Справа № 254/776/14-ц
Провадження № 2/254/693/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року м.
Донецьк

Будьоннівський районний суд м.
Донецька в складі:

головуючого судді:
Данилів С.В.,

за секретаря:
Доброреза А.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Будьоннівського районного суду м.
Донецька заяву ОСОБА_1 про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний
нотаріус Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину та продовження строку для
прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Будьоннівського суду м.
Донецька знаходиться цивільна справа
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа приватний нотаріус Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину та продовження
строку для прийняття спадщини.

11 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою про забезпечення позову,
в обґрунтування якої зазначив, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 і
після її смерті залишилося спадкове
майно у виді ? частики квартири АДРЕСА_1.
Позивач вказує, що при зверненні до
нотаріальної контори з метою
оформлення права власності на ? частини
вищевказаної квартири, він дізнався що
ця частка оформлена на онука ОСОБА_4,
який є відповідачем у справі. Відтак
позивач вважає, що видачею свідоцтва
про право на спадщину за законом на ?
частки вищевказаної квартири
відповідачу ОСОБА_5 порушено його права
на спадщину, як спадкоємця першої черги
за законом.

З огляду на вищенаведене, просить суд
накласти арешт на ? частку квартири
АДРЕСА_1, заборонити укладати угоди
стосовно цього майна, проводити його
реєстрацію та перереєстрацію,
здійснювати відчуження, оскільки
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову.

У заяві про забезпечення позову, як
вказано в частині другій цієї статті,
повинно бути зазначено: 1) причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; 2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

За приписами частини 1 статті 153 ЦПК
України заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22 грудня 2006 року № 9
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства про розгляд заяв про
забезпечення позову» (далі - постанова
Пленуму) роз'яснено, що єдиною
підставою для забезпечення позову є
відповідне клопотання у формі
мотивованої заяви будь-якої з осіб,
котрі беруть участь у справі.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній (за
винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст.
151 ЦПК), якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Згідно до роз'яснень, викладених у
пункті 4 постанови Пленуму, розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Забезпечення позову згідно нормам
чинного цивільного процесуального
законодавства - це вжиття судом заходів
щодо охорони матеріально-правових
інтересів позивача проти несумлінних
дій відповідача, який може сховати
майно, продати, знищити або знецінити
його, тощо. Підставою для забезпечення
позову є обґрунтоване припущення
заявника, що невжиття заходів
забезпечення може утруднити або
зробити неможливим виконання судового
рішення.

Вирішуючи ОСОБА_1 про забезпечення
позову суд виходить з наступного.

Як вбачається із копії свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 28 березня 2011
року, мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно технічного паспорту власником
квартири АДРЕСА_1 була ОСОБА_1

Згідно постанови про відмову у вчинені
нотаріальної дії № 5/01-16 від 30 січня 2014
року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено
у видачі свідоцтва про прав на спадщину
за законом неможливо, оскільки 26 грудня
2013 року ОСОБА_5 було видано свідоцтво
на право на спадщину, а також у зв'язку
із тим, що пропущено строк для
прийняття спадщини.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що
позовні вимоги не є явно
безпідставними, а заявлені вимоги
позивача є співмірними із заходом
забезпечення позову.

Відтак, суд вважає за необхідне заяву
ОСОБА_1 про забезпечення позову
задовольнити.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову -
задовольнити.

З метою забезпечення позовних вимог
ОСОБА_1 накласти арешт на ? частину
квартири АДРЕСА_1, шляхом заборони
укладати угоди стосовно цього майна,
проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати
відчуження.

Ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судового
рішення.

Копію ухали надіслати для відома та
виконання приватному нотаріусу
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3, реєстраційній службі
Головного управління юстиції у
Донецькій області, ВДВС
Будьоннівського РУЮ м. Донецька.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги на ухвалу протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання та не перешкоджає подальшому
розгляду справи.

Суддя Будьоннівського

районного суду м. Донецька
С.В. ОСОБА_5