УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Червинської М.Є.,
Лесько А.О., Черненко
В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Укргазбанк» про
визнання незаконним та скасування
наказу про звільнення, поновлення на
роботі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 9 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської
області від 21 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що він з червня 2013 року
працював на посаді начальника відділу
інкасації та перевезення цінностей по
Тернопільській обласній дирекції
інкасації банку. Наказом відповідача
від 26 вересня 2013 року він звільнений з
роботи за угодою сторін на підставі п. 1
ст. 36 КЗпП України. Вважає своє
звільнення з роботи незаконним,
оскільки заяву про звільнення написав
під тиском роботодавця та до винесення
наказу відкликав її, що свідчить про
відсутність його згоди на звільнення.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд визнати незаконним та скасувати
наказ про звільнення від 26 вересня 2013
року та поновити його на роботі на
посаді начальника відділу інкасації та
перевезення цінностей по
Тернопільській обласній дирекції
інкасації банку.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 9 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської
області від 21 січня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати зазначені судові рішення,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судових рішень в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України
підставами припинення трудового
договору є угода сторін.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 8
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику розгляду
судами трудових спорів» № 9 від
6 листопада 1992 року (із
подальшими змінами), судам необхідно
мати на увазі, що при домовленості між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом про
припинення трудового договору за п. 1
ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін)
договір припиняється в строк,
визначений сторонами. Анулювання такої
домовленості може мати місце лише при
взаємній згоді власника або
уповноваженого ним органу і
працівника.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, з висновками якого
погодився апеляційний суд, на підставі
доказів, наданих сторонами й належним
чином оцінених судом (ст. 212 ЦПК України)
обґрунтовано виходив із того, що
звільнення позивача було проведено з
дотриманням вимог трудового
законодавства, оскільки пропозиція
роботодавця про звільнення та подання
ОСОБА_4 23 вересня 2013 року
відповідної заяви вказують про
досягнення домовленості на звільнення
працівника за згодою сторін. Взаємної
згоди сторін про анулювання
домовленості про звільнення позивача з
роботи не було.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 9 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 21 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
М.Є. Червинська

А.О. Лесько

В.А. Черненко