У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі суддів:

Макарчука М.А., Ситнік О.М.,
Юровської Г.В.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Прокурора
Макарівського району Київської
області до Макарівської районної
державної адміністрації Київської
області, ОСОБА_4, Садового товариства
«Берізка», третя особа без самостійних
вимог на предмет спору Державне
підприємство «Макарівське лісове
господарство» про скасування
розпоряджень, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельні ділянки та повернення
земельної ділянки у державну
власність,

за касаційною скаргою заступника
прокурора Київської області на рішення
Макарівського районного суду
Київської області від 16 травня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 03 жовтня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року прокурор
Макарівського району Київської обл.
звернувся до суду з зазначеним позовом
та просив скасувати розпорядження
Макарівської РДА № 39 від 16 грудня 2004
року, № 35 від 21 січня 2005 року,
№ 1943 від 22 грудня 2009 року, № 290 від 17
березня 2010 року, визнано недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку, площею 0,12 га серії ЯЛ
№ 849697 від 21вересня 2010 року виданий на
ім'я ОСОБА_4, зобов'язати його звільнити
та повернути у власність держави
зазначену земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
прокурорською перевіркою було
встановлено, що лісові землі, які були
відведені у користування Садового
товариства «Берізка» (далі - СТ
«Берізка»), одна з яких в подальшому
передана у власність відповідачу
ОСОБА_4 для ведення садівництва, є
землями природно-заповідного фонду,
які на час їх відведення перебували під
дією охоронного зобов'язання. А тому
Макарівська РДА, на думку позивача, не
мала повноважень щодо вилучення та
надання спірної земельної ділянки для
ведення садівництва ОСОБА_4 та СТ
«Берізка».

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 16
травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 03 жовтня 2013 року позов
прокурора Макарівського району
залишено без задоволення.

У касаційній скарзі заступник
прокурора Київської області просить
рішення Макарівського районного суду
Київської області від 16 травня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 03 жовтня 2013 року
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення цим судом
норм процесуального права та
неправильне застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 цього ж Кодексу
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судове рішення постановлено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 332, 335, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Київської області відхилити, рішення
Макарівського районного суду
Київської області від 16 травня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 03 жовтня
2013 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Макарчук М.А., Ситнік О.М.,
Юровська Г.В.