У Х В А Л А

Іменем України

23.04.2014 року Франківський районний суд
м. Львова в складі:

головуючого-судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Гимон І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові в залі суду заяву
ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв"язку з
нововиявленими обставинами у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» про скасування наказів та
стягнення оплати за вимушений простій,
суд,-

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася в суд з
заявою про перегляд рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 02 липня 2012 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» про скасування наказів та
стягнення оплати за вимушений простій.
Нововиявленою обставиною вважає
рішення Конституційного суду України
від 15 жовтня 2013 року відповідно до
якого у разі порушення роботодавцем
законодавства про оплату праці не
обмежується будь-яким строком
звернення працівника до суду з позовом
про стягнення заробітної плати, яка
йому належить, тобто усіх виплат, на які
працівник має право згідно з умовами
трудового договору і відповідно до
державних гарантій, встановлених
законодавством, зокрема й за час
простою, який мав місце не з вини
працівника, незалежно від того, чи було
здійснене роботодавцем нарахування
таких виплат. Просить переглянути
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 02 липня 2012 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами, а також
задоволити позов по суті позовних
вимог, а саме: стягнути з відповідача на
її користь заробітну плату за
вимушений простій за період з 12 грудня
2008р. по 10.11.2009р. включно у сумі 14 332,52 грн
без врахування обов'язкових подавків і
внесків; відповідачу включити всю суму
нарахованої заробітної плати за час
вимушеного простою до складу
оподаткованого доходу працівника і
відобразити її у звітності до
пенсійного фонду та державної
податкової інспекції, звітність до
пенсійного фонду подати в термін до
30-ти днів з моменту прийняття судом
рішення, сплатити прибутковий податок
та єдиний соціальний внесок на момент
виплати заробітної плати за час
вимушеного простою за рішенням суду.

В судовому засіданні заявниця заяву
підтримала, просить її задовольнити.

Представник ТзОВ «ЛАЗ» проти заяви
заперечила і зазначила, що викладені в
заяві обставини не відносяться до
нововиявлених і не можуть бути
підставою для скасування рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 02.07.2012р., просить таку залишити без
задоволення.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, розглянувши матеріали справи,
суд вважає, що заява ОСОБА_1 про
перегляд рішення Франківського
районного суду м.Львова від 02.07.2012р. у
зв'язку з нововиявленими обставинами
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Франківського районного суду м. Львова
від 02.07.2012р. у справі за позовом ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» про скасування наказів та
стягнення оплати за вимушений простій
у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено,
у звя"зку з спливом позовної давності.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Львівської області від 12 жовтня 2012 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.
Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 02.07.20012р. залишено без змін.

Згідно з п.4 ч.2 ст.361 ЦПК України
підставами для перегляду рішень у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
встановлена Конституційним Судом
України неконституційність закону,
іншого правового акту чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Відповідно до роз'язнень викладених у
п. 10 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв»язку з
ново виявленими обставинами»
відповідно до пункту 4 частини другої
статті 361 ЦПК підставою для перегляду
рішення, ухвали суду чи судового наказу
є сукупність таких умов: 1) встановлення
Конституційним Судом України
неконституційності закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення; 2) на підставі цього акту чи
їх окремого положення суд вирішив
справу; 3) рішення суду ще не виконано.

Нововиявленою обставиною заявник
вважає рішення Конституційного суду
України від 15 жовтня 2013 року відповідно
до якого у разі порушення роботодавцем
законодавства про оплату праці не
обмежується будь-яким строком
звернення працівника до суду з позовом
про стягнення заробітної плати, яка
йому належить, тобто усіх виплат, на які
працівник має право згідно з умовами
трудового договору і відповідно до
державних гарантій, встановлених
законодавством, зокрема й за час
простою, який мав місце не з вини
працівника, незалежно від того, чи було
здійснене роботодавцем нарахування
таких виплат.

Таким чином, вищезазначеним рішенням
Конституційного суду України від 15
жовтня 2013 року у справі за
конституційним зверненням гром. ОСОБА_1
щодо офіційного тлумачення положень ч.2
ст. 233 КЗпП України, статтей 1, 12 ЗУ «Про
оплату праці» не встановлена
неконституційність закону чи іншого
правового акту чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні даної справи.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що заява про перегляд
заочного рішення суду від 02.07.2012р. у
зв'язку з нововиявленими обставинами
до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.361, 365 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд рішення Франківського
районного суду м.Львова від 02.07.2012р. у
зв'язку з нововиявленими обставинами -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя С. М. Дзеньдзюра