Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1234/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Драний
Доповідач Чорнобривець
УХВАЛА

Іменем України

24.04.2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої - судді
Чорнобривець О.С.

суддів - Кіселика
С.А.

Кодрула
М.А.

за участю секретаря- Кечкіна
А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 05 березня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Кредитної спілки «Перший діалог» про
визнання поруки припиненою та
стягнення коштів, -

встановила :

У серпні 2013 року ОСОБА_3
звернулась в суд з позовом до КС
«Перший діалог» та просила визнати
договір поруки № 369 від 26.06.2009 року,
укладений між КС «Перший діалог» та
ОСОБА_3 припиненим з 27 грудня 2010 року та
стягнути з КС «Перший діалог» на її
користь безпідставно набуті кошти в
розмірі 115432,40 грн.

Рішенням Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 05
березня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з Кредитної спілки
«Перший діалог» на користь ОСОБА_3 1274
грн. 32 коп., як безпідставно набуті.
Вирішено питання судового збору.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

У судовому засіданні суду
апеляційної інстанції представник
позивача ОСОБА_4 підтримала доводи
апеляційної скарги. Представник
кредитної спілки Чечурін В.В. проти
доводів апеляційної скарги
заперечував, просив рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Судом першої інстанції
встановлено і матеріалами справи
підтверджується, що на підставі
договору поруки від 26 червня 2009 року №
369, укладеного між кредитною спілкою
«Перший діалог» і позивачем ОСОБА_3,
остання зобов'язалась відповідати у
повному обсязі перед кредитною спілкою
«Перший діалог», як кредитором, за
виконання зобов'язань ОСОБА_6, що
виникли із кредитного договору № 1577
від 26 червня 2009 року, укладеного між
нею та кредитною спілкою, за яким на
умовах строковості, платності,
повернення та забезпечення отримала
кредит у розмірі 21445 грн. строком на 12
місяців.

Крім того, встановлено, що того ж
дня між кредитною спілкою і позивачем
був укладений договір поруки, за яким
вона зобов'язалась відповідати за
виконання зобов'язань за кредитним
договором № 1579, укладеним між
кредитною спілкою і ОСОБА_7, за яким
остання на умовах строковості,
платності, повернення та забезпечення
отримала кредит у розмірі 21445 грн.
строком на 12 місяців.

05.03.2013 року позивачкою було
внесено до каси КС «Перший діалог»
кошти на загальну суму 115 432,40 грн. про
що отримано квитанції до прибуткового
касового ордеру за №№ 305-307 та один без
номеру. У квитанціях в якості підстави
платежу було вказано: «часткове
погашення основної суми боргу,
процентів та пені згідно договору
споживчого кредиту № 1577 від 26.06.2009 року.
Квитанцією до прибуткового касового
ордера б/н від 05.03.2013 року сплачено 1274,32
грн. в рахунок понесених судових
витрат.

В обґрунтування позовних вимог
про стягнення з відповідача
безпідставно набутого майна, грошових
коштів у сумі 115 432,40 грн. зазначала, що
вказана сума була перерахована на
виконання рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограду від
17.05.2011 року, яким з неї, як поручителя, та
боржника ОСОБА_7 була стягнута
заборгованість за кредитом кредитним
договором № 1579 від 26.06.2009 року. Спілкою,
відповідно до квитанцій, кошти на
загальну суму 115 432,40 грн. зараховані як
часткове погашення основної суми
боргу, процентів та пені згідно
договору споживчого кредиту № 1577 від
26.06.2009 року.

Також зазначала, що з підстав,
передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України,
порука за договором поруки № 369 від
26.06.2009 року, відповідно до якого вона
зобов'язалася відповідати перед КС
«Перший діалог» за виконання ОСОБА_6
зобов'язань за договором споживчого
кредиту № 1577 від 26.06.2009 року, є
припиненою з 27 грудня 2010 року, оскільки
протягом 6 місяців, починаючи з 26
червня 2010 року, строку закінчення
виконання основного зобов'язання, КС
„Перший діалог" вимог до неї як до
поручителя не пред'явив.

За таких обставин, вважала отримані
спілкою кошти на погашення кредиту за
кредитним договором № 1577 є
безпідставно отриманими, та підлягають
стягненню.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції, керуючись ст.ст.
526, 554 ЦК України, виходів з того, що
зобов'язання за кредитним договором №
1577 не виконані, існує борг, про
погашення якого позивач, як поручитель,
була у встановлений строк повідомлена
направленням вимоги, тому дійшов
висновку, що вимоги позивача в частині
визнання поруки за договором № 369 від
26.06.2009 року припиненою, задоволенню не
підлягають. Кошти внесені на виконання
зобов'язань відповідно до укладених
договорів.

Судова колегія погоджується з
висновком суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого у договорі
поруки. У разі якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Суд правильно визначився, що
укладений договір поруки не встановлює
строк її припинення, тому таким строком
слід вважати визначений у кредитному
договорі строк виконання основного
зобов'язання, тобто 26.06.2010 року.

Матеріалами справи та поясненнями
позивача ОСОБА_3 підтверджується, що
позичальник ОСОБА_6 належним чином
зобов'язання за кредитним договором №
1577 не виконала.

Про існування боргу станом на 16
листопада 2010 року у розмірі 89696,40грн. та
станом на 25.11.2011року у розмірі 140209,37грн.,
з вимогою про погашення, була
повідомлена відповідачем, що
підтверджується наявними у справі
листами-попередження, які вона
отримала. Лист - попередження про
сплату боргу 89696,40грн. отриманий нею
особисто 16 листопада 2010року, що
засвідчено підписом на листі. Вимога
пред'явлена протягом 6-місячного строку
від дня настання строку виконання
основного зобов'язання, що відповідає
ч. 4 ст. 559 ЦК.

На час внесення коштів, 05.03.2013року,
на погашення кредиту за договором № 1577
зобов'язання не виконані, наданим
відповідачем розрахунком, який не
оспорювала позивач, станом на 11.02.2014
року за договором № 1577 рахується
заборгованість у розмірі 55453,41грн.

На дату 05.03.2013року, договір
поруки не був визнаний припиненим.

Отже, за наявності
невиконаних договірних зобов'язань між
сторонами, які випливають з кредитних
правовідносин та укладеного договору
поруки, перераховані позивачкою кошти
не можуть бути визнані такими, що
безпідставно отримані, тому заявлені
вимоги не підлягають задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому підстави
для його скасування в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції відсутні.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін, з підстав передбачених ст.
308 ЦПК України.

Керуючись ст.
303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК
України , колегія суддів ,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 05
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: