Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" квітня 2014 р. Дніпровський районний
суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарях - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ІнтерТрансПоліс», третя
особа: ОСОБА_2, про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
17.09.2011 року, на 10-му кілометрі
автодороги в напрямку с. Зазим`є
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля «Форд», державний
номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, та
автомобіля «ГАЗ 3105», державний номер
НОМЕР_2, за кермом якого він (позивач)
знаходився. Внаслідок зіткнення
транспортні засоби зазнали механічних
пошкоджень. Автомобіль «Форд»,
державний номер НОМЕР_1, яким керував
ОСОБА_2, був застрахований в ПрАТ «АСК
«ІнтерТрансПоліс». З метою
відшкодування шкоди, він (позивач)
звернувся до страхової компанії. Однак,
страхова компанія повідомила його, що
прийняти рішення про виплату
страхового відшкодування неможливо,
оскільки водій автомобіля «Форд»,
ОСОБА_2, який керував автомобілем в
момент ДТП, не надав копії документів,
які підтверджують законність
керування транспортним засобом, а саме
копію посвідчення водія, документ, який
підтверджує право керування
автомобілем (доручення, тимчасовий
талон, тощо). Відповідно до
товарознавчої експертизи № 2001 від
26.09.2011 року вартість матеріального
збитку, який завдано його автомобілю
становить 45 986,34 грн. 27.02.2014 року ОСОБА_2
сплатив йому 500,00 грн. - суму, яка
передбачена ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів». Таким чином, він
не має майнових претензій до ОСОБА_2
Решта коштів - 45 836,24 грн. має бути
плачена страховою компанією.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності, уточнені позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідач в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи сповіщався належним
чином, заяв про відкладення чи про
розгляд справи за його відсутності до
суду не подавав

Третя особа в судове засідання не
з'явилася, представник надав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
проти уточнених позовних вимог не
заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що 17.09.2011 року, на
10-му кілометрі автодороги в напрямку с.
Зазим`є сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля «Форд»,
державний номер НОМЕР_1, яким керував
ОСОБА_2, та автомобіля «ГАЗ 3105»,
державний номер НОМЕР_2, за кермом якого
знаходився позивач. Внаслідок
зіткнення транспортні засоби зазнали
механічних пошкоджень.

06.10.2011 року Деснянським районним судом
м. Києва винесено постанову,
відповідно до якої ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності.

На момент скоєння ДТП автомобіль
«Форд», державний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_2, був застрахований за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/5098140 в ПрАТ «Акціонерна
страхова компанія «ІнтерТрансПоліс»
(договір І типу).

20.09.2011 року позивач звернувся до ПрАТ
«АСК «ІнтерТрансПоліс» із заявою про
виплату страхового відшкодування. На
що страхова компанія повідомила його,
що прийняти рішення про виплату
страхового відшкодування неможливо,
оскільки водій автомобіля «Форд»,
ОСОБА_2, який керував автомобілем в
момент ДТП, не надав копії документів,
які підтверджують законність
керування транспортним засобом, а саме
копію посвідчення водія, документ, який
підтверджує право керування
автомобілем (доручення, тимчасовий
талон, тощо).

Відповідно до Звіту
автотоварознавчого дослідження № 2001
від 26.09.2011 року вартість матеріального
збитку, який завдано автомобілю
позивача становить 45 986,34 грн.

27.02.2014 року ОСОБА_2 сплатив позивачу 500,00
грн. - франшизу, яка передбачена ст. 12 ЗУ
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України,
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів є джерелом
підвищеної небезпеки. Шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі. З
урахуванням обставин справи суд може
зобов'язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди, життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», з зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу страховик
зобов'язаний відшкодувати витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством України.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати
шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки, є фізична або юридична
особа, що на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування
транспортним засобом має посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії і
реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2 Правил
дорожнього руху України).

При розгляді даної справи було
встановлено, що на момент ДТП за кермом
автомобіля «Форд», державний номер
НОМЕР_1, знаходився саме ОСОБА_2, який
керував даним транспортним засобом.
Дане твердження не спростоване
страховою компанією.

Договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
володільця транспортного засобу діє
протягом строку, на який його укладено.
У разі зміни власника
забезпечувального транспортного
засобу договір страхування зберігає
чинність до закінчення строку його дії
(стаття 20-1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»). Дострокове припинення
договору страхування можливе у разі
настання обставин, наведених у статті
997 ЦК України та статтях 18-19 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Враховуючи те, що ОСОБА_2 на момент ДТП
керував автомобілем «Форд», державний
номер НОМЕР_1, на законних підставах,
договір обов'язкового страхування був
чинним, саме ОСОБА_2 має нести
відповідальність за шкоду, яка була
завданим ним внаслідок ДТП 17.09.2011 року,
та вина якого була встановлена
Деснянським районним судом м. Києва.

По данай справі було встановлено, що
внаслідок дій ОСОБА_2 автомобілю
позивача було завдано матеріальну
шкоду в розмірі 45 986,24 грн.

Оскільки автомобіль «Форд», державний
номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 було
застраховано в ПрАТ «АСК
«ІнтерТрансПоліс», згідно полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів АА/5098140, страхова компанія має
сплатити страхове відшкодування без
урахування франшизи.

Умовами полісу передбачена франшиза в
розмірі 500 грн. Відповідно до ст. 9
Закону України «Про страхування»,
франшиза - це частина збитків, що не
відшкодовується страховиком. Таким
чином, вона сплачується за рахунок
ОСОБА_2, що і було зроблено ним 27.02.2014
року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
страхова компанія має сплатити
позивачу страхове відшкодування в сумі
45 836,24 грн. та за проведення експертного
дослідження в сумі 350,00 грн.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, в яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої постановлено рішення,
суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. По даній
справі позивачем було оплачено судовий
збір у розмірі 465,00 грн.

Відповідно до принципу пропорційності
задоволених вимог з відповідача на
користь позивача має бути стягнуто
судовий збір у розмірі 458,36 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 386, 1166, 1187, 1192 ЦК України,
ст.ст. 9, 22, 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 60, 61, 88, 212-215, 218, 223, 224-228,
233, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «ІнтерТрансПоліс»,
третя особа: ОСОБА_2, про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ІнтерТрансПоліс» на користь
ОСОБА_1 страхове відшкодування у
розмірі 45 836 (сорок п'ять тисяч вісімсот
тридцять шість) грн. 24 коп., витрати за
проведення автотовазнавчого
дослідження в сумі 350 (триста п'ятдесят)
грн., та судовий збір - 458 (чотириста
п'ятдесят вісім) грн. 36 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача,
яка подається протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційної
скарги не було подано.

Суддя: