Номер провадження: 22-ц/785/2057/14
Номер справи місцевого суду: 521/8952/13-ц
Головуючий у першій інстанції Поліщук
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 05 грудня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл
боргових зобов'язань,-

встановила:

У червні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 та просив
стягнути з неї на його користь
компенсацію ? частки боргових
зобов'язань у розмірі 59176,5 грн..

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
15.03.1996 року він зареєстрував шлюб з
відповідачкою ОСОБА_4. У період шлюбу
вони придбали квартиру АДРЕСА_1.
Зазначена квартира була придбана за
кошти, які він 02.11.2002 року взяв у борг у
ОСОБА_5, а саме 69160 грн., що в еквіваленті
складає 13000 доларів США. Гроші на
покупку даної квартири також бралися у
борг у ОСОБА_6.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 12 червня 2012 року за ОСОБА_4
визнано право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1.

Позивач зазначив, що оскільки
відповідачка стала власницею ? частини
квартири, гроші на покупку якої бралися
у борг, то вона повинна нести майнову
відповідальність і за повернення цих
грошей, але гроші вона повертати
відмовляється, тому він просив
стягнути з неї зазначену суму у
судовому порядку.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 05 грудня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_3, подав до суду апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати, ухвалити по справі нове
рішення, яким його позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції
виходив з того, що квартира, на яку
нібито позичалися гроші, придбана за
суму значно нижчу чим вказує позивач,
відповідачкою ОСОБА_4 не надавалося ні
письмової, ні усної згоди на укладання
договору позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
та позивачем не надано належних та
допустимих доказів того, що позичені
ним кошти пішли на потреби сім'ї, тому
підстав для розподілу боргових
зобов'язань немає.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено,
підтверджено матеріалами справи, та не
спростовується сторонами, що сторони з
1996 року перебували у зареєстрованому
шлюбі.

Згідно рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 17 лютого 2010
року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був
розірваний.

Відповідно до розписки, яка датована
02.11.2002 року, ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_5 69160
грн., що в еквіваленті складає 13000
доларів США для покупки квартири
АДРЕСА_1 та зобов'язався повернути борг
до 02.11.2012 року (а.с.4). Та як вбачається з
копії розписки від 01.04.2014 року, що була
надана у суді апеляційної інстанції,
ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_3 кошти у
розмірі 13000 доларів США та претензій до
нього не має.

Як видно з договору купівлі-продажу,
укладеного 06 листопада 2002 року, ОСОБА_3
придбав у ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
квартиру АДРЕСА_1, яка складається в
цілому з двох кімнат загальною площею
43,2 кв.м., утому числі житловою - 28,1 кв.м.

У п. 2 договору купівлі-продажу вказано,
що квартира придбана за 14782 грн. (а.с.10).

Посилання позивача на те, що спірна
квартира була придбана за 14000 доларів
США нічим не підтверджено, а попередня
угода на яку посилається ОСОБА_3, яка
була укладена між ОСОБА_3 та ОСОБА_7
28.10.2012 року не є належним доказом того,
що квартира дійсно була придбана за 14000
доларів США.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
позивачем не доведено того факту, що
кошти, які були ним отримані у борг від
ОСОБА_5 були використані на потреби
сім'ї, тобто на покупку зазначеної вище
квартири.

Також, матеріали справи не містять
доказів того, що відповідачка ОСОБА_4
надавала свою згоду на отримання
грошей у борг від ОСОБА_5, яка є сестрою
позивача, що й не заперечувалось самим
позивачем.

Відповідно до ст. 65 СК України при
укладанні договору одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Для укладання одним
із подружжя договорів щодо цінного
майна згода другого з подружжя має бути
подана письмово. Договір, укладений
одним із подружжя в інтересах сім'ї,
створює обов'язки для другого з
подружжя, якщо майно, одержане за
договором, використане в інтересах
сім'ї.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачем не доведено того, що кошти,
які були отримані ним у борг,
використані на потреби сім'ї.

Посилання позивача на отримання коштів
у борг також у ОСОБА_6 не знайшли свого
підтвердження та спростовуються
матеріалами справи, а розписка про
отримання ОСОБА_3 у ОСОБА_6 у борг 1700
доларів США, яка з'явилася тільки при
розгляді справи у суді апеляційної
інстанції та не була предметом
дослідження у суді першої інстанції, не
може бути прийнята колегією суддів як
належний та допустимій доказ.

Також колегія суддів не може взяти до
уваги посилання апелянта на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 12 червня 2012 року за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя,
за яким за ОСОБА_4 визнано право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, як на доведеність факту того,
що відповідачка знала про отримання
грошей від ОСОБА_5 на придбання спірної
квартири та взяла на себе зобов'язання
по поверненню боргу, оскільки, як
вбачається з зазначеного рішення,
такий висновок було зроблено лише зі
слів ОСОБА_3 (а.с.8-9).

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
усі зазначені обставини судом першої
інстанції при ухвалені рішення були
враховані, суд надав належну оцінку
доказам та ухвалив законне,
обґрунтоване рішення, яке скасуванню
не підлягає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 05 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.І. Сватаненко