АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 607/7880/13-ц Головуючий у 1-й
інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 22-ц/789/336/14 Доповідач -
Храпак Н.М.Категорія - 32
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 р. Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

при секретарі - Матусів Ю.Б.

з участю сторін - представника
позивачів -

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою приватного
акціонерного товариства "Українська
акціонерна страхова компанія АСКА" на
рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 01 липня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до
приватного акціонерного товариства
"Українська акціонерна страхова
компанія АСКА", третя особа ОСОБА_7 про
стягнення понесених витрат на
спорудження надгробного пам'ятника,
утримання та відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

у квітні 2013 року позивачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися в
суд з позовом до ПрАТ "Українська
акціонерна страхова компанія АСКА",
третя особа ОСОБА_7 про стягнення
понесених витрат на спорудження
надгробного пам'ятника, утримання та
відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що 08.05.2011 року
близько 03 год. 30 хв. в с.Озерна
Зборівського району Тернопільської
області ОСОБА_7 здійснив наїзд на
пішохода ОСОБА_8, в результаті
отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8
помер. Відповідальність ОСОБА_7 була
застрахована страховою компанією ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА», тому просили суд
стягнути з вказаної страхової компанії
на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування витрат, понесених ним на
спорудження надгробного пам'ятника
кошти в сумі 22000 грн., на користь ОСОБА_5
на утримання неповнолітньої ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, по 289,84 грн. утримання
щомісячно до досягнення нею
вісімнадцятирічного віку, на користь
ОСОБА_5, яка діє у своїх та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 моральну шкоду в
розмірі 5100 грн., на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 моральну шкоду в
розмірі по 2 550 грн.

Заочним рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 01 липня 2013 року
позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
яка діє в своїх та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто із приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА» на
користь ОСОБА_2 22 000 грн. понесених
витрат на спорудження надгробного
пам'ятника та 2 550 грн. моральної шкоди.

Стягнуто із приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА» на
користь ОСОБА_5 на утримання
неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
289,84 грн. щомісячного утримання до
досягнення ОСОБА_6 вісімнадцятирічного
віку.

Стягнуто із приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА» на
користь ОСОБА_5, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 моральну шкоду в
розмірі 5100 грн.

Стягнуто із приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА» на
користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 моральну
шкоду в розмірі по 2 550 грн. кожній.

Ухвалою цього ж суду від 18 вересня
2013 року заяву ПрАТ "Українська
акціонерна страхова компанія АСКА" про
перегляд вказаного заочного рішення
залишено без задоволення.

Додатковим рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
від 03.12.2013 року стягнуто із приватного
акціонерного товариства "Українська
акціонерна страхова компанія АСКА" в
користь державного бюджету 347 грн. 50
коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ПрАТ
"Українська акціонерна страхова
компанія АСКА" просить рішення суду
першої інстанції скасувати і ухвалити
нове, яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в
своїх та в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_6 відмовити в повному обсязі,
посилаючись на те, що судом неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення
норм матеріального права.

У судовому засіданні
апеляційного суду представник
позивачів апеляційної скарги не
визнав, вважаючи рішення суду першої
інстанції законним та обгрунтованим.

Представник апелянта в судове
засідання не з"явився, проте подав суду
клопотання слухати справу без участі
представника ПрАТ "УАСК АСКА", тому
зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України,
колегія суддів визнала неявку сторін
такою, що не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, представника
позивавчів ОСОБА_1, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задоволити частково, виходячи з
наступного.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Відповідно до вимог частини 1
статті 1194 Цивільного кодексу України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданою нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичними розміром шкоди
і страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Стаття 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» вказує, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяною життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих унаслідок ДТП та захисту
майнових інтересів страхувальників.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі,
відшкодовується незалежно від вини
особи, яка її завдала, зокрема у
випадку, якщо шкоди завдано смертю
фізичною особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Судом встановлено, що 08.05.2011 року
близько 03 год. 30 хв. в с. Озерна
Зборівського району Тернопільської
області ОСОБА_7, керуючи належним йому
на праві власності транспортним
засобом MERCEDES-Benz ML350, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив
наїзд на пішохода ОСОБА_8 (чоловіка
ОСОБА_5, батька неповнолітньої ОСОБА_6
та ОСОБА_4, сина ОСОБА_2 і ОСОБА_3).

Від отриманих внаслідок ДТП
тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер.

На час ДТП цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_7 була
застрахована страховою компанією ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА». Ліміт відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну життю і
здоров'ю (на одного потерпілого) згідно
умов договору обов'язкового
страхування ВЕ № 8405369 складає 100 000 грн.

Пунктом 9.3 статті 9 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (на момент настання ДТП)
передбачено, що обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за
моральну шкоду складає у розмірі 51000
грн. на одного потерпілого.

Відповідно до вимог ст.22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі Закону) при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну в результаті ДТП життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Рішенням апеляційного суду
Тернопільської області від 16.04.2013р., яке
набрало законної сили, по справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди в межах лімітів
визначений розмір відшкодування
моральної шкоди, заподіяної смертю
ОСОБА_8 його дружині ОСОБА_5, яка діє у
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_6, батькам
ОСОБА_2 і ОСОБА_3, доньці ОСОБА_4 і
стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_5, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
рахунок відшкодування моральної шкоди
4900 грн., стягнуто з ОСОБА_7 в користь
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 2450 грн.
моральної шкоди, а також зазначено, що
різниця, яка складає по 2550 грн. кожному
підлягає до виплати страховою
компанією.

Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням, зокрема у цивільній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Отже, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції прийшов до
обгрунтованого висновку про
задоволення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 в
частині відшкодування моральної шкоди
страховою компанією ПрАТ «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА» з
врахуванням вищенаведеного.

У відповідності до ст. 1201 ЦК
України особа, яка завдала шкоди смертю
потерпілого, зобов'язана відшкодувати
особі, яка зробила витрати на поховання
та на спорудження надгробного
пам'ятника, ці витрати.

Згідно статті 27 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", в редакції на момент настання
ДТП, страховик здійснює відшкодування
шкоди, заподіяної смертю потерпілого,
на умовах, встановлених статтею 1200
Цивільного кодексу України, кожній
особі, яка має право на таке
відшкодування, рівними частинами, а
також здійснює відшкодування особі,
яка здійснила витрати на поховання та
на спорудження надгробного пам'ятника,
за умовами надання страховику
документів, що підтверджують такі
витрати.

З матеріалів справи вбачається,
що батьком потерпілого- ОСОБА_2
витрачено на спорудження надгробного
пам'ятника 22000грн., що підтверджується
товарним чеком № 37 від 27.01.2012 року (а.с.
9), оригінал якого поданий в судовому
засіданні апеляційного суду.

Тому, колегія суддів вважає, що
суд підставно стягнув з ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» в користь ОСОБА_2 22000 грн.
понесених витрат на спорудження
надгробного пам"ятника.

Щодо задоволення судом першої
інстанції позову в частині стягнення з
ПрАТ «Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» в користь ОСОБА_5, яка
діяла в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_6 289,84 грн. щомісячного утримання
до досягнення ОСОБА_6 18 річного віку,
колегія суддів вважає безпідставним,
оскільки порушено норми матеріального
права, тому відповідно в цій частині
рішення суду слід скасувати і ухвалити
нове, яким в позові ОСОБА_5 до ПАТ
"Українська акціонерна страхова
компанія "Аска" про стягнення в користь
ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, 289,84 грн.
щомісячного утримання до досягнення
ОСОБА_6 18 річного віку відмовити з
наступних підстав.

Стаття 1200 ЦК України передбачає,
що у разі смерті потерпілого право на
відшкодування шкоди мають
непрацездатні особи, які були на його
утримання або мали на день його смерті
право на одержання від нього утримання.
Шкода відшкодовується, зокрема, дитині
- до досягнення нею вісімнадцяти років
у розмірі середньомісячного заробітку
(доходу) потерпілого з вирахуванням
частки, яка припадала на нього самого
та працездатних осіб, які перебували на
його утриманні, але не мають права на
відшкодування шкоди.

Відповідно до п.27.4. Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", в редакції на момент настання
ДТП, передбачено, що у зв"язку із смертю
годувальника відшкодовується частина
неотриманих доходів потерпілого, яка
кожному утриманцю належала б при його
житті, за вирахуванням пенсій, наданих
утриманцям внаслідок втрати
годувальника. Порядок вирахування
відшкодування утриманцям визначає
Кабінет Міністрів України.

Згідно п.2 Порядку проведення
розрахунку розміру страхового
відшкодування утриманцям у зв"язку із
смертю годувальника внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
затвердженого постановою КМУ від 31
грудня 2004року № 1776, чинного на момент
настання ДТП, встановлено, що частина
неотриманих доходів померлого
годувальника, яка за його життя
належала б кожному утриманцю,
визначається із середньомісячного
доходу померлого, який включає виплати,
що підлягають обкладенню податком з
доходів фізичних осіб, пенсії, державну
соціальну допомогу та щомісячні
виплати за загальнообов"язковим
державним соціальним страхуванням, за
останній календарний рік (за
відрахуванням частки, яка припадала на
померлого і працездатних осіб, та суми
пенсій, виплачених утриманцям
внаслідок втрати годувальника) шляхом
ділення частини неотриманих доходів
померлого годувальника, що припадає на
зазначених осіб, на кількість цих осіб.

З матеріалів справи видно, що
потерпілий ОСОБА_8 перед смертю
працював в ТОВ "ВВА" оператором АЗС
Озерна і його середньомісячний дохід
становив 1159,39 грн. На момент смерті у
нього на утриманні знаходилися:
неповнолітня донька ОСОБА_6 та двоє
батьків пенсійного віку. Отже, 1159,39 грн.:
4 (кількість членів сім"ї з урахуванням
самого ж потерпілого ОСОБА_8) = 289,84 грн. -
це розмір грошового утримання, який
припадає на неповнолітню доньку
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно довідки управління
Пенсійного Фонду України в м.Тернополі
неповнолітній ОСОБА_6 була призначена
пенсія по втраті годувальника і в
період з травня 2011 року по квітень 2014
року їй було виплачено щомісячно в
середньому 857,90 грн., що значно
перевищує її частку неотриманих
доходів померлого годувальника, а тому
підстав для відшкодування частини
неотриманих доходів для
неповнолітньої ОСОБА_6 у зв"язку із
смертю годувальника немає.

Крім цього, колегія суддів не
приймає до уваги доводи апелянта про
те, що заявлена подія не є страховим
випадком, оскільки вина водія ОСОБА_7 у
вчиненні ДТП, внаслідок якої загинув
ОСОБА_8, на день розгляду справи
апеляційним судом Тернопільської
області (16.04.2013 року), встановлена не
була, а тому немає підстав для виплати
страхового відшкодування.

Так, згідно ч.1 ст.6 Закону
страховим випадком є подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Отже, зазначена норма Закону не
містить вимоги щодо наявності в діях
водія складу адміністративного
правопорушення чи злочину як умови
цивільно-правової відповідальності.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Тернопільської області, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства "Українська
акціонерна страхова компанія АСКА" -
задовольнити частково.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 01 липня 2013 року в частині
стягнення з ПАТ "Українська акціонерна
страхова компанія "Аска" в користь
ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, 289,84 грн.
щомісячного утримання до досягнення
ОСОБА_6 18 річного віку скасувати і
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким в позові ОСОБА_5 до ПАТ
"Українська акціонерна страхова
компанія "Аска" про стягнення в користь
ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, 289,84 грн.
щомісячного утримання до досягнення
ОСОБА_6 18 річного віку відмовити.

В решті рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 01 липня 2013 року залишити
без зміни.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене протягом двадцяти
днів в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Н.М. Храпак