Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/2617/14-ц

Провадження № 2/185/1473/14

09 квітня 2014 року
м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Бабій С.О., при
секретарі Сліпченко С.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області цивільну справу за позовом
Комунального підприємства
"Павлоградтеплоенерго" до ОСОБА_1, про
стягнення боргу за спожиту теплову
енергію,

В С Т А Н О В И В:

06.03.2014 р. позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача, яким просить
стягнути з останього за спожиту
теплову енергію 5 249,02 грн.

В обґрунтування заявленого позову
позивач посилався на те, що відповідно
до Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 №630, надає населенню м.
Павлограда, підприємствам, установам
та організаціям теплову енергію для
потреб опалення, у тому числі послуги
по теплопостачанню були надані й в
житлове приміщення відповідача:
АДРЕСА_1. Плата за послуги
теплопостачання повинна проводитись
відповідачем своєчасно на
розрахунковий рахунок підприємства
щомісячно за фактично отриману теплову
енергію. Однак, відповідач за фактично
спожиту теплову енергію оплату
позивачу не проводить, внаслідок чого
за період з січня 2002 року по лютий 2014
року утворилася заборгованість у
розмірі 5 249,02 грн.

Позивач про дату, час та місце слухання
справи був належним чином
повідомлений, до суду не з'явився, надав
заяву про розгляд справи у його
відсутність, наполягав на задоволенні
позову.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
надав заяву про розгляд справи у його
відсутність та письмові заперечення на
позов, у яких просив в позові відмовити,
оскільки відповідач не є споживачем
послуг позивача, у квартирі за адресою
АДРЕСА_1, там не зареєстрований та не
мешкає із грудня 2004 р., а також надав
заяву про застосування наслідків
спливу позовної давності, просив
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд прийшов до наступного
висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
виробник послуг може бути їх
виконавцем.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України
"Про теплопостачання" споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу
України, наймач зобов'язаний своєчасно
вносити квартирну плату та плату за
комунальні послуги.

У відповідності до ст.162 Житлового
кодексу України плата за комунальні
послуги береться крім квартирної плати
за затвердженими в установленому
порядку тарифами. Наймач зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату та
плату за комунальні послуги.

Із наданих позивачем документів
вбачається, що позивач Комунальне
підприємство "Павлоградтеплоенерго"
дійсно є виробником та виконавцем
послуг з централізованого опалення на
території міста Павлоград
Дніпропетровської області, проте
відповідач не є споживачем зазначених
послуг щодо квартири за адресою
АДРЕСА_1.

Між сторонами відсутній укладений
договір про надання послуг з
централізованого теплопостачання,
фактичне надання послуг позивачем
відповідачу не відбувалося, доказів
існування договірних правовідносин з
надання послуг централізованого
опалення між КП "Павлоградтеплоенерго"
та відповідачем щодо квартири за
адресою АДРЕСА_1 позивачем не надано.

Як вбачається із ордеру № 1367 від 31.10.1969
р., виданого ЖКО "Шахта "Терновська",
ОСОБА_1 входила до складу сім`ї наймача
квартири за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_3
(а.с.21). Проте, відповідно до відмітки у
паспорті відповідача, він із 23.12.2004 р.
зареєстрований за іншою адресою, а саме
АДРЕСА_2, у квартирі, яка належить йому
на праві власності (а.с.18,23-24). Відтак,
відповідач втратив право користування
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1.

Вимоги позивача про стягнення із
відповідача боргу за інший період часу,
а сааме із січня 2002 року по грудень 2004
р., тобто до часу втрати відповідачем
права на користування житловим
приміщенням за адресою АДРЕСА_1 також
не підлягають задоволенню, оскільки
відповідно до ст. 257, ст. 267 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, про необґрунтованість
позовних вимог позивача про стягнення
з відповідача заборгованості за
спожиту теплову енергію через
відсутність доказів існування
заборгованості відповідача перед
позивачем та через сплив позовної
давності.

Питання про судові витрати суд вирішує
у відповідності до ст.88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та ст. 19
Закону України "Про теплопостачання",
ст.ст. 1, 19, 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", ст. ст 204,
215, 218, 257, 267, 526 Цивільного кодексу
України та керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60 , 88,
209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Комунального
підприємства "Павлоградтеплоенерго"
до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за
спожиту теплову енергію - відмовити
повністю.

Судові витрати у справі віднести на
рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
С. О. Бабій