Справа № 450/4072/13
Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський
Провадження № 22-ц/783/3012/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.,

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло
М.В.,

позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на заочне рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
24 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в
с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом про розірвання шлюбу,
який вони з відповідачем ОСОБА_3
зареєстрували у Винниківській міській
Раді народних депутатів Львівської
області 24 травня 1986 року, актовий запис
№ 12. На обґрунтування позову
позивається на неможливість
подальшого спільного проживання
однією сім'єю з ОСОБА_3, з травня 2011 року
не проживають разом, ні шлюбних, ні
сімейних відносин не підтримують.

Заочним рішенням
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 24 грудня 2013 року
позов ОСОБА_2 задоволено та
постановлено розірвати шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Вказане рішення суду оскаржила
відповідач ОСОБА_3, яка вважає його
незаконним та необґрунтованим, таким,
що постановлено без повного та
всебічного з'ясування обставин справи
без належного дослідження доказів з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить це
рішення скасувати та постановити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити. Свої доводи апелянт
обґрунтовує тим, що сторони спільно
проживали, вели спільне господарство,
між ними є любов та повага. Вважає таке
рішення її чоловіка поспішним. Крім
того, зазначає, що розгляд справи був
проведений без її участі і вона не
могла скористатись наданим їй законом
правом звернутись до суду з
клопотанням про встановлення строку
для примирення. (а.с. 32-34).

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення відповідача ОСОБА_3 на
обґрунтування апеляційної скарги,
заперечення на скаргу позивача ОСОБА_2,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та пред'явлених позовних вимог,
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить
достатніх підстав для задоволення цієї
скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України,
встановлено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін і, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Положеннями ст.212 ЦПК України
визначено, що суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ст.110 СК
України, позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

За змістом ст.112 СК України, суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, інші обставини
життя подружжя та постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
добровільністю шлюбу є однією з
основних засад шлюбних правовідносин,
позивач не має наміру зберегти шлюб з
відповідачкою та категорично
наполягає на його розірванні.

Таким чином, висновок суду про
необхідність розірвати шлюб між
сторонами ґрунтується на нормах закону
і відповідає волі одного з подружжя -
позивача у справі, який в суді
апеляційної інстанції підтвердив своє
бажання розірвати шлюб та не вбачає за
можливе зберігати шлюбні стосунки.

Доводи апелянта про
недоведеність вимог позивача є
безпідставними, оскільки згідно ст.60
ЦПК України, вона зобов'язана була
довести обставини, якими
обґрунтовувала свої заперечення, а
відтак, спростувати обставини, якими
позивач обґрунтовувала свої вимоги.

При вирішенні даного спору
колегія суддів, окрім обставин,
зазначених судом першої інстанції,
бере до уваги і те, що з травня 2011 року
сторони фактично проживають окремо, не
вживали жодних заходів для примирення,
не виявляли реальних намірів для
збереження сімейних стосунків, як
подружжя, в тому числі і з часу
ухвалення судом першої інстанції
оскаржуваного рішення, що позивач
наполягає на розірванні шлюбу, а тому
визнає обґрунтованими висновки суду
про те, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить
інтересам позивача.

У відповідності до ст.51
Конституції України, ст.ст.24,56 СК
України, шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка, примушування
жінки та чоловіка до шлюбу та його
збереження не допускається.

Оскільки доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують,
судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, правильно
застосовано матеріальний закон,
колегія суддів вважає, що за даних
обставин прийняте судом рішення у
відсутності відповідача у справі та
ненадання сторонам строку для
примирення не вплинуло на правильність
висновків суду по суті спору, а тому
вказане рішення не може бути скасовано
з одних лише формальних міркувань, а
тому не вбачає достатніх підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307,
ч.1 ст.308, ст.313, ч.1 п.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
24 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ухвалою законної
сили.

Головуючий:
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Береза В.І.

Бойко С.М.