АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа №22-ц/796/6477/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: ЗотькоТ.А.
Доповідач: Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

30 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Калініній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 на ухвалу
Деснянського районного суду міста
Києва від 24 березня 2014 року про
забезпечення позову в цивільній справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про
визнання нечинним договору дарування
нерухомого майна, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Деснянського районного суду
міста Києва від 24 березня 2014 року заяву
ОСОБА_6 про забезпечення позову в
цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_3 про визнання нечинним договору
дарування нерухомого майна задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1,
яка належить на праві власності ОСОБА_3.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду,
представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
Деснянського районного суду міста
Києва від 24 березня 2014 року скасувати.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
ухвала суду 1-ї інстанції про
забезпечення позову є необґрунтованою
та постановлена з порушенням норм
процесуального права. Вказує на те, що
заявником не надано жодних доказів в
обґрунтування необхідності
застосування заходів забезпечення
позову у вигляді накладення арешту на
квартиру, як і не надано жодного доказу
того, що ОСОБА_3 має намір продати
спірну квартиру. Також, зазначає, що
ОСОБА_6 не надано суду 1-ї інстанції
доказів того, що її права відповідачем
порушені і вона має будь-яке відношення
до спірної квартири.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 повністю
підтримала доводи апеляційної скарги
та просила її задовольнити.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася,
про день та час слухання справи судом
повідомлена у встановленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомила, а тому, колегія суддів
вважає можливим слухати справу в її
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення представника
відповідача, розглянувши справу в
межах доводів апеляційної скарги і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з слідуючих підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення
заяви позивача ОСОБА_6 про забезпечення
позову, суд 1-ї інстанції виходив з
положень ст.ст.151-153 ЦПК України,
зазначаючи, що при невжитті заходів
забезпечення позову існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду 1-ї інстанції зроблений
на підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
та в повній мірі відповідає вимогам
закону.

Так, відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК
України, суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити передбачені
цим Кодексом заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов
забезпечується, зокрема, накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Частиною 2 вказаної статті встановлено,
що у разі необхідності судом можуть
бути застосовані інші види
забезпечення позову, при цьому суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України,
залежно від обставин справи суд може
забезпечити позов повністю або
частково.

Крім того, ч.3 ст.152 ЦПК України
імперативно встановлює, що види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Накладаючи арешт на квартиру АДРЕСА_1,
яка належить на праві власності ОСОБА_3,
суд 1-ї інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про
необхідність забезпечення даного
позову зазначеним способом, оскільки
позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про визнання нечинним
договору дарування квартири АДРЕСА_1,
як такого, що вчинений особою, яка не
усвідомлювала значення своїх дій та не
могла керувати ними внаслідок тяжкої
хвороби.

Обраний судом спосіб забезпечення
позову, колегія суддів вважає
співмірним із заявленими позивачем
вимогами та забезпечить виконання
рішення суду у випадку задоволення
позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ухвала суду є невмотивованою,
постановлена з порушенням норм
процесуального права, колегія суддів
вважає безпідставними, оскільки
ухвала Деснянського районного суду
міста Києва від 24 березня 2014 року
постановлена з дотриманням вимог
ст.ст. 151-153 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_6 не надано суду 1-ї інстанції
жодних доказів, які б свідчили про
порушення її прав відповідачем і вона
має будь-яке відношення до спірної
квартири, колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки дані
питання мають досліджуватися судом під
час розгляду справи по суті та
винесення рішення за результатами
розгляду позовних вимог, а не під час
постановлення ухвали про забезпечення
позову.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду також не
спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала суду 1-ї
інстанції про забезпечення позову є
законною та обґрунтованою,
постановленою з дотриманням норм
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
представника відповідача ОСОБА_3
ОСОБА_5 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду
міста Києва від 24 березня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: