Справа №
Провадження № 2/522/2791/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Єршової Л.С.

при секретарі - Ларіній Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Одесі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, зазначивши в його
обґрунтування, що є непрацездатною
особою похилого віку, потребує
постійного лікування, однак
отримуваних за пенсією коштів їй на
достатній життєвий рівень та необхідні
умови для існування не вистачає, у
зв'язку з чим, просила стягнути з
відповідача аліменти на своє утримання
в розмірі ? частки з усіх видів його
доходів щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму з моменту подачі
позовної заяви і до її смерті.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали та просили суд їх
задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог про стягнення на користь
позивачки аліментів в розмірі ? частки
з усіх видів його доходів щомісячно,
але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму заперечував, при цьому
зазначивши, що обставин того, що
позивач потребує матеріальної
допомоги він не заперечує та не проти
сплачувати аліменти у твердій грошовій
сумі у розмірі 400,00 грн. щомісячно.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_3, виданим Першим Приморським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Одеського міського
управління юстиції 22 жовтня 2013 року,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_1.
(а.с.3) Батьківських прав ОСОБА_1 не було
позбавлено, від виконання батьківських
обов'язків вона не ухилялася.

Згідно посвідчення позивач є
пенсіонером та відповідно до довідки №
8086 від 19 листопада 2013 року перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Приморському районі м. Одеси
як пенсіонер за віком та отримує пенсію
в розмірі 1436,03 грн. (а.с.8) Інших доходів у
ОСОБА_1 немає.

Відповідно до довідки № 18/9, виданої
Одеським державним університетом
внутрішніх справ 11.02.2014 року, ОСОБА_2 з 01
липня 2013 року по теперішній час працює
за контрактом на посаді професора
кафедри оперативно-розшукової
діяльності факультету підготовки
фахівців для підрозділів кримінальної
міліції. (а.с.56)

Також, судом встановлено, що у
позивачки окрім відповідача є ще один
син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, від якого
позивач матеріальну допомогу не
отримує.

Відповідно до ч.1 ст. 202 СК України
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення
аліментів на батьків слід враховувати,
що вказане право батьків, якому
кореспондує обов'язок повнолітніх
дітей виникає за наявності двох умов:
непрацездатності батьків та наявності
у них потреби у матеріальній допомозі і
не залежить від майнового стану
повнолітніх дочки, сина. Звільнення від
обов'язку утримувати матір, батька та
обов'язку брати участь у додаткових
витратах можливі лише коли буде
встановлено, що мати, батько ухилялися
від виконання своїх батьківських
обов'язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК
України.

Відповідно до ст. 201 СК України
визначено обов'язкові умови та
підстави покладення на дітей обов'язку
утримувати своїх батьків: діти досягли
вісімнадцяти років; батьки є
непрацездатними за віком або за станом
здоров'я; батьки потребують
матеріальної допомоги; відсутні
обставини для звільнення дітей від
обов'язку утримувати своїх батьків.

Слід зазначити, що моментом виникнення
обов'язку утримувати своїх батьків є
наявність усіх перерахованих умов.

Необхідність матеріальної допомоги
визначається в кожному конкретному
випадку в залежності від матеріального
становища батьків. До уваги
приймається отримання батьками пенсії,
державних пільг, субсидій, наявність у
батьків майна, що може приносити дохід
тощо.

При цьому, суд приходить до висновку, що
сам факт непрацездатності батьків не
зумовлює виникнення у дітей обов'язку
надання їм утримання - стан
непрацездатності має супроводжуватися
необхідністю отримувати сторонню
матеріальну допомогу. Тобто, батьків
слід визнавати такими, що потребують
матеріальної допомоги. Свідченням
такої потреби є отримання матір'ю чи
батьком доходів, які є меншими за
прожитковий мінімум. Згідно діючого
законодавства, держава забезпечує
необхідним утриманням непрацездатних
осіб - пенсією за віком, пенсією з
інвалідності, державною допомогою
тощо. Тому, суд при постановленні
рішення має зважати на розмір такого
державного утримання і ставити його у
залежність із прожитковим мінімумом.

Відповідно до довідки № 8086 від 19
листопада 2013 року, що видана
управлінням Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси розмір
пенсії позивача становить 1436,03 грн.,
тобто ОСОБА_1 отримує дохід більший ніж
встановлений Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» та
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» суми прожиткового
мінімуму.

При цьому, в судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_2, який
є сином позивачки ОСОБА_1, на теперішній
час не надає матеріальну допомогу на
утримання своєї непрацездатної матері,
яка є особою похилого віку. Вказана
обставина відповідачем в судовому
засіданні не заперечувалась, однак ним
було зазначено, що він згоден
сплачувати аліменти на утримання
матері в твердій грошовій сумі у
розмірі 400,00 грн. в подальшому.

За правилами ч. 1 ст. 205 СК України суд
визначає розмір аліментів на батьків у
твердій грошовій сумі і (або) у частці
від заробітку (доходу) з урахуванням
матеріального та сімейного стану
сторін.

За таких обставин, суд враховує у
відповідності до ч. 2 ст. 205 СК України
стан здоров'я позивачки, її похилий вік,
те, що відповідач погоджується
виплачувати позивачу аліменти у сумі
400,00 грн. щомісячно, оскільки позивачка
дійсно потребує матеріальної допомоги,
що таку допомогу частково може
надавати і інший син позивачки, та
виходячи з вимог закону, зокрема з ст. 191
СК України та п. 21 роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
вважає за доцільне все ж таки стягнути
з відповідача на користь позивача
аліменти у твердій грошовій сумі у
розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з
21 листопада 2013 року.

Судові витрати підлягають стягненню
згідно з ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 191, 201, 202 СК України,
ст.ст. 10, 11, 15, 57-61, 169, 212-215, 218, 367 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) щомісячно
аліменти у розмірі 400,00 грн., починаючи з
21 листопада 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь держави судовий збір у розмірі
229,40 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2)
аліментів у межах суми платежу за один
місяць.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання до апеляційного суду Одеської
області через суд першої інстанції
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя

Л.С. Єршова

17.04.2014