АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/1266/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1166/К/14
Доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

Іменем України

07 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі - Бевзі М.О.,

за участі - ОСОБА_2, його представника
ОСОБА_3, представника відповідача В`юн
Олени Анатоліївни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 07 квітня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до
Комунального закладу "Обласний
клінічний центр медико-соціальної
експертизи" ДОР, третя особа -
виконавчий комітет Тернівської
районної в місті ради про скасування
висновку експертної комісії,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Комунального закладу
«Обласний центр медико-соціальної
експертизи» (далі КЗ «Обласний центр
МСЕ») про скасування висновку
експертної комісії та зобов'язання
вчинити певні дії, в якому просив
скасувати висновок Дніпропетровського
обласного центру медико-соціальної
експертизи № 5 від 26.04.2013 року, згідно
якого причиною встановлення йому
другої групи інвалідності встановлено
загальне захворювання та зобов'язати
КЗ «Обласний центр МСЕ» провести
повторну медико-соціальну експертизу
по інвалідності по факту поранення під
час Великої Вітчизняної Війни з
дотриманням усіх вимог чинного
законодавства. В обґрунтування
позовних вимг ОСОБА_2 зазначив, що
висновок експертної комісії не
об'єктивний та неправомірний. Комісія
не врахувала рішення Тернівського
районного суду від 15.01.2013 р., та висновок
експерта СМЕ, згідно яких він отримав
поранення в 1944 році під час бойових дій
в районі с.Ободовка, Вінницької
області, під час нальоту авіації.
Спірним висновком МСЕК йому була
встановлена друга група інвалідності
за загальним захворюванням, що
суперечить п.15 Положення про порядок,
умови й критерії встановлення
інвалідності, затвердженого
Постановою КМУ №1317 від 03.12.2009 року
згідно якого інвалідність що наступила
в осіб до 18 річного віку внаслідок
контузії, травми, каліцтва внаслідок
бойових дій…, установлюється
відповідно до медичних документів, які
підтверджують факт поранення, або
рішення суду щодо зазначених дій і
висновків лікувально-профілактичних
установ охорони здоров'я.

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 07 квітня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач поставив
питання про скасування вказаного
рішення та ухвалення нового, яким
просив задовольнити позовні вимоги. В
обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що оскаржуване рішення є
незаконним та необґрунтованим і таким,
що ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд побудував оскаржуване
рішення на припущеннях, до того ж, на
думку позивача, судом неповно з'ясовано
обставини справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд виходив з того, що належні
медичні дані про інвалідність позивача
у семирічному віці підчас подій 1944 року
відсутні, навпаки, медичними
документами встановлено, що можливі
поранення не призвели до інвалідності
з дитинства та протягом подальшого
життя не обмежували життєдіяльність
позивача і не потягли стійкої втрати
працездатності.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_2 26.04.2013 р.
повторно встановлена друга група
інвалідності внаслідок загального
захворювання, безстроково,
рекомендовано «Д» нагляд та лікування
в терапевта та невропатолога. З листа
МСЕК, епікризу, виписки з історії
хвороби (а.с.11-12) вбачається, що позивач
має захворювання: енцефалопатія,
гіпертонічна хвороба 2 ст., двустороння
пірамідна недостатність,
аміостатичний синдром, когнітивні
порушення, та інші супутні
захворювання у вигляді
посттравматичного остеохондрозу,
цервікалгії викликані виробничою
травмою в 1984 р. Саме з цими
захворюваннями, пов'язаними з віковими
атеросклеротичними змінами
серцево-судинної системи, з
функціональними порушеннями, пов'язано
встановлення для позивача другої групи
інвалідності 26.04.2013 р.

Як вбачається з листа МСЕК, наданих
медичних документів (а.с.11-12) вперше
висновком травматологічної МСЕК від
26.07.1995 р. позивачу було встановлено 20%
втрати працездатності внаслідок
виробничої травми лівого передпліччя
під час роботи позивача підземним
кріпильником РУ «Комінтерн» 21.12.1984 р.
Також в амбулаторній картці мається
запис стосовно амбулаторного
лікування ОСОБА_2 забійної рани
волосистої частини голови розміром 6,0 х
1,0 см. з 05.11.1987 р. по 18.11.1987 р., у зв'язку з
тим, що він вдарився об бордюр дорогою з
роботи.

Також з матеріалів справи вбачається ,
що вперше третя група інвалідності
позивачу встановлена 29.11.2010 р. у віці 73
років від зазначених загальних
захворювань. До встановлення
інвалідності позивач служив в
Радянській армії в 1955-56 р.р., працював на
різних підприємствах до виходу не
пенсію в червні 1988 р.

Відповідно до п.п.4-5 ст.7 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» - до інвалідів
війни належать особи, які стали
інвалідами внаслідок поранень чи інших
ушкоджень здоров'я, одержаних у районах
бойових дій у період Великої
Вітчизняної війни…осіб, які
стали інвалідами внаслідок воєнних дій
громадянської та Великої Вітчизняної
воєн або стали інвалідами із
зазначених причин у неповнолітньому
віці у воєнні та повоєнні роки.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду про
правомірність висновку МСЕК, його
відповідність п.15 Положення, оскільки
належні медичні дані про інвалідність
позивача у семирічному віці під час
подій 1944 року відсутні.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню через свою
недоведеність, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 07 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: