Дата документу 09.04.2014
Провадження № 2/334/371/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Турбіної Т.Ф.,

при секретарі Нестеренко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4, Відділ державної міграційної
служби Ленінського району в м.
Запоріжжі УДМС України в Запорізькій
області, про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням,

В С Т А Н О В
И В:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з даним позовом, в обґрунтування
якого зазначив, що він проживає у
квартирі, яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1. Вказана житлова площа
надавалась йому як працівникові
підприємства «ХімБуд». Квартира не
приватизована, крім нього в квартирі за
його згоди були зареєстровані дружина
ОСОБА_2, син ОСОБА_3 Шлюб з ОСОБА_2 був
розірваний у серпні 2013 року. З 2006 року
дружина і син виїхали з квартири, своїх
речей в квартирі не зберігають,
комунальні послуги весь цей час не
сплачують.

Посилаючись на ст. 405 ЦК України, а також
на ст.ст. 71, 72 ЖК України, позивач
просить визнати відповідачів такими,
що втратили право користування житлом,
зобов'язати Ленінський районний відділ
у місті Запоріжжі УДМС України в
Запорізькій області зняти
відповідачів з реєстраційного обліку.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, просив позов
задовольнити. Пояснив, що в квартирі на
теперішній час проживає донька його
дружини ОСОБА_4 з дитиною, проти чого
він не заперечує, він фактично мешкає в
іншому місці. Зняття відповідачів з
реєстраційного обліку необхідне йому
для приватизації квартири.

Відповідачі проти позову заперечували,
пояснили, що у спірній квартирі, яка
надавалася свого часу як кімната у
гуртожитку, вони з позивачем проживали
однією сім'єю. Позивач весь час
зловживав спиртними напоями, що
створювало неможливість спільного
проживання. Після розлучення у 2013 році
позивач переїхав проживати до іншої
жінки і в квартирі постійно не
проживає. На теперішній час в квартирі
проживає донька ОСОБА_2 - ОСОБА_4, яка
також зареєстрована у цьому
гуртожитку, а також відповідач ОСОБА_3,
ОСОБА_2 більшість часу мешкає у іншій
кімнаті гуртожитку, однак вона кожного
дня відвідує вказану квартиру, де
знаходиться її майно і де проживають її
діти. Вказана квартира є її постійним
місцем проживання, вони утримують
вказане житло. Просять відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 проти позову
заперечувала. Представник третьої
особи Ленінського районного відділу у
місті Запоріжжі УДМС України в
Запорізькій області в судове
засідання не з'явився.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, розглянувши матеріали справи,
оцінивши надані докази у їх сукупності,
суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що за адресою
АДРЕСА_1, зареєстровані три особи: з 1993
року - позивач ОСОБА_1, його колишня
дружина ОСОБА_2, з 2012 року - їх син
ОСОБА_3, що підтверджується довідкою
МКП «Основаніє» від 02.09.2013р. №1483,
довідками адресно-довідкового
підрозділу УДМС України в Запорізькій
області. Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був
розірваний 20.08.2013р., що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу серія
НОМЕР_1.

Оскільки квартира не приватизована і
позивач є наймачем квартири,
розташованої за адресою АДРЕСА_1,
посилання позивача на ст. 405 ЦК України
є безпідставним, на спірні
правовідносини поширюються положення
ст. 71,72 ЖК України, з підстав яких
позивач також просить вирішити даний
спір.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
житлове приміщення протягом шести
місяців. Згідно ст. 72 ЖК України порядок
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться у
судовому порядку.

Таким чином, для визнання особи такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням з передбачених ст.71 ЖК
України підстав, необхідно встановити
строк та причини непроживання.

Доводи позову, що відповідачі у справі
сім років не проживають у спірній
квартирі без поважних причин, свого
підтвердження не знайшли.

Згідно наданого позивачем акту №70 від
10.10.2013р., комісія в складі начальника
ЦОП-8 МКП «Основаніє» Мініної С.Н.,
паспортиста Вельчевої Е.В., обстежили
квартиру АДРЕСА_1 на предмет
проживання в квартирі колишньої
дружини ОСОБА_2 і сина ОСОБА_3, і зі слів
сусідів встановили, що останні дійсно
там не проживають з 2006 року. При цьому
підписи сусідів ОСОБА_7 і ОСОБА_8
посвідчили заступник начальника ЦОП-8 і
паспортист ЦОП-8 Хлєбнікова І.С.

Акт не містить відомостей на підставі
яких конкретних даних зроблено
висновок, що відповідачі не проживають
у жилому приміщенні, та причини цього.

Фактично квартира комісією не
обстежувалася, а підписи сусідів
посвідчили особи, які не входили до
вказаної у акті комісії.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_7 суду
пояснив, що фактично у квартирі
постійно проживає донька відповідачки
ОСОБА_2 - ОСОБА_4, відповідачі також
мешкають у вказаному будинку в іншій
кімнаті гуртожитку. Його пояснення, що
відповідачі постійно не проживають у
квартирі з 2006 року, суд сприймає
критично, оскільки свідком не було
наведено жодних конкретних даних на
підтвердження своїх пояснень.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4
пояснила, що вона зареєстрована у
гуртожитку, де знаходиться спірна
квартира і тривалий час фактично
проживає у цій квартирі за згодою
ОСОБА_2 і ОСОБА_1, в квартирі також
проживає її брат ОСОБА_3 Мати ОСОБА_2 для
покращення житлових умов дітей стала
проживати у іншій кімнаті цього
гуртожитку, однак кожного дня відвідує
квартиру, веде з ними спільне
господарство, в квартирі знаходиться
її майно. Брат ОСОБА_3 може по декілька
днів не ночувати у квартирі, а
знаходитися у матері, однак ця квартира
є його постійним місцем проживання, в
ній знаходяться його речі. Позивач
ОСОБА_1 в квартирі не проживає біля
шести місяців. Також пояснила, що в
жовтні 2013 року ніхто не перевіряв, чи
проживають в квартирі відповідачі у
справі, до них ніхто з таким питанням не
звертався.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що позивач
ОСОБА_1 дійсно проживав у спірній
квартирі з ОСОБА_2 і ОСОБА_3, постійно
вживав спиртні напої та влаштовував
сварки, минулого року він з дружиною
розлучився і вже тривалий час у цій
квартирі не проживає. У квартирі
проживає ОСОБА_4 і ОСОБА_3, їх мати
ОСОБА_2 утримує це житло та веде з
дітьми спільне господарство.

Позивач ОСОБА_1 підтвердив ту
обставину, що він не проживає на
теперішній час у спірній квартирі.
Позивачем не надано жодного доказу на
підтвердження того, що він несе
зобов'язання щодо утримання житла.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що підстави передбачені
ст.ст. 71, 72 ЖК України для визнання
відповідачів такими, що втратили право
на користування жилим приміщенням,
відсутні.

Вимога позову зобов'язати Ленінський
районний відділ у місті Запоріжжі УДМС
України в Запорізькій області, який є
третьою особою у справі, зняти
відповідачів з реєстраційного обліку
за спірною адресою, є безпідставною.
Вирішення питання про зняття особи з
реєстраційного обліку залежить,
зокрема, від вирішення питання про
право користування такої особи жилим
приміщенням відповідно до норм
житлового та цивільного законодавства.
Викладене свідчить про відсутність
правових підстав для зняття
відповідачів з реєстраційного обліку
за спірною адресою, оскільки підстав
для визнання вказаних осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного суд дійшов
висновку, що позов задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214, 218 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Відділ
державної міграційної служби
Ленінського району в м. Запоріжжі УДМС
України в Запорізькій області, про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням, -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги протягом
десяти днів після проголошення рішення
суду. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.