АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2521/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Казак С. Ю. Доповідач - Дерев'янко
О.Г. Категорія 55
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Дерев'янка О.Г.,

суддів: Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.,

при секретарі: Філіній Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Кіровського районного суду
м.Дніпропетровськ від 28 січня 2014 року
по цивільній справі

за позовом ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Вода-Тепло» про захист прав
споживачів, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ТОВ «Вода-Тепло» про
захист прав споживачів, стягнення
моральної шкоди, посилаючись на те, що
29.10.2012 року в магазині «Вода-Тепло» ТОВ
«Вода-Тепло» придбав електричний
водонагрівач Ferroli Blue Ocean VBO 80/3, вартістю
820 грн.

В жовтні 2012 року, після початку
експлуатації виникла течія баку
бойлера. В зв'язку з цим, він звернувся
до сервісного центру ТОВ «Вода-Тепло» з
вимогою проведення його гарантійного
ремонту, але 07.11.2012 року йому було
безпідставно відмовлено оскільки на
останньому не було встановлено
запобіжний клапан.

Враховуючи, що він не міг користуватись
придбаним бойлером, який мав істотні
недоліки, 22.03.2013 року звернувся до
директора ТОВ «Вода-Тепло» з письмовою
вимогою про розірвання договору та
повернення сплачених за товар коштів в
сумі 820 грн. Відповіді на вказану вимогу
він не отримав. 17.05.2013 року він
звернувся до відповідача з письмовою
вимогою про проведення експертизи
бойлеру. Але, замість проведення
експертизи, отримав відповідь про
відмову в проведенні гарантійного
ремонту, в зв'язку із втратою сили
гарантії. 05.06.2013 року він звернувся до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області з заявою про захист прав
споживача. 03.07.2013 року до нього
звернулись представники відповідача
та запропонували повернути гроші за
придбаний ним бойлер. Таким чином,
відповідач відновив його права
споживача лише 03.07.2013 року, тобто майже
через 10 місяців з моменту виникнення
претензії. В зв'язку з цим, позивач
просив стягнути з відповідача на його
користь у рахунок відшкодування
завданої моральної шкоди 10000 грн. та
судові витрати по справі. (а.с.2-5)

Рішенням Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 28 січня 2014 року
ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог -
відмовлено (а.с.50-52).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. (а.с.54-58)

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
29.10.2012 року ОСОБА_2 в магазині
відповідача було придбано електричний
накопичувальний бойлер Ferroli Blue Ocean VBO 80/3,
вартістю 820 грн. (а.с.7)

В жовтні 2012 року після початку
експлуатації бойлеру виникла течія
баку бойлеру.

З матеріалів справи вбачається, що
21.03.2013 року позивач звернувся до
директора ТОВ «Вода-Тепло» з письмовою
вимогою про розірвання договору та
повернення сплачених за товар коштів в
сумі 820 грн.(а.с.8-9)

20.05.2013 року позивач звернувся до
відповідача з письмовою вимогою про
проведення експертизи бойлеру. Згідно
відповіді ТОВ «Вода-Тепло» від 30.05.2013
року, позивачу відмовлено в проведенні
гарантійного ремонту, в зв'язку із
втратою сили гарантії, оскільки
запобіжний клапан не встановлений,
встановлений не вірно або несправний.
Після чого позивач звернувся до
Держспоживінспекції у
Дніпропетровській області. (а.с.10-11,13,16)

03.07.2013 року в зв'язку із розірванням
договору позивачем було передано
відповідачу придбаний бойлер, а
останнім повернуті сплачені за товар
кошти в сумі 820 грн., про що складено
відповідний акт від 03.07.2013 року. (а.с.17)

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 Закону України
«Про захист прав споживачів» захист
прав споживачів, передбачених
законодавством, здійснюється судом.

Відповідно до п.5 ст.4 Закону України
«Про захист прав споживачів» споживачі
мають право на відшкодування майнової
та моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної небезпечною для життя і
здоров'я людей продукцією, у випадках,
передбачених законодавством.

Згідно роз'яснень, наданих в п.2
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року №4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», із
змінами, внесеними згідно з постанов
Пленуму від 25.05.2001 року №5 та від 27.02.2009
року №1, спори про відшкодування
заподіяної фізичній чи юридичній особі
моральної (немайнової) шкоди
розглядаються, коли право на
відшкодування моральної шкоди
безпосередньо передбачене нормами
Конституції або випливає з її положень,
або закріплене законодавством, яке
встановлює відповідальність за
заподіяння моральної шкоди.

Відповідно до ст.711 ЦК України шкода,
завдана майну покупця, та шкода,
завдана каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю у зв'язку з
придбанням товару, що має недоліки,
відшкодовується відповідно до
положень глави 82 цього Кодексу.

Загальні положення про відшкодування
моральної шкоди, передбачені ст.ст.23,1167
ЦК України.

Так, відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

В обґрунтування заявленого позову
позивач посилався на те, що відповідач
відновив його права споживача лише
03.07.2013 року, тобто майже через 10 місяців
з моменту виникнення претензії.
Представники відповідача навмисно
затягували видачу йому відповідних
документів, уникали спілкування з ним,
з метою перешкодити у відновленні його
порушених прав споживача. Вказане
призвело до душевних страждань, які він
зазнав в зв'язку з протиправною
поведінкою щодо нього з боку
співробітників та керівництва
відповідача, які принизили його честь,
гідність та ділову репутацію та
змусили неодноразово звертатись до
них, а потім і до державних органів з
метою відновлення порушених прав. Під
час зустрічей із керівництвом та
співробітниками відповідача до нього
ставились вкрай негативно, він
відчував відчай та приниження,
небажання вирішити проблему належним
чином, що сприяло виникненню
конфліктів та нервової напруги,
призвело до тривалих душевних
страждань.

Разом з тим, позивач в своєму позові не
посилався та не навів відповідних
обґрунтувань та доказів тому, що йому
була спричинена моральна шкода
небезпечною для життя і здоров'я
продукцією - придбаним у відповідача
товаром.

Судом першої інстанції правильно
зазначено про те, що факт відмови
відповідача в проведенні гарантійного
ремонту через невстановлення
запобіжного клапану, що було виявлено
під час огляду працівниками сервісного
центру та зафіксовано у відповідному
акті, наявність якого була передбачена
інструкцією з експлуатації, не
свідчить про навмисні протиправні дії
відповідача, та не може бути достатньою
підставою для відшкодування моральної
шкоди з підстав, передбачених ст.ст.23,1167
ЦК України.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Крім наявних у справі позивач інших
доказів на підтвердження своїх вимог
суду не надав.

Таким чином доводи апеляційної скарги
про необґрунтованість рішення суду
першої інстанції є безпідставними та
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед установленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що рішення суду
постановлено у відповідності з
вимогами закону та не має підстав для
його скасування, і доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308,
ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 28 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Судді: