Справа
№125/3485/14-ц
Провадження №2/125/113/14
РІШЕННЯ

Іменем України

08 травня 2014 року м.Бар

Барський районний суд Вінницької
області в складі:

головуючої судді Єрмічової В.В.,

при секретарі Білик Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Бар цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором ,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Ідея
Банк» (далі ПАТ «Ідея Банк») звернулося
до суду з вказаним позовом
обгрунтовуючи тим, що 11 грудня 2007 року
Відкрите акціонерне товариство
«Акціонерний комерційний банк
«Прикарпаття», правонаступником якого
є ПАТ «Плюс Банк», який перейменовано у
ПАТ «Ідея Банк» під забезпечення у
вигляді гарантії Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «1-2-3 Кредит» за посередництва
Товариства з обмеженою
відповідальністю « 1-2-3 Кредит» уклало з
ОСОБА_1 кредитний договір №7004161,
відповідно до якого відповідачу було
надано кредит в розмірі 6846 гривень 52
коп., та інше, зі сплатою 26% річних, з
погашенням кредиту та процентів у
терміни, передбачені встановленим
кредитним договором графіком
щомісячних платежів. Заявник письмово
повідомив боржника про заміну
кредитора у зобов`язанні. Протягом
строку дії кредитного договору боржник
систематично порушував терміни сплати
кредиту і процентів за користування
кредитом. Заявником було надіслано
листи-повідомлення з вимогою повернути
борг, які боржник залишив без відповіді
і задоволення, заперечень на вимоги не
надав. Останній платіж боржником
здійснено 02 лютого 2009 року. Через
неналежне виконання відповідачем
взятих на себе зобов`язань за кредитним
договором утворилась заборгованість в
розмірі 16670 гривень 18 коп., яку позивач
просить стягнути з відповідача на свою
користь.

Представник позивача ПАТ «Ідея Банк»
Семенюк С.Я., яка діє згідно довіреності
від 08.01.2014 року, яка видана даною
установою (а.с.61,82), в судове засідання
не з'явилася, хоча про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, що підтверджується
рекомендованим поштовим
повідомленнями про вручення повістки
про виклик у суд на 08.05.2014 року (а.с.79).
Від представників позивачів Семенюк
С.Я. та Кметя О.М., який діє згідно
довіреності від 31.12.2013 року, яка видана
даною установою (а.с.82), до суду надійшли
заяви про те, що позивач підтримує
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі, останні зазначили, що подані
докази є достатніми для розгляду
вказаної цивільної справи по суті,
просять суд позов задовольнити та
розглянути справу у відсутність
представників позивача (а.с.61,63,65,68,81).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилась, хоча про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, що підтверджується
рекомендованим поштовим повідомленням
про вручення повістки про виклик у суд
на 08.05.2014 року (а.с.80). Відповідач
повідомила телефонограмою про те, що не
має змоги прибути в судове засідання,
просила суд урахувати її пояснення під
час розгляду даної справи, де вона
позов не визнала, а також урахувати
письмові докази щодо виконання нею
грошового зобов'язання перед АКБ
«Прикарпаття» та заяву від 27.02.2014 року
(а.с.55).

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося,
оскільки сторони не з'явилися у судове
засідання.

Враховуючи пояснення відповідача,
дослідивши письмові докази, які
містяться в матеріалах цивільної
справи, суд дійшов до висновку, що позов
слід задовольнити з таких підстав.

Згідно п.4 ч.1 ст.34 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
діяльність з надання фінансового
кредиту підлягає обов`язковому
ліцензуванню.

Відповідно до ч.2 ст.34 цього Закону
здійснення діяльності з надання
фінансових кредитів дозволяється
тільки після отримання відповідної
ліцензії.

25.12.2001 року ВАТ АК «Прикарпаття» видана
банківська ліцензія №96, яка
зареєстрована Національним Банком
України 22.10.1991 року за номером 46 на
право здійснення банківських операцій,
визначених частиною першою та пунктами
5-11 частини другої статті 47 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність», що підтверджується копією
даного документа та надано дозволи на
право здійснення вищевказаних
операцій (а.с.31-34).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
фінансовий кредит - кошти, які
надаються в позику юридичній або
фізичній особі на визначений строк під
процент.

Відповідно до копії зміненого статуту
Публічного акціонерного товариства
«Плюс Банк», Публічне акціонерне
товариство «Ідея Банк» виникло
внаслідок зміни назви Публічного
акціонерного товариства «Плюс Банк»
(а.с.28,29).

04.11.2011 року ПАТ «Ідея Банк» видана
банківська ліцензія №96, яка
зареєстрована Національним Банком
України 22.10.1991 року за номером 46 на
право здійснення банківських операцій,
визначених частиною першою та пунктами
5-11 частини другої статті 47 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність», що підтверджується копією
даного документа та надано дозволи на
право здійснення вищевказаних
операцій (а.с.35,36).

Згідно копії витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців Публічне
акціонерне товариство «Ідея Банк» є
юридичною особою (а.с.6).

Відповідно до змін до статуту Публічне
акціонерне товариство «Ідея Банк»
виникло внаслідок реорганізації
Публічного акціонерного товариства
«Плюс Банк» (а.с.7).

Судом встановлено, що 11 грудня 2007 року
між Відкритим акціонерним товариством
«Акціонерним комерційним банком
«Прикарпаття» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №7004161 на придбання
кухні вартістю 9130 гривень, відповідно
до якого ОСОБА_1 було надано кредит у
розмірі 6846 гривень 52 коп. на строк 36
місяців зі сплатою 26% річних. Частину
платежу в розмірі 3420 гривень
відповідач сплатила в магазині, що
підтверджується копією даного
договору (а.с.10,11).

Кредитний договір від 11 грудня 2007 року
було укладено з ОСОБА_1 (а.с.10-13), хоча на
момент укладення договору відповідачу
було присвоєно прізвище її чоловіка
Невінська. Це підтверджується копією
свідоцтва про шлюб (а.с.52).

Відповідно до графіка до кредитного
договору №557004161 відповідачу необхідно
було здійснювати платежі по кредитному
договору рівними частками по 275
гривень 85 коп. щомісячно починаючи з 11
січня 2008 року. Останній платіж
передбачено здійснити до 11 грудня 2010
року в розмірі 275 гривень 85 коп. Це
підтверджується копією графіка
щомісячних платежів за кредитним
договором №557004161 (а.с.16).

Відповідно до ст.536 ЦК України
передбачено, що за користування чужими
грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти,
розмір яких встановлюється договором,
законом або іншим актом цивільного
законодавства.

Згідно розрахунку проведеного
позивачем, через неналежне виконання
відповідачем взятих на себе
зобов`язань по кредитному договору
№7004161 від 11.12.2007 року, сума
заборгованості станом на 20.11.2013 року
становить основний борг - 0 гривень,
прострочений борг 5067 гривень 41 коп.,
прострочені проценти 10980 гривень 60 коп.,
строкові проценти 64 гривень 97 коп.,
прострочена плата за обслуговування
кредиту - 357 гривень 20 коп., разом по
кредиту - 16470 гривень 18 коп. та
віндикаційні витрати у розмірі 200
гривень (а.с.5).

Відповідно до ст.514 ЦК України , до
нового кредитора переходять права
первісною кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.516 ЦК України , заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі статтею 531 ЦК України боржник
має право виконати свій обов'язок
достроково, якщо інше не встановлено
договором, актами цивільного
законодавства або не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Згідно статті 545 ЦК України прийнявши
виконання зобов'язання, кредитор
повинен на вимогу боржника видати йому
розписку про одержання виконання
частково або в повному обсязі. Якщо
боржник видав кредиторові борговий
документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає. Наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку. У разі відмови кредитора
повернути борговий документ або видати
розписку боржник має право затримати
виконання зобов'язання. У цьому разі
настає прострочення кредитора.

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив
зобов'язання, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його в строк, встановлений договором.

Так, згідно копії довідки про виконання
зобов'язання перед АКБ «Прикарпаття»
ОСОБА_1 сплатила суму заборгованості в
розмірі 6100 гривень та штраф за
дострокове повернення боргу в розмірі
500 гривень, чим виконала грошове
зобов'язання перед АКБ «Прикарпаття».
Починаючи з 26.03.2009 року АКБ
«Прикарпаття» , ТОВ « 1-2-3 Кредит» жодних
грошових претензій до ОСОБА_1 за
грошовим зобов'язанням, яке виникло на
підставі кредитного договору №7004161 від
11.12.2007 року між ним та АКБ «Прикарпаття»
не має (а.с.53).

Так, згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи те, що ухвала Барського
районного суду від 06.02.2014 року про
визнання обов'язкової участі у
судовому засіданні представника ПАТ
«Ідея Банк» для дачі особистих
пояснень (а.с.42,43) та ухвала від 27.02.2014
року про витребування кредитної справи
(а.с.57,58), залишені позивачем поза
увагою, тому суд приходить до висновку
про те, що поданий відповідачем доказ
про повне виконання грошового
зобов'язання перед АКБ «Прикарпаття»
(а.с.53) є належним та допустимим, а тому
покладає його в основу рішення.

Враховуючи те, що ПАТ «Ідея Банк» не
надав суду переконливих доказів, на які
позивач посилається як на підставу
своїх вимог до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
тому в задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Ураховуючи вищевикладене, на підставі
ст.514,ч.1 ст.516,526,531,536,545, ч.1 ст.612 ЦК
України, п.4 ч.1 ст.34, ч.2 ст.34 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг», керуючись ст.ст.60,
ч.2 ст.197, ст.ст.212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: