Справа №127/2212/14-ц
Провадження № 2/127/1887/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2014 року
м.
Вінниця

Вінницький міський суд
Вінницької області в складі:

Головуючого судді Борисюк І. Е.,

За участю: секретаря Пєскова Є. Д.,

позивача ОСОБА_1,

прокурора прокуратури м. Вінниці Сичук
М.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, за участю третьої особи без
самостійних вимог - служби у справах
дітей Вінницької міської ради,
прокурора прокуратури м. Вінниці про
позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького районного суду
Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав.

Позивач обґрунтувала позовні вимоги
тим, що 28.09.1996 року зареєструвала шлюб з
відповідачем у Вінницькому міському
відділі ЗАГС, актовий запис № 2088. Від
шлюбу мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
Рішенням Староміського районного суду
м. Вінниці від 29.11.2011 року шлюб між
позивачем та відповідачем розірвано.
Ще до розірвання шлюбу 03.03.2001 року
позивач переїхала проживати до своїх
батьків. Відповідач ніколи з сином не
спілкувався. По досягненню сином двох
років ОСОБА_1 вийшла на роботу. Рішенням
Староміського районного суду м.
Вінниці від 11.05.2008 року з ОСОБА_3
стягнуто аліменти на утримання сина в
розмірі ? частини всіх видів заробітку,
але не менше 30% прожиткового мінімуму,
починаючи з 21.04.2005 року. Відповідач з
сином не бачиться і не спілкується,
матеріальної допомоги не надає, з 2005
року аліменти не сплачує. Позивач
виховує та забезпечує дитину сама.
ОСОБА_3 не цікавиться інтересами,
навчанням дитини, духовним та фізичним
розвитком дитини. Не вітає сина ні з
днем народження, ні з іншими святами, не
дарує подарунків, не забезпечує йому
належного відпочинку та оздоровлення.
Крім того, відповідач жодного разу не
був у школі, яку відвідує син, не брав
участі у батьківських зборах та
виховних заходах. ОСОБА_3 ухиляється
від виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню дитини, не
цікавиться життям, не відвідував і не
відвідує сина вдома.

Вищевикладене й стало підставою для
звернення позивача до суду із вимогами
про позбавлення ОСОБА_3 батьківських
прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала, аргументуючи його мотивами
викладеними в позовній заяві та
просила вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлявся завчасно
та належним чином. В матеріалах справи
міститься нотаріально посвідчена
заява ОСОБА_3 про розгляд справи у його
відсутність. Також, в заяві зазначено,
що він не заперечує проти позбавлення
його батьківських прав відносно
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Представник служби у справах дітей
Вінницької міської ради в судове
засідання повторно не з'явилась, хоча
про час та місце розгляду справи
повідомлялась завчасно та належним
чином. В матеріалах справи міститься
заява про розгляд справи у її
відсутність із зазначенням про
підтримання висновку органу опіки та
піклування про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
відносно ОСОБА_4

Прокурор прокуратури м. Вінниці
просила суд задовольнити позовні
вимоги і позбавити відповідача
батьківських прав відносно
малолітнього ОСОБА_4.

При розгляді справи судом
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_1, виданого
Вінницьким міським відділом РАГС 28.09.1996
року, шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровано
28.09.1996 року, запис № 2088. Прізвище
дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1
(а.с. 5)

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, виданого міським відділом РАГС
управління юстиції Вінницької області
19.03.2001 року, батьками ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, записані
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, запис № 613. (а.с. 7)

Заочним рішенням Староміського
районного суду м. Вінниці від 29.11.2011
року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
розірвано. (а.с. 6)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_3 виданого відділом ДРАЦС
реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції у
Вінницькій області 07.03.2014 року, шлюб між
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровано 07.03.2014 року,
актовий запис № 446. Прізвище дружини
після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1. (а.с. 45)

В повідомленні КЗ «Центр первинної
медико-санітарної допомоги № 1» від
28.01.2014 року № 60 зазначено, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 обслуговується в
амбулаторії № 3. На прийом сімейного
лікаря дитина приходила завжди у
супроводі матері - ОСОБА_1 Медичні
працівники дитину з батьком не бачили.
(а.с. 9)

Відповідно до довідки-розрахунку
заборгованості по виплаті аліментів,
виданої Староміським ВДВС ВМУЮ, за
ОСОБА_3 рахується заборгованість по
сплаті аліментів в сумі 25 221, 40 гривень
станом на 01.01.2014 року. (а.с. 8)

В довідці № 8 від 14.01.2014 року, виданої
загальноосвітньою школою І-ІІІ
ступенів № 9, зазначено, що ОСОБА_3 -
батько учня 7-А класу ОСОБА_4, не приймає
участі у вихованні сина, не цікавиться
його життям в школі, не спілкується з
вчителями, не бере участі у
батьківських зборах. (а.с. 10)

Згідно висновку виконавчого комітету
Вінницької міської ради № 01-00-011-12793 від
25.03.2014 року, визнано доцільним
позбавити ОСОБА_3 батьківських прав
відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.
43-44)

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК
України батько може бути позбавлений
судом батьківських прав, якщо він
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я, навчальний або
інший дитячий заклад, в якому вона
перебуває, орган опіки та піклування,
прокурор, а також сама дитина, яка
досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1- ч. 4 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані виховувати дитину в
дусі поваги до прав та свобод інших
людей, любові до своєї сім'ї та
родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину.

Той з батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні, відповідно до ч. 1 ст. 157 СК
України.

Згідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до Декларації прав дитини,
прийнятій Генеральною Асамблеєю 20
листопада 1959 року, яка знайшла своє
відображення і в Конвенції ООН про
права дітей від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Україною Постановою
Верховної Ради України від 27 лютого 1991
року № 789-ХІІ) дитина, внаслідок її
фізичної і розумової незрілості,
потребує спеціальної охорони і
піклування, включаючи належний
правовий захист як до, так і після
народження. Дитина для повного і
гармонійного розвитку її особистості
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, коли це можливо, зростати під
піклуванням і відповідальністю своїх
батьків і у всякому випадку в атмосфері
любові і морального та матеріального
забезпечення; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виключні обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 171 СК України дитина
має право на те, щоб бути вислуханою
батьками, іншими членами сім'ї,
посадовими особами з питань, що
стосуються її особисто, а також питань
сім'ї. Дитина, яка може висловити свою
думку, має бути вислухана при
вирішенні між батьками, іншими
особами спору щодо її виховання,
місця проживання, у тому числі при
вирішенні спору про позбавлення
батьківських прав, поновлення
батьківських прав, а також спору щодо
управління її майном.

Враховуючи вище зазначене, а також те,
що дитина у віці тринадцяти років може
висловити свою думку та сформулювати
погляди, судом було прийнято рішення
про необхідність вислухати думку
дитини.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_4
зазначив, що взагалі не пам'ятає
батька, він не з'являвся в його житті.
Повідомив, що один раз бачив батька
випадково, у бабусі. При зустрічі
ОСОБА_3 лише сказав ОСОБА_4, що той на
нього не схожий. ОСОБА_4 зазначив, що
батько їм ніколи не цікавився. Зі слів
бабусі - матері батька, знає, що той
зловживає алкогольними напоями.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України, відповідно до ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази не
можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Заслухавши пояснення сторін по
справі, дослідивши матеріали справи,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
переконання в тому, що позов підлягає
задоволенню, враховуючи наступні
обставини.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що ОСОБА_3 є рідним батьком
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження дитини. З матір'ю дитини
відповідач перебував у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано 29.11.2011 року. Відповідач не
цікавиться здоров'ям дитини, не
займається її вихованням, не прагне
зустрічі та спілкування з сином, хоча
не був позбавлений такої можливості, що
підтверджується поясненнями позивача
в судовому засіданні. Окрім того,
відповідачем надано нотаріально
посвідчену заяву в якій зазначено, що
він не заперечує проти позбавлення
його батьківських прав відносно
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

На виклик до органу опіки та піклування
Вінницької міської ради з приводу
доцільності чи недоцільності
позбавлення відповідача батьківських
прав, ОСОБА_3 не з'явився.

Відповідно до положень ст. 19 СК України
органом опіки та піклування подано до
суду письмовий висновок щодо вирішення
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи. Доцільність
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
підтверджуються висновком виконавчого
комітету Вінницької міської ради №
01-00-011-12793 від 25.03.2014 року. Суд
погоджується з вище зазначеним
висновком, оскільки він є достатньо
обґрунтованим, не суперечить інтересам
дитини.

Судом встановлено, що відповідачем
аліменти не сплачуються, останній має
значну заборгованість по аліментах в
сумі 25 221, 40 гривень, що підтверджується
довідкою - розрахунком.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, не піклується
про фізичний та духовний розвиток
дитини, її навчання, підготовку до
самостійного життя, зокрема: не
забезпечує необхідного харчування,
медичного догляду, лікування дитини, що
негативно впливає на її фізичний
розвиток як складову виховання; не
спілкується з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надає дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяє
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляє інтересу до її
внутрішнього світу; не створює умови
для отриманню нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, судом розцінюється як
ухилення від виховання дитини батьком,
внаслідок його поведінки та свідомого
нехтування ним своїми обов'язками.

Ухилення ОСОБА_3 від виконання
обов'язку щодо утримання дитини не
передбачене ст. 164 СК України як
підстава для позбавлення батьківських
прав. Однак, суд звертає увагу, що
виконання цього обов'язку батьком
тісно пов'язане із реалізацією права і
водночас виконання обов'язку батьком
щодо виховання дитини, що є важливою
умовою забезпечення належних умов для
повноцінного розвитку дитини.

Зазначені вище обставини переконують
суд у наявності підстав для
задоволення позову щодо позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3 відносно його
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею документально підтверджені судові
витрати. Отже, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір в сумі 243, 60 гривень.

У відповідності до ч. 5 ст. 164 СК України,
рішення суду про позбавлення
батьківських прав після набрання ним
законної сили підлягає направленню до
державного органу реєстрації актів
цивільного стану за місцем реєстрації
народження дитини.

Суд вважає за необхідне роз'яснити
відповідачу, що ст. 169 СК України
особам, позбавленим батьківських прав,
надано право звернутися до суду з
позовом про їх поновлення.

Враховуючи наведене, керуючись
Конвенцією ООН від 20 листопада 1989 р.
«Про права дитини» (ратифікована
Україною 27 лютого 1991 р.), ст.ст. 19, 141, ч. 1 -
ч. 4 ст. 150, ст. 155, ч. 1 ст. 157, ст.ст. 164, 165, ст.
169, ч. 1- ч. 2 ст. 171, ст. 180 СК України, ст.ст.
10, 11, 45, 57-60, 64, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 179, 212-215, 218, 294
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,
батьківських прав відносно його
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,
зареєстрованого в АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243, 60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: