Номер провадження: 22-ц/785/4765/14
Номер справи місцевого суду: 522/912/14-ц
Головуючий у 1 інстанції Науменко А.В.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Фальчука В.П., Троїцької Л.Л.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: представника ОСОБА_1, який
діє в інтересах ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
поданням Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
про обмеження права виїзду за межі
України ОСОБА_2, за апеляційною скаргою
ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на
ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 20 січня 2014 року, -

встановила:

17.01.2014р. головний державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області - Хлєбніков О.В.
звернувся до суду з поданням про
обмеження права виїзду за межі України
ОСОБА_2 щодо виконання зобов'язань по
виконанню виконавчого листа № 2/1510/268/12
від 01.03.2013р., виданого Ізмаїльським
міськрайонним судом Одеської області
про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4
солідарно заборгованості на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк Фінанси та Кредит» в особі філії
«Одеське регіональне управління»
акціонерного товариства «Банк Фінанси
та Кредит» за кредитним договором в
загальній сумі 3317588,99 грн., з яких
заборгованість: за кредитом - 1999922,18
грн., по сплаті відсотків - 931740,30 грн.,
пеня за несвоєчасну сплату відсотків -
385926,51 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 20.01.2014р. подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області - Хлєбнікова О.В. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 задоволено.

Суд обмежив ОСОБА_2 у праві виїзду за
межі території України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 просить ухвалу
Приморського районного суду м. Одеси
від 20 січня 2014р. скасувати, постановити
нову ухвалу, якою подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області - Хлєбнікова О.В. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 залишити без
задоволення, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

При цьому зазначає, що судом не
з'ясовано, чи дійсно ОСОБА_2 свідомо не
виконував належні до виконання
зобов'язання в повному обсязі або
частково. В матеріалах справи відсутні
докази навмисного невиконання
боржником рішення суду.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити. При цьому посилався на
те, що державним виконавцем не надано
доказів ухилення боржника від
виконання рішення суду та будь - які
докази того, що державним виконавцем
було вчинено дії щодо виконання
рішення суду ОСОБА_2

Відділ примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області до суду не прибули,
про час та місце розгляду справи були
сповіщені належним чином, про що у
справі є докази(а.с.46). Зважаючи на
вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія
суддів визнала неявку сторін такою, що
не перешкоджає апеляційному розгляду
справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю-доповідача, мотиви і доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвалу в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Задовольняючи подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області - Хлєбнікова О.В. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не
виконує свої зобов'язання по виконанню
виконавчого листа № 2/1510/268/12 від
01.03.2013р., виданого Ізмаїльським
міськрайонним судом Одеської області
про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4
солідарно заборгованості на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк Фінанси та Кредит» в особі філії
«Одеське регіональне управління»
акціонерного товариства «Банк Фінанси
та Кредит» за кредитним договором в
загальній сумі 3317588,99 грн., з яких
заборгованість: за кредитом - 1999922,18
грн., по сплаті відсотків - 931740,30 грн.,
пеня за несвоєчасну сплату відсотків -
385926,51 грн., а тому є підстави для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2

Колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області - Хлєбніковим О.В. 25
липня 2013р. відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом №
2/1510/268/12 від 01.03.2013р., виданого
Ізмаїльським міськрайонним судом
Одеської області про стягнення з
ОСОБА_2, ОСОБА_4 солідарно
заборгованості на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк Фінанси
та Кредит» в особі філії «Одеське
регіональне управління» акціонерного
товариства «Банк Фінанси та Кредит» за
кредитним договором в загальній сумі
3317588,99 грн., з яких заборгованість: за
кредитом - 1999922,18 грн., по сплаті
відсотків - 931740,30 грн., пеня за
несвоєчасну сплату відсотків - 385926,51
грн.(а.с.4).

Постановою про відкриття виконавчого
провадження ОСОБА_2 відповідно до
вимог ст.25 Закону « Про виконавче
провадження», було надано семиденний
строк для добровільного виконання
рішення суду з моменту винесення
постанови про виконавче
провадження(а.с. 3-4).

Вказану постанову боржник ОСОБА_2
отримав 13.09.2013р., але свої зобов'язання
станом на 23 грудня 2013р. не виконав(а.с.5).

17 січня 2014р. старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області -
Хлєбніков О.В. звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
ОСОБА_2(а.с.1).

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону №
606-XIV, державний виконавець має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. У зв'язку з цим, з
метою всебічного і повного з'ясування
всіх обставин справи, встановлення
дійсних прав та обов'язків учасників
спірних правовідносин, суду належить
з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не
виконувала належні до виконання
зобов'язання в повному обсязі або
частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України,
суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першої цієї статі,
без виклику чи повідомлення сторін
та інших заінтересованих осіб за
участю державного виконавця.

Із матеріалів справи вбачається, що
державний виконавець, звертаючись з
поданням про тимчасове обмеження
права боржника на виїзд за межі
України, направив до суду подання,
копію постанови про відкриття
провадження та копію виконавчого
листа без надання будь-яких доказів
про ухилення ОСОБА_2 від виконання
зобов'язань за рішенням суду.

Окрім того, судом першої інстанції було
розглянуто подання без участі
державного виконавця, що є порушенням
вимог ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, оскільки
вирішення питання про тимчасове
обмеження конституційного права за
поданням державного виконавця за
відсутності останнього не є
виправданим, оскільки саме він
зобов'язаний довести суду з наданням
відповідних матеріалів виконавчого
провадження необхідність обмеження
конституційного права боржника у
виконавчому провадженні.

Проте, вважаючи зазначені державним
виконавцем підстави достатніми для
задоволення подання, суд першої
інстанції не врахував ту обставину, що
невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, наданого
державним виконавцем для
добровільного виконання рішення суду,
не може свідчити про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10
ЦПК України, наявність умислу та
обставини, які є предметом посилання
суб'єкта подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню.

Задоволення такого подання можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання.

Звертаючись до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області -
Хлєбніков О.В. не надав доказів того,
що ним вчинено всі дії, передбачені
Законом України "Про виконавче
провадження" спрямовані на погашення
боргу. Також не надано доказів того, що
боржник вчиняє дії, які унеможливлюють
чи ускладнюють виконання рішення суду.
Не надано доказів і ухилення боржника
від виконання рішення суду.

Таким чином, задовольняючи
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2,
суд першої інстанції не з'ясував усі
обставини необхідні для правильно
вирішення справи, не врахував, що
державним виконавцем не було вчинено
дій з метою виконання рішення суду та
не з'ясував, чи мало місце ухилення
ОСОБА_2 від виконання зобов'язань з
моменту відкриття виконавчого
провадження та до звернення до суду з
вказаним поданням.

За таких обставин обмеження у праві
виїзду за межі України було здійснено
судом передчасно, без належного
з'ясування фактичних обставин, що
підлягають перевірці.

Державним виконавцем навіть не
перевірялось місце реєстрації та місце
перебування боржника, не перевірена
наявність у нього рухомого та
нерухомого майна, не перевірявся факт
перетинання ним державного кордону.

Отже, ухвала суду першої інстанції
постановлена з порушенням вимог
процесуального права, тому апеляційну
скаргу слід задовольнити частково,
ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 20 січня 2014р. скасувати з
переданням питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

На підставі ст. 324 ч .1 п. 2 ЦПК
України ухвала апеляційного суду
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307 ч.2п.4, 312, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 20 січня 2014 року - скасувати з
переданням питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

В.П. Фальчук

Л.Л. Троїцька