Справа № 362/7204/13-ц Головуючий у І
інстанції Дрозденко К.О.Провадження №
22-ц/780/2687/14 Доповідач у 2
інстанції ПриходькоКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

16 квітня 2014 року колегія судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній
Д.О.,

при секретарі: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому
судовому засіданні в місті Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою
представника Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» на заочне рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 10 лютого 2014 року
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

встановила:

у грудні 2013 року
представник ПАТ КБ «Приват Банк»
звернувся до суду з позовом про
стягнення заборгованості з ОСОБА_1

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що відповідач не виконує
умови кредитного договору, укладеного
між ним та банком, щодо повного та
своєчасного повернення кредитних
коштів, а тому ПАТ КБ «Приват Банк»
просив суд стягнути з відповідача на
його користь 36 034 грн. 36 коп.
заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 лютого 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
представник ПАТ КБ «Приват Банк» подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на те, що рішення необґрунтоване через
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також таким, що винесено з порушенням
норм процесуального права та
матеріального права, просив скасувати
заочне рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 лютого 2014 року та ухвалити нове,
яким задовольнити позов в повному
обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 9 листопада 2005
року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1
укладено кредитний договір.

Відповідно до умов
договору відповідач отримав кредит у
розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 48% на рік на суму
залишку заборгованості.

Відповідно до п.9.12. умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання.

З наданого позивачем
розрахунку суми заборгованості видно,
що станом на 20 листопада 2013 року,
загальний розмір заборгованості
відповідача становить 36 034 грн. 36 коп.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов»язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов»язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідач взявши на себе
зобов»язання за укладеним з банком
кредитним договором щодо повернення
отриманих коштів не виконує, суд дійшов
висновку про обґрунтованість вимоги
ПАТ КБ «Приват Банк» про стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитним договором.

Але, відповідно до ч.1 ст.11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
договір про надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов»язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов»язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Також п.7 ч.13 ст.11 цього
Закону передбачено, що кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Відповідно до п.31 постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз»яснено, що враховуючи положення п.7
ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав
споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв»язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Так як зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення п. 7ч. 13 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
застосовуються й до додаткових вимог
банку (іншої фінансової установи).

Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України,
сплив позовної давності є підставою
для відмови у позові.

Так як, позивач звернувся до суду із
позовною заявою про стягнення
заборгованості за кредитним договором
лише 11 грудня 2013 року, тобто після
спливу трьохрічного строку звернення
до суду за захистом порушеного права,
то суд дійшов вірного висновку про
відмову у позові з підстав,
передбачених ч.4 ст.267 ЦК України.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі
про те, що рішення необґрунтоване через
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також таким, що винесено з порушенням
норм процесуального права та
матеріального права на переконання
колегії суддів апеляційної інстанції,
не знайшли свого підтвердження і
повністю спростовуються дослідженими
належними та допустимими доказами по
справі.

За таких обставин, колегія судів,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку про відмову в
задоволенні позову.

Оскільки рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
апеляційну скаргу і залишити рішення
суду без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК
України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приват Банк»
відхилити, заочне рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 10 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді