ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1283/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді
Кириченко Н.О.,

при секретарі
Осколок А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва про
зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з
вищезазначеним позовом до суду, в якому
просив скасувати постанову № 124/9 від
08.04.2011 року винесену ВДВС Дарницького
РУЮ м. Києва про арешт майна, винесену
на підставі виконавчого листа
Дарницького районного суду м. Києва №
2-1100 від 14.01.2003 року; зняти арешт та
заборону відчуження з нерухомого
майна, а саме квартири АДРЕСА_1;
виключити квартиру АДРЕСА_1 з Єдиного
реєстру заборон відчужень об"єктів
нерухомого майна.

В обгрунтування позовних вимог
позивач зазначив про те, що у 2011 році
він отримав постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження. Згідно з постановою,
йдеться про стягнення з нього на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку щомісячно з 17.04.1998 року
до його повноліття. Заборгованість по
аліментам згідно розрахунку 150/9 (10)
складала 43 439,09 грн.

06.09.2011 року між ним та ОСОБА_3 була
укладена мирова угода та підписаний
договір між батьками про місце
проживання дитини та порядок сплати
аліментів на утримання дитини від
18.11.2011 року. Згідно договору розмір
заборгованості по аліментам - 20 000 грн.,
сторони домовились про розстрочку
погашення заборгованості та подальшу
сплату аліментів рівними частинами.

У січні 2014 року заборгованість по
аліментам було погашено шляхом
переказу через поштове відділення на
адресу проживання стягувача та
подальшим повідомленням про це
виконавчу службу.

У зв"язку з зазначеним
обставинами позивач просить
задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача подав до
суду заяву про розгляд справи у його
відсутність, прозовні вимоги підтримав
та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив, тому суд ухвалив розглядати
справу у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на
виконанні у державного виконавця ВДВС
Дарницького РУЮ м. Києва Білан Ю.С.
перебуває виконавчий лист № 2-1100 від
14.01.2003 року виданий Дарницьким районним
судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2
аліментів на користь ОСОБА_3, виконавче
провадження № 6734802, яке до цього часу не
завершене.яке до цього часу не
завершене.

В межах вказаного виконавчого
провадження, державним виконавцем
08.04.2011 року було винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження,
відповідно до якої накладено арешт на
належну позивачу квартиру АДРЕСА_1

Як вбачається з постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 08.04.2011
року, арешт накладено на майно боржника
лише в межах суми заборгованості, яка
складала 43439,09 грн.

Вказана заборгованість позивачем
погашена в повному обсязі, про що
свідчить довідка за підписом
державного виконавця ВДВС Дарницького
РУЮ у м. Києві Білан Ю.С., відповідно до
якої станом на 16.01.2014 року у ОСОБА_2
відсутня заборгованість по виплаті
аліментів.

Частиною 1 ст. 57 Закону "Про
виконавче провадження", встановлено, що
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення. Частиною 2 зазначеної статті
передбачено, що арешт на майно боржника
може накладатися державним виконавцем,
зокрема, шляхом проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.

Згідно положень ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
арешт з майна чи коштів боржника
накладений в рамках незавершеного
виконавчого провадження може бути
знятий за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ч.1,2 ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійснені. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом. Примусове
відчуження об'єктів права власності
може бути застосоване лише як виняток з
мотивів суспільної необхідності на
підставі і в порядку, встановлених
законом, та за умови попереднього та
повного відшкодування їх вартості,
крім випадків, встановлених частиною
другою ст. 353 цього Кодексу.

Статтею 391 ЦК України,
передбачено, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Суд оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок в їх сукупності за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженню наявних у справі доказів,
враховуючи, що обставини, які були
підставою для накладення арешту на
квартиру, відпали оскільки
заборгованість по виплатів аліментів
позивачем погашена в повному обсязі,
зняття арешту з вказаного майна не
перешкоджатиме забезпечення реального
виконання судового рішення, приходить
до висновку про задоволення позовних
вимог в частині скасування постанови
№ 124/9 від 08.04.2011 року винесеної ВДВС
Дарницького РУЮ м. Києва про арешт
майна, на підставі виконавчого листа
Дарницького районного суду м. Києва №
2-1100 від 14.01.2003 року та зняття арешту та
заборони відчуження з нерухомого
майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

Що стосується вимоги щодо
виключення квартири № АДРЕСА_1 з
Єдиного реєстру заборон відчужень
об"єктів нерухомого майна, то вона не
підлягає задоволенню оскільки
скасування відповідних реєстраційних
записів щодо обтяження об'єктів
нерухомого майна, які були внесені на
підставі постанов ВДВС здійснюється
виключно самим державним виконавцем
після того, як відпаде необхідність в
арешті відповідного майна або на
підставі рішення суду про звільнення
майна з-під арешту, відповідно до
положень Закону України "Про виконавче
провадження".

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 52, 55, 57, 60 Закону України
«Про виконавче провадження», ст.ст. 316,
319, 321, 328, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 57-60, 88,
174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В
И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця ВДВС Дарницького
РУЮ м. Києва Білан Ю.С. про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження в рамках виконавчого
провадження № 6734802 від 08.04.2014 року та
зняти арешт з квартири № АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_2.

В решті позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів.

Суддя: