АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2092/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шендрик К.Л. Доповідач - Козлов
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Каратаєвої Л.О., Прозорової М.Л.,

при секретарі:
Савеленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 27
листопада 2013 року по цивільній справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кей Коллект" до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про стягнення суми
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2009 року АКІБ "УкрСиббанк"
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4
та ОСОБА_5 про стягнення суми
заборгованості, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що за договором про надання
споживчого кредиту № 0 від 20
квітня 2007 року ОСОБА_4 надано кредит в
сумі 52000 доларів США зі сплатою 13,0%
річних зі строком повернення кредиту
не пізніше 19.04.2018 року та 08.06.2007 року
було укладено договір про внесення
змін № 1 до цього договору, згідно з
умовами якого ОСОБА_4 було надано другу
частину кредиту в розмірі 7000 доларів
США, а з метою забезпечення своєчасного
виконання зобов'язань позичальника
08.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_5 було укладено договір поруки №
0П, проте умови кредитного
договору ОСОБА_4 належним чином не
виконував, плату за кредит своєчасно не
повертав, вимоги від 24.12.2008 року про
негайне погашення простроченої
заборгованості не виконав, тому
загальна сума заборгованості з
урахуванням відсотків та пені за
договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 20.04.2007 року станом
на 30.07.2009 року становить 459699,03 грн., яку
слід стягнути з відповідачів в
солідарному порядку.

В ході судового розгляду справи
позивач подав уточнену позовну заяву, в
якій у зв'язку зі смертю ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_4, просив суд стягнути
солідарно зазначену суму
заборгованості з його дружини - ОСОБА_2
і дочки - ОСОБА_3, що подали заяви про
прийняття спадщини після смерті
позичальника і є його спадкоємцями.

Ухвалою Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 13 лютого 2013 року залучено
до участі у справі в якості позивача
правонаступника АКІБ "УкрСиббанк" -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кей Коллект".

Рішенням Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 листопада 2013 року та
додатковим рішенням цього ж суду від 13
лютого 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кей
Коллект" суму заборгованості за
кредитним договором № 0 від 20
квітня 2007 року станом на 30.07.2009 року в
розмірі по 131095,50 грн. з кожного,
сплачений позивачем судовий збір в
сумі по 484,80 грн. та витрати
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі по 71,86 грн. з
кожного, а в іншій частині позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права
ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду
та постановити нове рішення, яким
стягнути з неї і ОСОБА_3 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кей Коллект" суму
заборгованості за кредитним договором
в розмірі по 89984,75 грн. з кожного та
судовий збір пропорційно сумі
задоволених позовних вимог.

Розглянувши справу та в межах
доводів скарги колегія суддів вважає,
що вона підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду - частковій
зміні з наступних підстав.

Згідно ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1077 ЦК України за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України,
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України,
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи,
20 квітня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк"
та ОСОБА_4 було укладено договір про
надання споживчого кредиту № 0,
згідно умов якого ОСОБА_4 надано кредит
в іноземній валюті в сумі 52000 доларів
США зі сплатою 13,0% річних зі строком
повернення кредиту не пізніше 19.04.2018 р.,
якщо тільки не буде застосовано іншого
терміну повернення кредиту відповідно
до розділу 11 договору, а 08.06.2007 року було
укладено договір про внесення змін № 1
до Кредитного договору, згідно з
умовами якого відповідачу було надано
другу частину кредиту в розмірі 7000
доларів США, та 08.06.2007 року між АКІБ
"УкрСиббанк" і ОСОБА_5 було укладено
договір поруки № 0-П.

Проте умови кредитного договору
ОСОБА_4 належним чином не виконував,
плату за кредит своєчасно не повертав,
вимоги від 24.12.2008 року про негайне
погашення простроченої заборгованості
не виконав та ІНФОРМАЦІЯ_4 помер, у
зв'язку з чим його правонаступниками
залучені до участі у справі в якості
відповідачів - дружина ОСОБА_2 і дочка
ОСОБА_3, які у встановленому законом
порядку прийняли спадщину після смерті
позичальника.

12 грудня 2011 року за договором
факторингу АКІБ "УкрСиббанк" своє право
вимоги до ОСОБА_4 за договором про
надання споживчого кредиту № 0
від 20 квітня 2007 року відступив
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Кей Коллект", а
останнє прийняло таке право за актом
приймання-передачі від 12 грудня 2011
року.

Згідно наданого суду розрахунку
сума заборгованості ОСОБА_4 за
кредитним договором № 0 від 20.04.2007
року станом на 03.07.2009 року складає 459699,03
грн., що складається з 399500,62 грн. -
заборгованість за простроченим
кредитом, 55822,73 грн. - заборгованість по
простроченим процентам за
користування кредиту, 1677,41 грн. - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом, 2698,27 грн. - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
по процентам за користування кредитом.

Судом встановлено, що спадкове
майно після смерті ОСОБА_4 становить
будівля виробничої бази за адресою:
АДРЕСА_1, ринкової вартості 164443 грн. та
1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2,
ринкової вартості 195496 грн., при цьому
частки спадкового майна ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 складають
по 1/4 частини вказаної квартири,
ринкової вартості 48874 грн., та по 1/2
частини будівлі вказаної виробничої
бази, ринкової вартості 82221,5 грн..

За таких обставин, суд
обґрунтовано стягнув з відповідачів на
користь позивача вказану кредитну
заборгованість в межах вартості
отриманого ними спадкового майна,
керуючись названими нормами закону.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі про те, що
спадкове майно складається з 1/2 частини
квартири і 1/2 частини виробничої бази,
правильність висновків суду не
спростовують та фактично зводяться до
переоцінки тих доказів, яким суд дав
належну оцінку у їх сукупності за своїм
внутрішнім переконанням відповідно до
ст. 212 ЦПК України, оскільки в судовому
засіданні відповідачкою не надано
жодних доказів належності їй 1/2 частини
виробничої бази як дружині померлого
ОСОБА_4, рішення суду чи інший
правоустановчий документ про визнання
за нею такого права в матеріалах справи
відсутнє та під час тривалого розгляду
цієї справи питання про визнання за нею
цього права у встановленому законом
порядку не ставилося, а відповідно до
заяв відповідачів про прийняття
спадщини ними як спадкоємцями
вказувалась саме виробнича база в
цілому, тому стягнення з відповідачів
вказаної кредитної заборгованості з
урахуванням 1/2 частини виробничої бази,
як спадкового майна, буде свідчити про
фактичне визнання судом належності
ОСОБА_2 на праві власності іншої 1/2
частини цієї бази як дружині ОСОБА_4 при
відсутності таких вимог з її сторони,
що суперечить положенням ст. 11 ЦПК
України.

Разом з тим, стягуючи з
відповідачів судові витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі по 71,86 грн. суд
першої інстанції не врахував, що згідно
квитанцій від 09.07.2009 року при подачі
цього позову в серпні 2009 року позивачем
було сплачено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в розмірі 252 грн.
замість встановленого на той час
законом розміру таких витрат в сумі 120
грн., тому на підставі ст. 309 ЦПК України
рішення суду в цій частині слід
змінити, стягнувши вказані судові
витрати з відповідачів в рівних
частинах пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, тобто з
кожного по 34,22 грн. (131095,50 х 120 / 459699,03).

Керуючись ст. ст. 307 - 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 27
листопада 2013 року в частині стягнення з
відповідачів витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи - змінити, стягнувши з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_2, на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Кей
Коллект", розташованого за адресою: м.
Київ, вул. Іллінська, 8, ,
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в
розмірі по 34,22 грн. з кожного.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене у касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Судді: