Справа № 530/402/14-ц
Номер провадження 2/530/269/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2014 року Зіньківський районний суд
Полтавської області в складі:
головуючого - судді Должко С.Р., при
секретарі Кравченко М.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи
Покровська сільська рада, Зіньківська
районна державна адміністрація
Полтавської області про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в
Зіньківський районний суд Полтавської
області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
треті особи Покровська сільська рада,
Зіньківська районна державна
адміністрація Полтавської області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені вимоги в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні
вимоги визнали, треті особи
Зіньківська районна державна
адміністрація Полтавської області,
Покровська сільська рада,
Зіньківського районну, Полтавської
області судове засідання не з'явилися,
але надали до суду заяви, в якій просили
розгляд справи провести без їхньої
участі.

Заслухавши позивача, яка підтримала
позовні вимоги, відповідачів, які
позовні вимоги визнали, зачитавши
заяви третіх осіб, які визнали позовні
вимоги та дослідивши наявні матеріали
справи, суд знаходить, що заявлені
вимоги обґрунтовані і такі, що
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цивільно-процесуального кодексу
України.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України: "кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності".

Відповідно до ст. 16 ЦК України, визнання
права є одним із способів захисту
порушеного майнового права.

Відповідно до ст. 114 ЦПК України:
"Позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини", враховуючи
місцезнаходження, позов пред'являється
за правилами виключної підсудності до
Зіньківського районного суду
Полтавської області за місцем
знаходження земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 1297 Цивільного кодексу
України встановлено, що спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно зобов'язаний звернутися
до нотаріуса за видачею свідоцтва про
право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою... .

Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України,
- цивільне судочинство здійснюється
відповідно до Конституції України,
цього Кодексу та Закону України "Про
міжнародне приватне право". Якщо
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, передбачено інші
правила, ніж встановлені цим Кодексом,
застосовуються правила міжнародного
договору. Провадження в цивільних
справах здійснюється відповідно до
законів, чинних на час вчинення окремих
процесуальних дій, розгляду і
вирішення справи. Закон, який
встановлює нові обов'язки, скасовує чи
звужує права, належні учасникам
цивільного процесу, чи обмежує їх
використання, не має зворотної дії в
часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у
цивільній справі", - рішення суду як
найважливіший акт правосуддя
покликане забезпечити захист
гарантованих Конституцією України
прав і свобод людини та здійснення
проголошеного Основним Законом
України принципу верховенства права. У
зв'язку з цим суди повинні неухильно
додержувати вимог про законність і
обґрунтованість рішення у цивільній
справі (частина перша статті 213 ЦПК).
Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до статті 8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми. Якщо
спірні правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).
Якщо є суперечності між нормами
процесуального чи матеріального права,
які підлягають застосуванню при
розгляді та вирішенні справи, то
рішення є законним, якщо судом
застосовано відповідно до частини
четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають
вищу юридичну силу. У разі наявності
суперечності між нормами законів
(кодексів), що мають однакову юридичну
силу, застосуванню підлягає той з них,
який прийнято пізніше. При
встановленні суперечностей між
нормами права, які підлягають
застосуванню при розгляді та вирішенні
справи, суду також необхідно
враховувати роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, що містяться в
постанові від 1 листопада 1996 року № 9
"Про застосування Конституції України
при здійсненні правосуддя".
Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

За змістом ст. 10 ЦПК України, - цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом.

Відповідно до п. 11 ст. 346 ЦК України
право власності припиняється у разі
смерті власника.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218, ЦК України
спадщина здійснюється за заповітом або
за законом. До складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ч.1, ч.5. ст. 1268 ЦК України
спадкоємець має право прийняти
спадщину, яка незалежно від часу
прийняття належить спадкоємцю з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. З Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" право власності та інші
речові права на нерухоме майно, набуті
згідно з діючими нормативно-правовими
актами до набрання чинності цим
Законом, визнаються
державою.Відповідно до ст. 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою... .

Згідно з положеннями ст. 1277 ЦК ( 435-15 ) у
разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою.

Відповідно до положень Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні" (
280/97-ВР ), основні терміни, використані в
цьому Законі, мають таке значення:
зокрема, територіальна громада -
жителі, об'єднані постійним
проживанням у межах села, селища, міста,
що є самостійними
адміністративно-територіальними
одиницями, або добровільне об'єднання
жителів кількох сіл, що мають єдиний
адміністративний центр; районні та
обласні ради - органи місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст. Згідно з ст.5
Закону система місцевого
самоврядування включає: територіальну
громаду; сільську, селищну, міську раду;
сільського, селищного, міського голову;
виконавчі органи сільської, селищної,
міської ради; районні та обласні ради,
що представляють спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ, міст;
органи самоорганізації населення.
Відповідно до ст.10 цього ж Закону
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами. Пленуму Верховного Суду
України у п. 24 Постанови № 7 від 30 травня
2008 р. Про судову практику у справах про
спадкування роз'яснив, що при
відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Судом встановлено що, ІНФОРМАЦІЯ_5 у
віці 75 років помер чоловік позивачки,
ОСОБА_5, про що виконавчим комітетом
Покровської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області складено відповідний актовий
запис №18 та 07 серпня 2013 року видано
свідоцтво про смерть НОМЕР_2. За
останнім місцем його проживання:
АДРЕСА_1, відкрилася спадщина.

Заповіту, ОСОБА_5, не складав,
спадкування здійснюється за законом.

Крім ОСОБА_1, спадкоємцями за законом
першої черги, після смерті ОСОБА_5, є їх
спільні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідачі по
справі.

16 грудня 2013 року позивач подала
Герасименко Л.В. - державному нотаріусу
Зіньківської державної нотаріальної
контори заяву про прийнятгя спадщини, а
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали заяви про
відмову від спадщини на користь
позивача. На підставі заяв нотаріус
завела спадкову справу на майно
померлого ОСОБА_5 за №204/2013.

Інших спадкоємців, які б прийняли
спадщину чоловіка позивачки, немає.
Вимог кредиторів до позивача, як
спадкоємця ОСОБА_5, не заявлено. Шлюбні
відносини позивача із спадкодавцем
підтверджуються копією свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_3, яке видане
Покровською сільською радою 25 травня
1969 року, згідно з яким після реєстрації
шлюбу з ОСОБА_5, позивачці присвоєно
прізвище «ОСОБА_1».

До складу спадщини ОСОБА_5 входить
земельна ділянка площею 3,12 га, цільове
призначення (використання) якої для
«ведення товарного
сільськогосподарського виробництва»,
розташована на території Покровської
сільської ради, кадастровий номер:
:00:005:0039, яка належала йому на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ПЛ
№ 002469, зареєстрований 05 серпня 2004 року
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за №5.

Нотаріус відмовила позивачці у видачі
свідоцтва про право на спадщину на тій
підставі, що відомості про земельну
ділянку, яка входить до складу спадщини
ОСОБА_5, не внесено до Державного
земельного кадастру. Про неможливість
надати Витяг із Державного земельного
кадастру на земельну ділянку Відділ
Держземагентства у Зіньківському
районі Полтавської області листом
№01-09/45 від 23.01.2014 р. повідомив нотаріуса
на її запит.

Про відмову у вчиненні нотаріальної
дії з видачі свідоцтва про право на
спадщину нотаріус винесла постанову
№52 02-31 від 13 лютого 2014 р.

Таким чином, відсутність відомостей
про земельну ділянку у Державному
земельному кадастрі перешкоджає
позивачу в належному оформленні та
реєстрації спадщини, тому законне
право позивачки на спадкове майно
підлягає судовому захисту.

Згідно Витягу від 07 лютого 2014 року
№05-12/107 з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки площею 3.12 га, що розташована на
території Покровської сільської ради
Зіньківського району, Полтавської
області, її грошова оцінка складає 92779,17
грн..

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу
України спадкоємець має право прийняти
спадщину або не прийняти її. Позивач
бажає прийняти спадщину спадкодавця
ОСОБА_5, а тому, як спадкоємець за
законом, звернувся до суду з позовом
про визнання права власності на вище
зазначену земельну ділянку, якою за
життя володів чоловік позивача,
спадкодавець ОСОБА_5 і яка є його
спадковим майном.

У відповідності до ст.. 213 ЦПК України,
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства ухвалюючи рішення на
основі повного і всебічного з'ясування
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні та
керуючись ст. ст. 376, 392 ЦК України, ст.
ст. 3, 10,15,30, 57-61, 212-223 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи Покровська
сільська рада, Зіньківська районна
державна адміністрація Полтавської
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за законом - задоволити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце
проживання: АДРЕСА_1, номер картки
платника податків-фізичної особи:
НОМЕР_1, право приватної власності на
земельну ділянку площею 3,12 га,
розташовану на території Покровської
сільської ради Зіньківського району,
Полтавської області, цільове
призначення (використання) якої «для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва»,
кадастровий номер: :00:005:0039, якою
спадкодавець ОСОБА_5, померлий
ІНФОРМАЦІЯ_5, володів на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ПЛ № 002469,
зареєстрованого 05 серпня 2004 року в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за №5 - в порядку
спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Зіньківський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з моменту його оголошення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області

С.Р.Должко