вимог у зв'язку з пропущенням
строку позовної давності, при
вирішенні таких спорів, суди повинні
враховувати положення ЦК про позовну
давність.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини одинадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" та вимоги ЦК щодо
позовної давності застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Відмовляючи Банку в задоволенні позову
за спливом позовної давності суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з вимог ст.. 267 ЦК України та обставин по
справі.

Банком заяви про поновлення строку
позовної давності не заявлено і
взагалі будь - яких пояснень з приводу
пропуску строку позовної давності та
важності причин не звернення до суду у
визначений законом строк - не
зазначено.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ПАТ « Комерційний
банк «Надра» - відхилити.

Рішення Київського районного суду
міста Харкова від 21 лютого 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення , однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: