Справа № 644/2187/13-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2014 року
Орджонікідзевський районний
суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Зябрової О.Г.,
при секретарі - Селивоненко Б.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відновлення права власності шляхом
виселення та вселення, -
Позивачі звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_4, в якому просили суд
відновити їм порушене право
розпорядження своєю власністю
стосовно квартири АДРЕСА_1 шляхом
виселення з даної квартири ОСОБА_4 та
вселення їх у квартиру. В обґрунтування
своїх вимог позивачі посилались на те,
що вищезазначена квартира належить їм
на праві спільної часткової власності,
втім, відповідач заселилась і мешкає у
даній квартирі без жодних законних
підстав і перешкоджає їм таким чином
користуватися та розпоряджатися своєю
В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та її представник підтримали
позовні вимоги та просили їх
задовольнити. Інші позивачі у судове
засідання не з»явились, надали до суду
заяви про слухання справи за їх
Відповідач та її представники у
судове засідання не з»явились, про
дату,час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, причини
неявки суду не повідомили.
Зі згоди представника позивача,
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача
ОСОБА_1, її представника, дослідивши та
перевіривши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає задоволенню з
Розглянувши в судовому засіданні
справу, суд встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Згідно із ст. ст. 379, 382 ЦК
України об'єктом власності особи може
бути, зокрема, житло - житловий будинок,
Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 Житлового кодексу України, які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд. Обмеження чи
втручання у права власника можливе
лише на підставах, передбачених
За змістом ст. 317 ЦК України власнику
належать право володіння, право
користування та право розпорядження
Статтею ст. 319 ЦК України встановлено,
що власник володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, він має право вчиняти
будь-які дії, які не суперечать закону.
Усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав.
Діяльність власника може бути обмежена
чи припинена або власника може бути
зобов•язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.
Стаття 155 Житлового кодексу України
також встановлює гарантії власнику
будинку (квартири) та передбачає, що
жилі будинку (квартири), що є у
приватній власності громадян, не
можуть бути в них вилучено, власника не
може бути позбавлено права
користування жилим будинком
(квартирою), крім випадків,
установлених законодавством.
Як вбачається з матеріалів справи,
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної власності ОСОБА_1 - 2/4 частини
квартири, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - по ? частини
квартири. Дані обставини
підтверджуються свідоцтвом про право
на спадщину за законом, виданим 15.02.2013р.
державним нотаріусом Четвертої
Харківської державної нотаріальної
контори Козелько Т.М., та витягом з
Державного реєстру прав на нерухоме
майно про реєстрацію прав власності.
Згідно до довідки, виданої Житловим
кооперативом «Круг» від 10.04.2013р. за № 10,
за адресою: квартира АДРЕСА_1 на даний
час мешкають, не будучі
зареєстрованими ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу
України громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
незаборонені законом угоди.
Статтею 321 ЦК, ст. 41 Конституції України,
ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася 17
липня 1997 року відповідно до Закону від
17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4,
7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном, на власний розсуд вчиняти щодо
свого майна будь-які угоди, відповідно
до закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Тобто, усі особи мають
утримуватися від безпідставного
заволодіння майном власника та
завдання йому шкоди. Не допускається
також протиправне позбавлення права
власності або обмеження в його
Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном. Відповідно до цієї норми
власник майна має право вимагати
захисту свого права від особи, яка
перешкоджає користуванню ним.
За викладених обставин позовні вимоги
позивачів підлягають задоволенню,
перешкоди, які чинить відповідач у
здійсненні ним права власності, мають
бути усунені та відповідач має бути
виселений із спірної квартири без
надання іншого житла, а позивачі мають
бути вселені у спірну квартиру.
На підставі викладеного, ст.ст. 182, 316, 317,
319, 321, 379, 383, 386, 391 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 4, 150, 155, 158 Житлового
кодексу України, ст. 41 Конституції
України, ст. 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.ст. 10, 60, 61, 209,
212, 215, 224-226 ЦПК України,-
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відновлення права
власності шляхом виселення та вселення
Усунути перешкоди ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користуванні правом
власності шляхом виселення ОСОБА_4 з
квартири АДРЕСА_1 та вселення ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя
Зяброва О.Г.

28.04.2014