07.04.2014 року Калінінський районний
суд м. Горлівки Донецької області
у складі: головуючого - судді
представника позивачів
представника відділення ФССНС
представника ПАТ «Концерн Стирол»
представника Держ.інспекції праці
представник територіального
управління Держгіпромнагляду М.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в міста Горлівка позов
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до
Профспілкового комітету Публічного
акціонерного товариства «Концерн
Стирол», Відділення Виконавчого
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань Калінінського району м.
Горлівки, Державного комітету України
з промислової безпеки, Територіальної
державної інспекції з питань праці в
Донецькій області, Державної
казначейської служби України про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної
неправомірними діями посадових осіб, -
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
звернулись в суд із позовом до
відповідачів про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
заподіяної неправомірними діями
посадових осіб зазначивши, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, під час виконання
трудових обов`язків в наслідок
нещасного випадку на виробництві
загинув їх чоловік, син та батько
21 травня 2001 року, наказом № 215
по територіальному управлінню
Державного нагляду охороні праці було
призначено розслідування вказаного
нещасного випадку. До складу комісії
ввійшли: заступник начальника
Горлівської ГІОТ у хімічної
промисловості; директор по виробництву
ВАТ «Концерн Стирол»; голова
профспілкового комітету ВАТ «Концерн
Стирол»; експерт ФССНС в Калінінському
районі м. Горлівки; головний інженер
Горлівського казенного хімічного
заводу в якості представника
Державного комітету промислової
За результатами спеціального
розслідування нещасного випадку, який
відбувся з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
комісія прийшла до висновку вказаний
нещасний випадок слід вважати не
пов`язаним з виробництвом і відповідно
не складати акт за формою Н-1.
Рішенням Апеляційного суду
Донецької області від 2 жовтня 2008 року
було визнано, що смерть ОСОБА_9 сталася
в наслідок нещасного випадку на
виробництві.

У зв`язку з цим позивача було
призначено та сплачено одноразову
допомогу та проводились щомісячні
виплати по втраті годувальника.

Однак позивачі вважають, що в
наслідок того, що своєчасно не було
складено акт за формою Н-1 по факту
загибелі під час виконання трудових
обов`язків ОСОБА_9 вони недоотримали
передбачені законом виплати, а саме:
одноразову допомогу ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 в розмірі 1165 гривень 80 копійок;
недоплату по щомісячним виплатам за
період з 21 квітня 2001 року по 9 серпня 2007
року ОСОБА_9 в розмірі 23647 гривень 68
копійок; недоплату по щомісячним
виплатам за період з 21 квітня 2001 року по
10 серпня 2010 року ОСОБА_7 в розмірі 10475
гривень 10 копійок. Тому просили
стягнути зазначені суми солідарно з
відповідачів.

Крім того, в наслідок
неправомірних дій відповідачів,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, як сім`ї
загиблого на підприємстві, не було
виконано належного відшкодування
шкоди. В наслідок цього у дочки
загиблого виникли великі проблеми зі
здоров`ям, у навчанні, вона була
позбавлена можливості влаштуватись на
роботу в правоохоронні органи. Сім`я
загиблого ОСОБА_9 тривалий час була
вимушена, в різних державних установах
доказувати наявність факту загибелі
рідної людини при виконанні трудових
обов`язків. Вказане привело до
моральних втрат, а тому позивачі
вважають, що відповідачі повинні
відшкодувати моральні збитки в
наступному розмірі: дочці загиблого
ОСОБА_9 - ОСОБА_8 200 00 гривень; матері
загиблого ОСОБА_9 - ОСОБА_7 200 000 гривень;
дружині загиблого ОСОБА_9 - ОСОБА_6 - 200 000
гривень. Саме ці суми і просять
стягнути з відповідачів солідарно ні
їх користь.

В судовому засіданні
позивачіі та їх представник надали
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві, та підтримали позовні
вимоги у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні
висловив думку, що в задоволені позову
слід відмовити, оскільки позовні
вимоги відносно ФССНС, профспілкового
комітету ВАТ «Концерн Стирол» були
предметом розгляду іншого позову по
якому постановлено рішення суду, яке
набуло чинності. Стосовно позовних
вимог до територіальної інспекції з
питань праці в Донецькій області, то
зазначеної установи в 2001 році, тобто на
день загибелі ОСОБА_9, взагалі не
існувало. Представник даної інспекції
не брав участі в роботі державної
комісії і будь-яких рішень у зв`язку з
цим не прийма, а тому не міг заподіяти
позивачам ні матеріальної, ні
моральної шкоди.

Представник ФССНС в
Калінінському районі м. Горлівки позов
не визнала зазначивши, що дійсно на
підставі рішення Апеляційного суду
Донецької області від 2 жовтня 2008 року
підприємством ПАТ «Концерн Стирол» 15
жовтня 2008 року, було складено акт за
формою Н-1 по факту загибелі під час
виконання трудових обов`язків
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9. Відділення
Фонду нарахувало та сплачувало
одноразову та щомісячні виплати у
відшкодування шкоди заподіяною
втратою годувальника. Позивачі не
погодившись з розмірами виплат
звернулись до суду, однак рішенням
Апеляційного суду Донецької області
від 21 жовтня 2009 року в задоволені
позовних вимог ОСОБА_8 про стягнення
щомісячних страхових виплат
відмовлено у повному обсязі, на користь
ОСОБА_7 стягнуто щомісячні виплати в
розмірі з 18 грудня 2008 року по 29 жовтня
2009 року 2063 гривні 18 копійок та з 1 грудня
2009 року встановлена щомісячна
страхова виплата в розмірі 201 гривня 79
копійок з послідовною коректировкою у
відповідності з діючим законодавством.
Таким чином судом було визначено суми
належні до сплати сім`ї загиблого, а
відповідачі ВАТ «Концерн Стирол» та
ФССНС в Калінінському районі м.
Горлівки вказані суми сплатили.

Крім того представник ФССНС в
судовому засіданні зробила заяву про
застосування строку позовної давності,
щодо зазначеного позову.

Представник Територіальної
Державної інспекції з питань праці у
Донецькій області також позов не
визнала, оскільки представники
вказаної установи не входили до складу
комісії, яка розслідувала нещасний
випадок, який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 року з
ОСОБА_9. Державна інспекція з питань
праці була утворена тільки в 2011 році на
підставі Постанови Кабінету Міністрів
України № 879 від 17 серпня 2011 року.
Позивачі не зазначили в позові, яким
чином державна установа утворена в 2011
році могла завдати моральної шкоди в 2001
році.

Представник профспілкового
комітету ПАО «Концерн Стирол» позовні
вимоги не визнав з тих підстав, що
вказаний позов за даним обставинами
вже був предметом судового розгляду. По
ньому було постановлено рішення суду,
яке на сьогоднішній день набрало
чинності та виконано перед позивачами.
Тому у зв`язку з тим, що рішення суду
винесено відносно одного з солідарних
боржників, позовні вимоги на підставі
п.4 ст.543 ЦПК України, яка передбачає
виконання солідарних обов`язків у
повному обсязі одним з боржників
припиняє обов`язок інших солідарних
боржників перед кредитором.

Представник Державної
казначейської служби України в судове
засідання не з`явилась, надавши
письмове клопотання про розгляд справи
за її відсутністю.

Представник Державної служби
гірничого нагляду та промислової
безпеки України позов не визнала з тих
підстав, що згідно п.8 Положення про
розслідування та облік нещасних
випадків, професійних захворювань та
аварій на підприємствах в установах і
організаціях», затвердженого
Постановою КМУ від 10 серпня 1993 року № 62
державна служба в даному випадку коли
приходила до висновку, що нещасний
випадок, який відбувся з ОСОБА_9
керувалась листом прокуратури за № 1/126
від 1 червня 2001 року згідно якого
останній самостійно відкрив
наглядовий люк абсорбційної колони з
метою викрадення кольорових металів,
однак загинув в наслідок отруєння
парами кислоти. Згодом коли рішенням
суду було зобов`язано скласти Акт за
формою Н-1 за фактом смерті ОСОБА_9,
рішення було виконано та складено акт
за вказаною формою, згідно якого смерть
ОСОБА_9 була пов`язана з виробництвом.
Тому будь-якої провини зі свого боку не
вбачають, а тому в задоволені позову
просять відмовити.

Суд вислухавши доводи сторін,
дослідивши матеріали справи приходить
до наступних висновків.

Згідно ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні
встановлено, що в наслідок нещасного
випадку, який відбувся ІНФОРМАЦІЯ_1
року, загинув ОСОБА_9. Згідно наказу № 215
від 21 травня 2001 року Територіального
управління Держнаглядохоронпраці по
Донецькій області, з метою
розслідування нещасного випадку була
утворена комісія у складі: заступника
начальника Горлівської ГІОТ у хімічній
промисловості (голови) Мішустіна В.К. та
членів комісії: директора по
виробництву ВАТ «Концерн Стирол»
Склярова В.Л.; голови профспілкового
комітету ВАТ «Концерн Стирол»
Пономаренко М.М.; страхового експерта
Калінінського відділення фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань м. Горлівки Кібєрєва Ю.А.;
головного інженера Горлівського
казенного хімічного заводу Беляніна
І.В. (а.с.9).

За наслідками розслідування,
вищевказаною комісією, згідно акту від
20 червня 2001 року, було встановлено, що
нещасний випадок з ОСОБА_9 стався з
причини того, що останній самостійно
без відома начальника зміни, таємно від
інших робітників зміни, відкрив люк на
кубі абсорбційної колони № 6, з метою
викрадення шламу до складу якого
входили дорогоцінні метали. ОСОБА_9
було порушено п.2.1 та п.3.1.4 «Інструкції
ПР-5-16 аппаратчика абсорбції по
експлуатації та безпечному
обслуговуванню обладнання виробництва
не концентрованої азотної кислоти під
тиском 7,3 ати.» (а.с.10-16). Відповідно до
цього було складено Акт № 50 від 20
червня 2001 року, що нещасний випадок,
який стався з ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
та який не пов`язаний з виробництвом
(а.с.25).

Рішенням Апеляційного суду
Донецької області від 2 жовтня 2008 року
(а.с.26-30) встановлено, що факт нещасного
випадку, який стався з ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є пов`язаним з
виробництвом. Вказаним рішенням суду,
ВАТ «Концерн Стирол» зобов`язано
скласти акт за формою Н-1 відповідно до
діючого законодавства.

На виконання рішення суду,
зазначеним відповідачем, на підставі
засідання комісії по повторному
розслідуванню нещасного випадку, який
стався з ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(а.с.184-185) було складено акт за формою Н-1,
тобто зазначений нещасний випадок було
визнано таким, що він пов`язаний з
виробництвом.

Позивачам було призначено та
сплачувались одноразова допомога та
щомісячні виплати у відшкодування
шкоди пов`язаною з втратою
годувальника.

Рішення Апеляційного суду
Донецької області від 2 жовтня 2008 року
представником позивачів було отримано
9 жовтня 2008 року, про що свідчить
письмова розписка (а.с.200).

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду із вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України
передбачено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Позовна давність, у
відповідності з вимогами ст. 267 ЦК
України застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Зазначена заява в судовому
засіданні була зроблена представником
відповідача - ФССНС в Калінінському
районі м. Горлівки.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі є підставою для відмовлення у
позові.

Позивачами, представником
позивачів, не було зроблено до суду
заяв, клопотань про поновлення строку
позовної давності.

Статею 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов`язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Оцінюючи встановлені в
судовому засіданні факти, викладені
норми законодавства, суд вважає, що у
задоволенні позову про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
заподіяної неправомірними діями
посадових осіб слід відмовити, так як
позивачами пропущено строк позовної
давності, а також не надано достатніх і
належних доказів на підтвердження
обставин, на які вони посилаються.

Станом на момент подання
позову позивачами строк позовної
давності сплив, про що було заявлено
представником відповідача ФССНС в
Калінінському районі м. Горлівки.
Позивачі, представник позивачів не
надав суду доказів переривання
позовної давності або поважних причин
її пропуску. Відповідач по справі
зробив заяву про застосування строку
позовної давності, щодо зазначеного
позову. Позивачі не навели причин, а суд
не визнав причини його пропущення
поважними, а тому позов слід залишити
без задоволення.

На підставі ст.ст. 256,257,261,267,
1166, 1190 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60,
88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до
Профспілкового комітету Публічного
акціонерного товариства «Концерн
Стирол», Відділення Виконавчого
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань Калінінського району м.
Горлівки, Державного комітету України
з промислової безпеки, Територіальної
державної інспекції з питань праці в
Донецькій області, Державної
казначейської служби України про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної
неправомірними діями посадових осіб -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10 денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя: