Провадження №2/748/351/14
Єдиний унікальний № 748/1181/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року
м.
Чернігів

Чернігівський районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого судді Козак В.І.

при секретарі Гримайло Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади Олишівської
селищної ради Чернігівського району та
області, ОСОБА_3 про визнання права
власності на житловий будинок з
надвірними спорудами, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати за ним право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями, що розташований
в АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що на
зазначений житловий будинок на його
ім'я 10 жовтня 1969 року було видано
свідоцтво про право особистої
власності на житловий будинок як
голові колгоспного двору, який ним
втрачено. У зв'язку з втратою свідоцтва
він позбавлений можливості вільно
користуватись та розпоряджатись своїм
майном, а тому був змушений звернутись
до суду, оскільки іншим шляхом
неможливо відновити свої права на
житловий будинок.

У судовому засіданні позивач
відсутній. Від представника позивача
надійшла суду заява про розгляд справи
у його відсутності, зазначивши, що
позовні вимоги підтримує і просить їх
задовольнити.

Представник відповідача Олишівської
селищної ради в судове засідання не
з'явився, надали заяву про розгляд
справи у відсутності представника
сільради, зазначивши, що позовні вимоги
визнають.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, надавши заяву про розгляд
справи у її відсутність, зазначивши, що
не заперечує проти задоволення позову.

Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

У відповідності до положень частини 2
статті 197 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги про визнання права власності
на житловий будинок підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України
передбачено право кожного на захист
своїх прав і свобод від порушень і
протиправних посягань будь-якими не
забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Одним
із способів захисту цивільних прав та
інтересів є, зокрема, визнання права.

Судом встановлено, що житловий будинок
з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, був
колгоспним двором, головою якого був
ОСОБА_1, який володів будинком,
відповідно до свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок від 10 жовтня 1969 року. Копія
свідоцтва надана стороною позивача.

Відповідно до відповіді КП
«Чернігівське районне бюро технічної
інвентаризації» № 74 від 26 лютого 2014
року, право власності на житловий
будинок з надвірними будівлями, що
знаходиться по АДРЕСА_1 в
Чернігівському РБТІ зареєстроване за
ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право
особистої власності на домоволодіння
від 10 жовтня 1969 року.

Як вбачається з довідки Олишівської
селищної ради від 24 квітня 2014 року,
інформацією щодо членів колгоспного
двору сільська рада не володіє.

Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11
березня 1985 року № 105 « Про порядок
державного обліку житлового фонду» і
відповідно до чинного на той час
порядку обліку господарств колгоспних
дворів, все майно колгоспного двору
обліковувалося за головою колгоспного
двору.

Як передбачено ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Отже, виходячи з наведеного, позивач
позбавлений можливості відновити свої
права у позасудовому порядку, а тому
його права підлягають судовому
захисту, шляхом визнання за ними права
власності.

Відповідно до наданої технічної
документації спірний будинок має
загальну площу 54,7 кв.м, з якої житлова
складає - 19,2 кв.м.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215 ЦПК
України, ст.ст. 15, 16, 328, 392 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок загальною площею 54,7
кв.м. (житлова площа 19,2 кв.м.) з
надвірними будівлями та спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, як за
головою колишнього колгоспного двору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.І. Козак