Номер провадження № 2/235/7/14
Єдиний унікальний номер № 235/2379/13-ц
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ
УКРАЇНИ

5 травня 2014 року
м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого-судді
Коваленко В.О.,

при секретарі
Лемзікова В.С.,

учасники цивільного процесу:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3
(не з'явився)

представник відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Красноармійську
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя, про захист права
власності, стягнення матеріальної
шкоди -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою про поділ спільного
майна, придбаного під час перебування у
шлюбі до відповідача ОСОБА_3 в
обґрунтування якого зазначила, що вона
перебувала у шлюбі з відповідачем з
06.07.1985 року, з 2010 року фактичні шлюбні
відносини припинилися, з початку 2011
року вони мешкають окремо, під час
шлюбу придбали майно, які підлягає
поділу. Позивач просила суд визнати
спільною сумісною власністю її та
відповідача майно на загальну вартість
5217084 грн., поділити майно між подружжям,
виділивши їй в особисту власність :
однокімнатну квартиру за адресою:
АДРЕСА_2 у сумі 750684 грн.; ? майнових прав
на торгівельний павільйон,
розташований за адресою: АДРЕСА_9,
вартістю 1718,8 тис. грн.; об'єкт
нерухомості - торгівельний зал
загальною площею 21,9 кв.м., що складає
3/1000 ідеальної частки, який
розташований за адресою: АДРЕСА_10,
вартістю 350,4 тис. грн.; 7 кв.м. об'єкту
нерухомості - підсобне приміщення
загальною площею 14,5 кв.м., що складає
3/1000 ідеальної частки, який
розташований за адресою: АДРЕСА_10,
вартістю 232 тис. грн., т.ч. вартість
частки складає 112 тис. грн.; 9 кв.м.
об'єкту нерухомості - торгівельний зал
загальною площею 18,0 кв.м., що складає
3/1000 ідеальної частки, який
розташований за адресою: АДРЕСА_10,
вартістю 288 тис. грн., т.ч. вартість
частки складає 144 тис. грн.; ? об'єкту
нерухомості - торгівельний зал
загальною площею 6,0 кв.м., що складає 1/1000
ідеальної частки, який розташований за
адресою: АДРЕСА_10, вартістю 96 тис. грн.,
т.ч. вартість частки складає 48 тис. грн.;
? земельної ділянки площею 0,1500 га за
адресою АДРЕСА_11, вартістю 340 тис. грн.
Все інше майно залишити у власності
відповідача. Призначити на її користь з
відповідача грошову компенсацію
спільного майна у сумі 4058 грн. Стягнути
з відповідач на її користь судові
витрати.

Під час судового розгляду позивач
неодноразово збільшувала та
уточнювала позовні вимоги. Позивач
зазначила, що всього сторонами сумісно
нажито майна загальною вартістю 5627360
грн. Позивач просила виділити їй:
однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 у сумі
750684 грн.; ? майнових прав на
торгівельний павільйон, розташований
за адресою: АДРЕСА_9, вартістю 1718,8 тис.
грн.; об'єкт нерухомості - торгівельний
зал загальною площею 21,9 кв.м., що
складає 3/1000 ідеальної частки, який
розташований за адресою: АДРЕСА_10,
вартістю 350,4 тис. грн.; 7 кв.м. об'єкту
нерухомості - підсобне приміщення
загальною площею 14,5 кв.м., що складає
3/1000 ідеальної частки, який
розташований за адресою: АДРЕСА_10,
вартістю 232 тис. грн., т.ч. вартість
частки складає 112 тис. грн.; 9 кв.м.
об'єкту нерухомості - торгівельний зал
загальною площею 18,0 кв.м., що складає
3/1000 ідеальної частки, який
розташований за адресою: АДРЕСА_10,
вартістю 288 тис. грн., т.ч. вартість
частки складає 144 тис. грн.; ? об'єкту
нерухомості - торгівельний зал
загальною площею 6,0 кв.м., що складає 1/1000
ідеальної частки, який розташований за
адресою: АДРЕСА_10, вартістю 96 тис. грн.,
т.ч. вартість частки складає 48 тис. грн.;
? земельної ділянки площею 0,1500 га за
адресою АДРЕСА_11, вартістю 340 тис. грн.
Крім того, призначити їй до виплати
відповідачу компенсацію за частину
майна, в тому числі вартість товару в
обігу у сумі 414334 грн. Стягнути з
відповідача судові витрати у розмірі
судового збору.

Виділити в особисту вартість ОСОБА_3
наступне майно: 2/3 частини двокімнатної
квартири за адресою АДРЕСА_1, вартістю
120000 грн.; майно в вищезазначеній
квартирі на загальну суму 123300 грн., а
саме: холодильник «Електролюкс» - 3200
грн., кондиціонер «Дайкін» - 12000 грн.,
ксерокс - 1600 грн., кухонний набір - 30000
грн., електричний бак - 28000 грн.,
комп'ютер - 6400 грн., пральна машина - 800
грн., духовочна шафа - 2000 грн., телевізор
«Соні» - 6000 грн., телевізор «Соні» - 3200
грн., меблі - 2400 грн., люстра - 5000 грн.,
м'які меблі - 4000 грн., господарські
приладдя (штори, посуд тощо) - 8000 грн.;
житловий будинок за адресою АДРЕСА_12 з
земельною ділянкою 546 кв.м., вартістю 80000
грн.; автомобіль Мерседес Вито 120
державний номер НОМЕР_1, вартістю 106600
грн.; ? майнових прав на торгівельний
павільйон, розташований за адресою:
АДРЕСА_9, вартістю 1718,8 тис. грн., тобто
залишити за позивачкою майнові права у
сумі 859400 грн.; об'єкт нерухомості -
торгівельний зал загальною площею 10,0
кв.м., що складає 1/500 ідеальної частки,
який розташований за адресою: АДРЕСА_10,
вартістю 160000 грн.; ? земельної ділянки
площею 0,1500 га за адресою АДРЕСА_11,
вартістю 340 тис. грн.; 9 кв.м. об'єкту
нерухомості - ? торгівельного залу
загальною площею 18,0 кв.м., що складає
3/1000 ідеальної частки, який
розташований за адресою: АДРЕСА_10,
вартістю 288 тис. грн., т.ч. вартість
частки складає 144 тис. грн.; ? об'єкту
нерухомості - торгівельний зал
загальною площею 6,0 кв.м., що складає 1/1000
ідеальної частки, який розташований за
адресою: АДРЕСА_10, вартістю 96 тис. грн.,
т.ч. вартість частки складає 48 тис. грн.;
7,5 кв.м. об'єкту нерухомості - підсобне
приміщення загальною площею 14,5 кв.м., що
складає 3/1000 ідеальної частки, який
розташований за адресою: АДРЕСА_10,
вартістю 232 тис. грн., т.ч. вартість
частки складає 112 тис. грн. /а.с. 68 - 73 т. 1/.

Також позивач ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом про захист права
власності, ухвалою суду від 20 січня 2014
року, справи об'єднані в одне
провадження. В обґрунтування позивач
зазначила, що має у власності
торгівельні площі, розташовані у
АДРЕСА_10, придбані під час спільного
мешкання з відповідачем ОСОБА_3 у шлюбі.
З лютого 2013 року вона не має доступу до
торгівельних залів розмірів 14,5 кв.м., 6
кв.м., 18 кв.м., 21,9 кв.м., 10 кв.м. через
відсутність ключів після зміни замків
відповідачем. Позивач просила суд
захистити її права власника в
користуванні і розпорядженні
торгівельними площами, розташованих у
АДРЕСА_10 площею 6 кв.м., 10 кв.м., 18 кв.м., 21,9
кв.м., 14,5 кв.м., які належать їй на праві
спільної сумісної власності;
зобов'язати відповідача звільнити
половину (50%) цих приміщень та надати
копії договорів купівлі-продажу
торгівельних приміщень площею 6 кв.м. та
підсобного приміщення площею 14,5 кв.м.
/а.с. 2 - 3, 26 - 27 т. 4/.

Під час судового розгляду позивач
збільшила позовні вимоги, зазначила, що
отримала шкоду у сумі 144710 грн. та
просила зобов'язати відповідача
сплатити цю суму, як матеріальну шкоду
та врахувати при поділі майна на
користь позивача додаткову суму 144710
грн., як частину невід'ємної долі /а.с. 121
т. 4/.

У судовому розгляді позивач підтримала
свої позовні вимоги, просила позов
задовольнити повністю, обґрунтовуючи
свою позицію, обставинами, викладеними
у позові та заявах про збільшення
позовних вимог, просила позов
задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник
відповідача позов не визнав, надав
письмові заперечення, посилався на
недоведеність позивачем наявності та
вартості майна, не надав суду жодного
доказу, вважав вартість майна
завищеною. Квартира АДРЕСА_2, спільно
придбалася для проживання сина, не
заперечував проти виділення її у
власність позивачу. Торгівельні зали
площами 21,9 кв.м., 18 кв.м., 6 кв.м., в
АДРЕСА_10 використовуються для
підприємницької діяльності
відповідача, навпаки позивач не є
суб'єктом підприємницької діяльності,
тому просив виділити йому у власність.
Підсобне приміщення площею 14,5 кв.м.
розташоване там же було придбано за
договором, але не зареєстроване і
поділу не підлягає. Житловий будинок
АДРЕСА_12, земельну ділянку площею 0,1500
га за адресою: АДРЕСА_11 пропонував
виділити позивачу. Не заперечував
проти поділу порівну майнових прав на
торгівельний павільйон на площі
Привокзальна у м. Донецьку. Вимогу про
визнання спільною власністю товарів в
обороті на суму 570000 грн. відповідач
заперечував, оскільки не підтверджена
його наявність, вартість, майно не
визначене, з травня 2011 року сторони не
мають спільного бюджету, позивач не
приймає участі у підприємницькій
діяльності відповідача, на момент
розгляду справи майно належить
сторонній особі, яка передала товар на
реалізацію відповідачу на підставі
договору. Автомобіль Мерседес Бенс
Віто 120, номер НОМЕР_1, був придбаний
відповідачем у серпні 2011 року, після
припинення у травні шлюбних відносин,
та придбаний на позичені кошти. Просив
задовольнити позов частково,
розділивши майно, як запропоновано у
запереченнях /а.с. 74 - 78 т. 1/.

Також представник відповідача надав
письмові заперечення на позовну заяву
про захист права власності, зазначив,
що позовні вимоги позивача не
підтверджені жодними належними та
допустимими доказами, позивачка
зловживає своїми правами,
неправомірними діями завдає шкоди
ОСОБА_3, паплюжить його честь та
гідність. Позивачем не доведено
порушення відповідачем її право на
об'єкти нерухомого майна, придбаного
під час шлюбу сторін, спосіб захисту не
відповідає законодавству. Всі
приміщення мають по одному входу,
зробити перепланування приміщень
технічно неможливо та фінансово
недоречно, жодного варіанту поділу
приміщень позивачем не запропоновано.
Крім того позивач передчасно
звернулася до суду, оскільки не
вирішена справа про поділ спільного
майна подружжя. Просив відмовити
позивачу у задоволенні позову про
захист права власності у повному
обсязі /а.с. 101 - 104 т.4/.

Судом встановлено, що 6 липня 1985 року
відповідач ОСОБА_3 уклав шлюб із
позивачем ОСОБА_1, прізвище після шлюбу
ОСОБА_1 /а.с. 6 т. 1, а.с. 6 т.4/.

Рішенням Селидівського міського суду
Донецької області від 29 березня 2013
року, яке набрало законної чинності
09.04.2013 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
розірвано. У позові позивач ОСОБА_1
зазначала, що з травня 2011 року шлюбні
відносини фактично припинилися і
сторони мешкають окремо. Відповідач
ОСОБА_3 визнав позовні вимоги у повному
обсязі /а.с. 123 т. 1, а.с. 108 т. 3/.

Відповідно витягу про державну
реєстрацію прав квартира АДРЕСА_2 по ?
частки на підставі свідоцтва про право
власності /САЕ 715069 від 16.08.2012 року/
належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 /а.с. 7 т. 1/.

Відповідно відповіді Київського
міського БТІ від 28.05.2013 року № 11444
квартира АДРЕСА_2 на праві власності
зареєстрована на ОСОБА_1, ОСОБА_3 в
рівних долях на підстав свідоцтва про
право власності від 16.08.2012 року /а.с. 163 т.
1/.

Згідно свідоцтва про право власності
від 16 серпня 2012 року головного
управління житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради квартира АДРЕСА_2 житловою площею
20,40 кв.м., загальною площею 51,70 кв.м.
належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних
частинах на праві приватної власності
/а.с. 136 т. 2/.

Відповідно свідоцтва про право
власності на житло від 23.09.1999 року
квартира АДРЕСА_1 на праві загальної
сумісної власності належить ОСОБА_3 та
членам його родини дружині - ОСОБА_1 та
сину ОСОБА_8 /а.с. 8 т. 1/.

Згідно висновку експертної оцінки
вартості квартири АДРЕСА_6 станом на
20.06.2013 року складає 168882 гривні /а.с. 74 - 100
т. 2/.

Згідно реєстраційного посвідчення від
17 січня 2000 року на підставі договору
купівлі-продажу нерухомості,
зареєстрованого Українською товарною
біржею 16.02.1999 року № 45014, акту прийому -
передачі нежитлового приміщення від
15.04.1999 року, частина нерухомого майна, а
саме: І-І торгівельний зал, загальною
площею 10,0 кв. м., що складає 1/500
ідеальної частини, будинок
розташований за адресою: АДРЕСА_10,
зареєстровано за ОСОБА_3 /а.с. 9 - 11 т. 1,
а.с. 12 - 13 т.4/.

Згідно реєстраційного посвідчення від
26 січня 2000 року на підставі договору
купівлі-продажу нерухомості,
зареєстрованого Українською товарною
біржею 24.01.2000 року № 78289, акту прийому -
передачі нежитлового приміщення від
24.01.2000 року, частина нерухомого майна, а
саме: І-50 торгівельний зал, загальною
площею 18,0 кв. м., що складає 1/500
ідеальної частини, будинок
розташований за адресою: АДРЕСА_10,
зареєстровано за ОСОБА_3 /а.с. 12 - 14 т. 1,
а.с. 10 - 11 т. 4/.

Відповідно договору купівлі-продажу
від 1 лютого 2001 року, зареєстрованого
Українською товарною біржею 01.02.2001 року
№ 31991 ОСОБА_3 придбав: І-50 торгівельний
зал, загальною площею 6,0 кв. м., що
складає 1/1000 ідеальної частини, будинок
розташований за адресою: АДРЕСА_10 /а.с. 16
- 19 т. 1/.

Згідно реєстраційного посвідчення від
17 січня 2000 року на підставі договору
купівлі-продажу нерухомості,
зареєстрованого Українською товарною
біржею 18.10.1999 року № 67937, акту прийому -
передачі нежитлового приміщення від
20.10.1999 року, частина нерухомого майна, а
саме: І-50 торгівельний зал, загальною
площею 21,9 кв. м., що складає 3/1000
ідеальної частини, будинок
розташований за адресою: АДРЕСА_10,
зареєстровано за ОСОБА_3 /а.с. 20 - 22 т. 1,
а.с. 8 - 9 т.4/.

Відповідно висновку експерта
будівельно-технічної експертизи № 4492/24
від 25.10.2013 року оціночна (ринкова)
вартість: вбудованих нежитлових
приміщень - торгівельних залів (21,9 кв.м,
18 кв.м., 6 кв.м.) загальною площею 45,90 кв.м.,
розташованих за адресою: АДРЕСА_10
складає: 392445 гривень без ПДВ. Оціночна
(ринкова) вартість: вбудованих
нежитлових приміщень - підсобного
приміщення (14,5 кв.м.) загальною площею
14,5 кв.м., розташованих за адресою:
АДРЕСА_10 складає: 82650 гривень без ПДВ
/а.с. 201 - 208 т. 2/.

Відповідно витягу про державну
реєстрацію прав будинок АДРЕСА_12 по ?
частки на підставі договору
купівлі-продажу ВЕО № 517137,
посвідченого 21.04.2007 року приватним
нотаріусом Красноармійського
нотаріального округу ОСОБА_9, належить
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 /а.с. 23 т. 1/.

Згідно договору купівлі-продажу,
посвідченого 21 квітня 2007 року
приватним нотаріусом
Красноармійського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_9, зареєстрованого у
реєстрі за № 2906, ОСОБА_1 та ОСОБА_3
купили в рівних частинах житловий
будинок з надвірними будівлями номер
АДРЕСА_12 на земельній ділянці за 16175
гривень /а.с. 137, 139, 191 т. 2/.

Згідно договору купівлі-продажу,
посвідченого 21 квітня 2007 року
приватним нотаріусом
Красноармійського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_9, зареєстрованого у
реєстрі за № 2911, ОСОБА_1 та ОСОБА_3
купили в рівних частинах земельну
ділянку площею 0,0546 га, номер АДРЕСА_12 за
6336 гривень /а.с. 138 т. 2/.

Згідно державних актів на право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№ 138471 та серії ЯД № 138472 від 18 червня 2007
року земельна ділянка площею 0,0546 га
розташована по АДРЕСА_12 належить
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по ? частки кожному
/а.с. 138 - 140 т. 1/.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку від 29
січня 2009 року та договору купівлі -
продажу, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 12 червня 2009 року,
зареєстрованого в поземельній книзі
10.12.2009 року за реєстровим № 1501
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки
площею 0,1500 га, розташованої АДРЕСА_11
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд /а.с. 24 т. 1/.

Відповідно договору купівлі-продажу
земельної ділянки, посвідченого 12.06.2009
року приватним нотаріусом Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_10,
зареєстрованого у реєстрі за № 988,
ОСОБА_1 купила приватизовану земельну
ділянку площею 0,1500 га (кадастровий
номер :01:042:0013) цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, яка
знаходиться в АДРЕСА_11 за 77215 гривень
/а.с. 118 - 120 т. 2/.

Відповідно повідомлення управляння
Держземагенства у м. Ірпені Київської
області № 01-02/498 від 06.06.2013 року станом
на 31.12.2012 року право власності на
земельну ділянку площею 0,1500 га в
АДРЕСА_11 зареєстроване за ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 12.06.2009 року.
Нормативно грошова оцінка на момент
продажу складала 77214 грн. 38 коп. /а.с. 184 т.
1/.

Відповідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_6 MERCEDES-BENS VITO
120 CDI реєстраційний номер НОМЕР_2
зареєстровано 27.09.2012 року за ОСОБА_3,
довідка - рахунок № 888128 від 10 серпня 2011
року, вартість 144900 грн. /а.с. 80, 81 т. 1/.

Згідно повідомлення відділу РЕР м.
Красноармійська при УДАІ ГУМВС України
в Донецькі області від 24.05.2013 року №
8/14-1018 автомобіль MERCEDES-BENS VITO 120 CDI
реєстраційний номер НОМЕР_2
зареєстровано за ОСОБА_3 19.08.2011 року,
відповідно довідки - рахунку № 888128 від
10 серпня 2011 року, вартість 144900 грн. /а.с.
162 т.1/.

Відповідно договору безпроцентної
позики від 1 серпня 2011 року відповідач
ОСОБА_3 позичив 300 тис. грн. на три роки
/а.с. 82, 83 т. 1/.

Згідно свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи підприємця
ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4,
зареєстрований 11.02.1994 року, є платником
єдиного податку /а.с. 88, 87 т. 1/.

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 2 листопада 2012 року
скасовано рішення Кіровського
районного суду м. Донецька від 14 грудня
2011 року в частині задоволення позову
зокрема ОСОБА_1 до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_11 про визнання
майнових прав на об'єкт нерухомості та
відмовлено у задоволенні позову
зокрема ОСОБА_1 до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_11 про визнання
майнових прав на об'єкт нерухомості
/а.с. 91 - 94 т. 1/.

Відповідно договору комісії від 3
грудня 2012 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_12 передав на комісію
товар фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_3 за актами прийому передачі
товарів від 3 грудня 2012 року на суму 141207
грн., від 21 грудня 2012 року на суму 218925
грн., від 14 січня 2013 року на суму 120365
грн., від 15 лютого 2013 року на суму 126615
грн., від 27 лютого 2013 рок на суму 239640
грн., від 15 березня 2013 рок на суму 67080
грн. /а.с. 95 - 122 т.1/.

Холодильник Електролюкс придбаний
28.01.2003 року за 6510,35 грн. /а.с. 86 т.1/.

Копією товарного чеку № 16-08/06-2 від
16.08.2006 року підтверджується вартість 2
шт. кондиціонерів Daikin на суму 25400 грн.
/а.с. 150 - 151 т. 1/.

Товарно-транспортною накладною № 002888
від 16 жовтня 2002 року підтверджується
вартість набору меблів для кухні в сумі
16098 грн. /а.с. 153 т. 1/.

Згідно висновку експерта № 432/26
товарознавчої експертизи від 17 березня
2014 року ринкова вартість наданого на
дослідження майна з урахуванням його
фактичного стану, зносу та дефектів
зовнішнього вигляду на час проведення
дослідження складає 44921 грн. /а.с. 107 - 109
т. 4/.

Вислухавши сторони у справі,
дослідивши всі докази, надані суду у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

За змістом положень статей 10, 11 та 60
Цивільного процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд
розглядає справу на підставі доказів,
поданих сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі і які мають
відповідати критеріям належності та
допустимості.

За правилами частини третьої статті 61
Цивільного процесуального кодексу
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Рішенням Селидівського міського суду
Донецької області від 29 березня 2013
року, яке набрало законної чинності
09.04.2013 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
розірвано. У позові позивач ОСОБА_1
зазначала, що з травня 2011 року шлюбні
відносини фактично припинилися і
сторони мешкають окремо. Відповідач
ОСОБА_3 визнав позовні вимоги у повному
обсязі. Про припинення фактичних
шлюбних відносин позивач зазначила
також у позові про поділ майна, цю
обставину визнав і відповідач у своїх
запереченнях. Згідно з правилами,
визначеними частиною першою статті 61
Цивільного процесуального кодексу
України, обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню, у
зв'язку з чим, суд приймає знаходження
сторонами у шлюбі з 6 липня 1985 року по
травень 2011 року.

Згідно положень частини першої статті
60 Сімейного кодексу України та
частиною третьою статті 368 Цивільного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності і кожний
із подружжя на підставі статті 63
Сімейного кодексу України має рівні
права володіння, користування та
розпорядження цим майном. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, на підставі
частини другої статті 370 Цивільного
кодексу України та частини першої
статті 70 Сімейного кодексу України,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Даних про укладення між сторонами
домовленості про визначення частки
кожного у спільній сумісній власності
суду не надано.

Враховуючи викладене, а також, що інших
доказів на існування підстав,
перелічених у частині другій та третій
статті 70 Сімейного кодексу України,
сторонами суду не надано, суд вважає, що
позивач ОСОБА_1 має право на ? частину
спільного майна подружжя, придбаного
під час спільного подружнього життя.

Згідно вимог частин четвертої та п'ятої
статті 71 Сімейного кодексу України,
присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, допускається лише за його
згодою, за умови попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду.

Суд вважає, що квартира АДРЕСА_2,
будинок АДРЕСА_12 та земельна ділянка
площею 0,0546 га по ? частки власності
належать сторонам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і
вже встановлені частки сторін, тому не
підлягають розділу.

Також не підлягає розділу між
сторонами квартира АДРЕСА_1, оскільки
вона на праві загальної сумісної
власності належить ОСОБА_3 та членам
його родини дружині - ОСОБА_1 та сину
ОСОБА_8 і визначені частки усіх
власників.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки
площею 0,1500 га, розташованої АДРЕСА_11 у
зв'язку з чим суд вважає необхідним
залишити її у власності позивача.

Оскільки відповідач є підприємцем, а
відповідач не зареєстрований
підприємцем, суд вважає необхідним
залишити відповідачу вбудовані
нежитлові приміщення - торгівельні
зали (21,9 кв.м., що складає 3/1000 ідеальної
частки; 18 кв.м, що складає 3/1000 ідеальної
частини; 6 кв.м., що складає 1/1000
ідеальної частини) загальною площею 45,90
кв.м., вартістю 392445 грн. та вбудоване
нежитлове приміщення - торгівельний
зал І-І загальною площею 10 кв.м., що
складає 1/500 ідеальної частини,
розташовані за адресою: АДРЕСА_10
вартістю 1815 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо
поділу підсобного приміщення площею 14,5
кв.м. не підлягають задоволенню,
оскільки суду сторонами не надано
правоустанавлючих документів цього
майна.

Автомобіль MERCEDES-BENS VITO 120 CDI
реєстраційний номер НОМЕР_2
зареєстровано за ОСОБА_3 19.08.2011 року,
відповідно довідки - рахунку № 888128 від
10 серпня 2011, тобто придбаний після
припинення фактичних шлюбних відносин
сторонами у травні 2011 року, у зв'язку з
чим суд вважає, що він не підлягає
поділу.

Оскільки рішенням Апеляційного суду
Донецької області від 2 листопада 2012
року скасовано рішення Кіровського
районного суду м. Донецька від 14 грудня
2011 року в частині задоволення позову
зокрема ОСОБА_1 до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_11 про визнання
майнових прав на об'єкт нерухомості та
відмовлено у задоволенні позову
зокрема ОСОБА_1 до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_11 про визнання
майнових прав на об'єкт нерухомості,
суд вважає, що не підлягають розподілу
між сторонами майнові права на
торгівельний павільйон, розташований
за адресою: АДРЕСА_9.

Оскільки відповідач користується
квартирою АДРЕСА_1, то суд вважає
можливим залишити йому майно в
зазначеній квартирі на загальну
вартістю 37291 гривня, а саме: холодильник
двокамерний «Electrolux», вартістю 1820 грн.;
кондиціонер "DAIKIN FTXS50E/RXS50E", вартістю 9270
грн.; набір корпусної меблі для кухні, з
газовою чотирьох комфорочною
поверхньою «Ariston» і вбудованою духовою
шафою «Ariston», вартістю 18150 грн.; пральна
машина «Electrolux EWS 1046», вартістю 500 грн.;
телевізор кольоровий «Sony KV-29C3R»,
вартістю 1200 грн.; набір корпусної меблі
для вітальні, вартістю 1600 грн.; набір
корпусної меблі для спальні, вартістю
1120 грн.; люстра стельова, вартістю 1771
грн.; набір м'яких меблів для вітальні,
вартістю 1860 грн., ринкова вартість
якого підтверджується висновком
експерта № 432/26 товарознавчої
експертизи від 17 березня 2014 року.

У задоволенні позовних вимог щодо
розподілу ксероксу, електричного баку,
комп'ютеру, телевізору «Соні», суд
вважає необхідним відмовити позивачу,
оскільки наявність такого майна та
його вартість не доведена позивачем в
судовому засіданні.

З урахуванням рівності часток сторін
суд вважає необхідним стягнути з
відповідача та користь позивача
грошову компенсацію замість частки
спільного майна у спільній сумісній
власності у розмірі 177168 гривень.

Оскільки фактичні шлюбні відносини між
сторонами припинені у травні 2011 року,
відповідач з 2012 року реалізує
комісійні товари, позивачем не надано
доказів наявності та вартості товарів
в обороті, доказів здійснення
позивачем разом із відповідачем
підприємницької діяльності, суд
вважає, що позовна вимога позивача про
стягнення вартість товару в обігу у
сумі 414334 грн. не підлягає задоволенню,
оскільки вона не обґрунтована та не
ґрунтується на законі.

У задоволенні позовних вимог позивача
про захист права власності на
торгівельні приміщення та стягненні з
відповідача на її користь матеріальної
шкоди у сумі 144710 грн., суд вважає
необхідно відмовити, оскільки суд
вважає необхідним залишити у власності
відповідача ці нежитлові приміщення
для здійснення підприємницької
діяльності, позивачем не доведено
можливості поділу в натурі приміщень
та наявності і розміру спричиненої
шкоди.

Відповідно до статті 88 Цивільного
процесуального кодексу України з
відповідача на користь позивача
пропорційно задоволеним позовним
вимогам, підлягають стягненню понесені
при зверненні до суду витрати з оплати
судового збору в сумі 165 гривень 16
копійок /а.с. 3 т. 1/.

На підставі ст.ст. 60, 61, 70, 71 СК України,
ст. 319, 368, 370 Цивільного кодексу України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя про захист права власності,
стягнення матеріальної шкоди
задовольнити частково.

Виділити позивачу ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5) в
натурі майно, придбане під час
спільного проживання у шлюбі з ОСОБА_3,
загальною вартістю 77215 гривень, а саме:

- Приватизовану земельну ділянку
площею 0,1500 га (кадастровий номер
:01:042:0013) для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, яка
знаходиться в АДРЕСА_11 вартістю 77215
грн.;

Виділити відповідачу ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_4) в
натурі майно, придбане під час
спільного проживання у шлюбі з ОСОБА_1,
загальною вартістю 431551 гривня, а саме:

- вбудовані нежитлові приміщення -
торгівельні зали (21,9 кв.м., що складає
3/1000 ідеальної частки; 18 кв.м, що складає
3/1000 ідеальної частини; 6 кв.м., що
складає 1/1000 ідеальної частини)
загальною площею 45,90 кв.м., розташовані
за адресою: АДРЕСА_10 вартістю 392445 грн.

- вбудоване нежитлове приміщення -
торгівельний зал І-І загальною площею 10
кв.м., що складає 1/500 ідеальної частини,
розташований за адресою: АДРЕСА_10
вартістю 1815 грн.;

- яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_1,
загальною вартістю 37291 гривня, а саме:

- холодильник двокамерний «Electrolux»,
вартістю 1820 грн.;

- кондиціонер "DAIKIN FTXS50E/RXS50E", вартістю 9270
грн.;

- набір корпусної меблі для кухні, з
газовою чотирьох комфорочною
поверхньою «Ariston» і вбудованою духовою
шафою «Ariston», вартістю 18150 грн.;

- пральна машина «Electrolux EWS 1046», вартістю
500 грн.;

- телевізор кольоровий «Sony KV-29C3R»,
вартістю 1200 грн.;

- набір корпусної меблі для вітальні,
вартістю 1600 грн.;

- набір корпусної меблі для спальні,
вартістю 1120 грн.;

- люстра стельова, вартістю 1771 грн.;

- набір м'яких меблів для вітальні,
вартістю 1860 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_5),
грошову компенсацію замість частки
спільного майна у спільній сумісній
власності у розмірі 177168 гривень та
понесені судові витрати у розмірі 165
гривень 16 копійок, а всього 177333 (сто
сімдесят сім тисяч триста тридцять три)
гривні 16 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог
позивачу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну
силу після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
В.О. Коваленко