АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3657/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Приходченко О. С. Доповідач -
Каратаєва Л.О. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Козлова С.П.,
Прозорової М.Л.

при секретарі - Кочержинській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» на заочне рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 16 грудня 2013 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о
в и л а:

У грудні 2013 року Ленінським
районним судом м. Дніпропетровська
ухвалено рішення про часткове
задоволення позову ПАТ КБ «Надра» до
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Стягнуто солідарно зі ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на користь ПАТ КБ «Надра»,
заборгованість за кредитним договором
№ 2007/840/К/1797/Н від 19.12.2007 року у сумі 1 925 250
грн. 36 коп., яка складається з
заборгованості по кредиту у розмірі 1 076
680 грн. 68 коп., заборгованості по
відсоткам у розмірі 649,367 грн. 01 коп.,
заборгованості по пені у розмірі 89 678
грн.58 коп., штрафу у розмірі 109 524 грн. 09
коп. та вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду, ПАТ КБ «Надра» подало
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати рішення суду в частині
стягнення пені у розмірі 89 678 грн. 58 коп.,
та ухвалити нове в частині стягнення
пені в розмірі 95 318,81 грн. В іншій
частині рішення залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги , колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, 19 грудня 2007 року між ВАТ КБ
«Надра», правонаступником якого є ПАТ
«КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № 8/2007/840-К/1797-Н,
згідно умов якого позивач надав
відповідачу у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності грошові кошти у
розмірі 137 025 доларів США, з терміном
погашення до 18 грудня 2027 року, в порядку
та на умовах, визначених кредитним
договором.

З метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань, 19 грудня 2007 року
між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_5 був
укладений договір поруки № 1, згідно
умов якого поручитель зобов'язався
перед банком відповідати за виконання
ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань, що
витікають з кредитного договору №
8/2007/840-К/1797-Н від 19 грудня 2007 року.

Відповідачами порушуються взяті
на себе зобов'язання щодо повернення
кредиту та сплати процентів, внаслідок
чого, станом на 20 серпня 2013 року,
відповідно до розрахунку, виникла
заборгованість у розмірі 1 930 890 грн. 59
коп.

Суд першої інстанції правильно
визначився з правовідносинами, що
склалися між сторонами, дослідив всі
обставини справи та надав їм вірну
правову оцінку.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

На підставі п. 4.2.4 кредитного договору
банк має право вимагати від
позичальника дострокового виконання
зобов'язань щодо повернення кредиту,
сплати нарахованих відсотків та інших
платежів, передбачених цим договором,
можливих штрафних санкцій, якщо
позичальник не вніс черговий платіж у
термін, визначений п. 3.3.3 цього
договору.

Згідно з п. 5.2 кредитного договору у
випадку прострочення зобов'язань
позичальника щодо повернення кредиту,
сплати нарахованих відсотків, комісій
та можливих штрафних санкцій у строк,
визначений у п. 3.3.3 цього договору
позичальник сплачує банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла на час виникнення
заборгованості, від несвоєчасно
сплаченої суми за кожен день
прострочення.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно з п. 1.1 договору поруки
поручитель поручається перед
кредитором за належне виконання
ОСОБА_4, взятих на себе зобов'язань, що
витікають з кредитного договору №
8/2007/840-К/1797-Н від 19 грудня 2007 року:
повернути до 18 грудня 2027 року кредит у
розмірі 137 025 доларів США, сплатити
відсотки за користування кредитом у
розмірі 12,39 % річних, сплатити інші
платежі, передбачені договором,
сплатити можливі штрафні санкції.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки
поручитель відповідає перед
кредитором у повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 553 ЦК України,
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 553 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦПК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Частиною 2 ст. 554 ЦПК України
передбачено, що поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Застосувавши вказані норми
матеріального права та відповідні
положення укладених договорів, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Що стосується доводів апеляційної
скарги про незгоду із частковим
стягненням пені, то суд першої
інстанції обґрунтовано послався на
положення п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України,
відповідно до якого позовна давність в
один рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).
Колегія суддів вважає застосування
позовної давності до позовних вимог
щодо стягнення пені обґрунтованим, а
тому апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

З урахуванням наведеного, рішення суду
першої інстанції відповідає вимогам
ст.ст. 213, 214 ЦПК та підлягає залишенню
без змін, а апеляційна скарга
відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» відхилити .

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 16 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: