справа № 462/1918/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року Залізничний районний
суд м.Львова у складі:

головуючого - судді
Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м.Львові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

встановив:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк» (надалі -
ПАТ КБ «Приватбанк») 18.03.2014 року
звернулося в суд з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 52444,88 грн.
заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги позивач мотивує
тим, що 15.11.2006 року між банком та
відповідачем був укладений кредитний
договір №LVL9F110931128, відповідно до якого
останній отримав кредит у сумі 2989,09 грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним та банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. Відповідно до умов
договору погашення заборгованості
здійснюється щомісяця в період сплати,
позичальник повинен надавати банку
грошові кошти (щомісячний платіж) для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно умов. Однак,
відповідач належним чином умов
договору не виконав і станом на 26.02.2014
року має заборгованість в сумі 52444,88
грн., з яких 2700,80 грн. - заборгованість за
кредитом, 11699,96 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
801,12 грн. комісії, 34269,43 грн. - пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором, а також 500 грн. штраф
(фіксована частина), 2473,57 грн. штраф
(процентна частина).

Суд ухвалив справу розглядати без
участі представника позивача, який
представив заяву, що позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, просить
слухати справу у його відсутності та
проти заочного розгляду справи не
заперечує, що відповідає вимогам ст.158
ЦПК України, та за відсутності
відповідача, який належним чином був
повідомлений про час, день та місце
розгляду, що стверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення та відповідною розпискою,
які знаходяться в матеріалах справи, в
судове засідання повторно не з'явився.

За таких обставин, відповідно до ч.1
ст.224 ЦПК України, враховуючи
відсутність заперечень позивача проти
заочного розгляду справи, суд вважає за
можливе ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно з п.1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Як встановлено судом, 15.11.2006 року між
банком та відповідачем був укладений
кредитний договір № LVL9F110931128,
відповідно до якого останній отримав
кредит у сумі 2989,09 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 5,04% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом (а.с.9-16).

Кредитний договір складається із заяви
позичальника від 15.11.2006 року та Умов
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» (а.с.6, 9-16).

Згідно Заяви від 15.11.2006 року відповідач
ОСОБА_1 15.11.2006 року отримав строковий
кредит у сумі 2989,09 грн. Цією ж заявою
відповідач ствердив, що ознайомлений з
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам, своїм підписом
підтвердив факт про надану йому повну
інформацію про умови кредитування в
банку (а.с.6).

Пунктом 3.2.8 та 3.2.9 умов надання
споживчого кредиту передбачено, що
позичальник зобов'язується надавати
банку кошти для погашення
заборгованості за даними умовами,
включаючи кредит, винагороду й
відсотки за користування кредитом, які
передбачені заявою. А також повністю
повернути кредит до дати, зазначеної в
заяві. При непогашенні кредиту в
строки, зазначені в заяві,
заборгованість у частині вчасно
непогашеної суми кредиту вважається
простроченою. На залишок
заборгованості по простроченої суми
кредиту нарахування відсотків
здійснюється відповідно до п.4.2 цих
умов з дати виникнення простроченої
заборгованості (а.с.9-16).

Згідно п.5.2.3 та п.5.3 даних умов, банк має
право нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 0,15% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочки платежу. При порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.
плюс 5% від суми заборгованості (а.с.15)

Зі змісту ч.3 ст.611 ЦК України
вбачається, що сплата неустойки є
правовим наслідком у разі порушення
зобов'язання. У відповідності до ст. 549
ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Також встановлено, та підтверджується
розрахунком заборгованості (а.с.3-4), що
ОСОБА_1 порушив взяті на себе, згідно
кредитного договору, зобов'язання,
зокрема, станом на 26.02.2014 року
заборгованість відповідача становить
52444,88 грн., з яких 2700,80 грн. -
заборгованість за кредитом, 11699,96 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 801,12 грн.
комісії, 34269,43 грн. - пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором, а
також 500 грн. штраф (фіксована частина),
2473,57 грн. штраф (процентна частина).

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
ОСОБА_1 в добровільному порядку взяті
на себе зобов'язання за кредитним
договором не виконує, суд вважає за
необхідне позов задовольнити в повному
обсязі та стягнути з відповідача
вказану суму заборгованості за
кредитним договором № LVL9F110931128 від
15.11.2006 року.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. У зв'язку
з цим суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача 524,45 грн. судових витрат,
сплачених позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 549, 610-611, 627,
1050, 1054 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» (, рах.
№ 3111, МФО № 305299) 52444 (п'ятдесят дві
тисячі чотириста сорок чотири) гривні 88
копійок заборгованості за кредитним
договором № LVL9F110931128 від 15.11.2006 року.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» (, рах.
№ 0001, МФО № 305299) 524 (п'ятсот
двадцять чотири) гривні 45 копійок
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Залізничний
районний суд м. Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя:

Колодяжний С.Ю.