Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Медведєва Л.П.
Справа № 412/6376/13-ц
Провадження № 22ц/782/1150/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

Головуючого - судді
Медведєвої Л.П.

Суддів - Ступіної
Я.Ю., Медведєва А.М.

при секретарі - Арутюнян
Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду в місті Луганську
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 18 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року Публічним акціонерним
товариством «Акцент-Банк» подано до
суду вказаний позов.

У викладенні обставин, якими позивач
обгрунтовував свої позовні вимоги, він
зазначив, що відповідно до укладеного
договору №ABDYRC17960133 від 19.05.2008 року
відповідач отримав кредит у розмірі
23100,00 гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 1.00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Відповідач підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання кредиту фізичним
особом «Розстрочка», Тарифами складає
між ним та Банком кредитно- заставний
договір.Згідно умов укладеного
договору Договір складається з Заяви
позичальника та Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам.
Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, позичальник повинен надавати
банку грошові кошти / щомісячний
платіж/ для погашення заборгованості
за кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом , за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно Умов. У порушення норм
закону та умов договору відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав, у зв'язку з
чим він станом на 26.06.2013 року має
заборгованість - 304714,53 гривень, яка
складається з наступного: 22569,50 гривень
- заборгованість за кредитом, 3563,59
гривень - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 8316,00 гривень -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 255279,03 гривень -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором,а також штрафи
відповідно до пункту 5.3 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00
гривень - штраф /фіксована частина/,14486,41
гривень - штраф / процентна складова/.
Відповідно до довіреності №986 від
25.12.2012 року Банк уповноважує ПАТ КБ
«Приватбанк» в особі його
уповноважених працівників подавати,
підписувати, пред`являти та
підтримувати позови, скарги,
клопотання,пояснення, заяви та інші
процесуальні документи: представляти
інтереси Банку в загальних та
спеціалізованих судах окремих судових
юрисдикцій всіх інстанцій з наданням
прав, передбачених законодавством для
позивача, заявника, стягувача.Позивач
просив стягнути з відповідача вказану
суму заборгованості та судові витрати
по сплаті судового збору.

Рішенням Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 18 лютого 2014 року позов
задоволено частково, внаслідок чого
стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 72005,50
гривень та судові витрати по сплаті
судового збору у сумі 720,05 гривень.

Звернувшись з апеляційною скаргою,
відповідач посилається на неповне
з`ясування обставин, що мають значення
для справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права та ставить
питання про скасування рішення і
ухвалення нового по суті позовних
вимог.

Відповідач в судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримав та
пояснив, що договір він не укладав,
поставив свій підпис на заяві, оскільки
він вважав, що підписує договір поруки
відповідно до укладеного його другом
кредитного договору, товар та гроші не
отримував.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача підтримав та пояснив, що по
факту шахрайських дій посадових осіб
ЗАТ «Акцент Банк» щодо оформлення
кредитного договору на ім`я ОСОБА_2,
порушено кримінальну справу та
проводиться досудове слідство. В
судовому засіданні суду першої
інстанції відповідач та він, як
представник останнього, клопотань про
призначення у справі почеркознавчої
експертизи не заявляли.

Представник позивача в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечував та пояснив, що
оригінали Зааяви позичальника та Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам /»Розстрочка» /Стандарт/ були
досліджені в судовому засіданні суду
першої інстанції, відповідачем вимоги
про визнання договору недійсним та
клопотань про призначення експертиз не
заявлялись.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача,вислухавши пояснення
відповідача та його представника,
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила наступне.

За результатами розгляду справи
судом першої інстанції встановлені
наступні обставини.

Так, судом встановлено, що 19.05.2008 року
між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 був
укладений договір №ABDYRC17960133 на суму 23100
гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 1% на
суму залишку заборгованості за
кредитом / а.с.5/.

Згідно з розрахунком заборгованості
за кредитним договором, станом на 26.06.2013
року сформувалась заборгованість у
розмірі 304714,53 гривень, яка складається
з наступного: 22569,50 гривень -
заборгованість за кредитом, 3563,59
гривень - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 8316,00 гривень -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 255279,03 гривень -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором,а також штрафи
відповідно до пункту 5.3 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00
гривень - штраф /фіксована частина/,14486,41
гривень - штраф / процентна складова/.

Згідно відповіді Краснодонського МВ
ГУМВС України в Луганській області від
19.11.2013 року на ім`я ОСОБА_2, заява була
розглянута в рамках матеріалів
кримінальної справи, що була порушена
за ознаками складу злочину,
передбаченого ч .2 ст.190 КК України, за
фактом шахрайських дій невстановлених
осіб Луганської філії Приватбанку, на
цей час провадження по матеріалам
кримінальної справи зупинено в порядку
п.3 ст.206 КПК України / а.с.74/.

Спір судом вирішено на підставі
ст.ст.526,551 ЦК України, при ухваленні
рішення суд керувався ст.ст.10,11,15,60,212-215
ЦПК України.

Задовольняючи частково позов, суд
виходив з тих обставин, що відповідач
зобов`зання за кредитним договором не
виконав, у зв`язку з чим утворилась
заборгованість та відповідно до ч.3
ст.551 ЦК України зменшив суму пені до
22570,00 гривень.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги, колегія суддів визнала, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому підстави
для задоволення апеляційної скарги -
відсутні.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України,
виконання зобов`язання забезпечується,
зокрема, неустойкою, яка визначається
як пеня та штраф і є грошовою сумою або
іншим майном, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
зобов`язання. Сплата неустойки є
правовим наслідком у разі порушення
боржником зобов`язання.

Підставою, яка породжує обов`язок
сплатити неустойку, є порушення
боржником зобов`язання, яке
визначається ст.610 ЦК України.

У відповідності до частини 1 статті 530
ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

В статті 629 ЦК України зазначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У Заяві Позичальника від 11.03.2003 року
зазначено, що Банк надає позичальнику
строковий кредит у сумі 23100,00 гривень на
строк 36 місяців з 11.03.2008 року по 11.03.2011
року зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 1.0% на
місяць на суму залишку заборгованості
по кредиту, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 415,8 гривень та одноразової
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 2100,0 гривень в
обмін на зобов`язання Позичальника з
повернення кредиту, сплати відсотків,
винагороди, комісії в зазначені в Заяві
та Умовах надання споживчого кредиту
фізичним особам / «Розстрочка»/
«СТАНДАПРТ/ строки.

Погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
щомісяця в період сплати, за який
приймається період з « 11» по « 16» число
кожного місяця,Позичальник повинен
надавати банку грошові кошти /
щомісячний платіж/ для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом , за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно Умов.

Для виконання зобов`язань Банк
відкриває Позичальнику рахунок НОМЕР_1
для зарахування коштів, спрямованих на
погашення заборгованості по кредиту,
відсоткамёвинагороді та ін.платежам.

Позичальник зобов`язується повернути
суму кредиту, відсотків, винагороди
відповідно до Заяви та Умов.

При порушенні Позичальником
зобов`язань із погашення кредиту,
Позичальник сплачує Банку пеню, розмір
якої зазначений у п.5.1 Умов.

Відповідач ОСОБА_2був ознайомлений з
умовами кредитування та сукупною
вартістю споживчого кредиту й
погодився з ними, що підтверджується
його особистим підписом / а.с.5/.

Відповідач отримав кредит в сумі
23100,00 гривень, який банк надав шляхом
відкриття рахунку для зарахування
коштів, спрямованих на погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, винагородою та іншими
платежами / а.с.5/.

Як встановлено судом першої
інстанції і це підтверджено під час
розгляду справи в апеляційному
порядку, згідно з розрахунком
заборгованість відповідача за
кредитним договором станом на 26.06.2013
року становить 304714,53 гривень та
складається із: 22569,50 гривень -
заборгованість за кредитом, 3563,59
гривень - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 8316,00 гривень -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 255279,03 гривень -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором відповідно до
пункту 5.1 Умов,а також штрафи
відповідно до пункту 5.3 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00
гривень - штраф /фіксована частина/,14486,41
гривень - штраф / процентна складова/.

Відповідно до довіреності №986 від
25.12.2012 року Банк уповноважує ПАТ КБ
«Приватбанк» в особі уповноважених
працівників подавати, підписувати,
пред`являти та підтримувати позови,
скарги,клопотання, пояснення, заяви та
інші процесуальні документи,
представляти інтереси Банку в
загальних та спеціалізованих судах
окремих судових юрисдикцій всіх
інстанцій / а.с.48/.

Відповідно до ст.60 ЦПК України,кожна
сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб,які беруть
участь у справіёвиникає
спір.Доказування не може грунтуватися
на припущеннях.

З встановлених обставин та норм
права, колегія суддів вважає, що
відповідачем на доведено суду ті
обставини, на які він посилався як на
підставу своїх заперечень до позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач не укладав кредитного
договору, у заяві про видачу кредиту
відсутня згода на укладення договору
його дружини, в анкету позичальника
працівником банку внесені завідомо
неправдиві відомості про місце роботи
відповідача, кредитний договір не
містить відбитку печатки юридичної
особи, а лише прямокутний штамп,
колегія суддів не може прийняти до
уваги, оскільки вимоги про визнання
договору недійсним відповідачем
заявлені не були.

Апеляційна скарга містить
суперечливі доводи, а саме: одні доводи
про те, що відповідачем договір взагалі
не укладався, а другі доводи свідчать
про те, що відповідач визнає укладення
договору.

Довід апеляційної скарги про те, що
розмір пені є значно
завишенимёоскільки Законом України «
Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань» та
пункту другого статті 343 ГК України
розмір пені не може перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня,колегія суддів не може прийняти до
уваги по наступним підставам.

Відповідно до рішення
Конституційного Суду України №7-рп/2013
від 11.07.2013 року ,в аспекті
конституційного звернення положення
другого речення преамбули Закону
України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" від 22 листопада 1996 року №
543/96-ВР з наступними змінами у
взаємозв'язку з положеннями статей 1, 3
цього закону потрібно розуміти так, що
обмеження пені у грошових
зобов'язаннях подвійною обліковою
ставкою Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується
пеня, поширюється на правовідносини,
суб'єктами яких є лише підприємства,
установи та організації незалежно від
форм власності і господарювання та
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності
(підприємці).

Положення Господарського кодексу
України не регулюють правовідносини
сторін у даному спорі, оскільки
відповідно до статті першої цього
Кодексу, останній визначає основні
засади господарювання в Україні і
регулює господарські відносини, що
виникають у процесі організації та
здійснення господарської діяльності
між суб'єктами господарювання, а також
між цими суб'єктами та іншими
учасниками відносин у сфері
господарювання.

Довід апеляційної скарги про те, що
строк позовної давності в один рік про
стягнення неустойки сплив, тому у
задоволенні даних вимог суд повинен
був відмовити, а також про те, що
відповідачем не було підписано
договору про збільшення позовної
давності та судом першої інстанції
стягнуто з відповідача заборгованість
за період з 11 березня 2008 року по 10 липня
2013 року більше нім за п`ять
років,колегія суддів не може прийняти
до уваги по наступним підставам.

Відповідно до п. 5.1 Умов надання
споживчого кредиту при порушенні
позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених заявою та п.п.
3.2.2, 3.2.3 даних Умов банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 0,5% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 грн. за кожний
день прострочення платежу.

В п. 5.3 договору передбачено, що при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш ніж на 30 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500 грн. + 5% від суми
заборгованості.

Право встановлювати в договорі розмір
та порядок нарахування неустойки
надано сторонам ч. 2 статті 551 ЦП
України.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Із системного аналізу зазначених
норм права випливає, що за взаємною
згодою сторони можуть збільшувати
тривалість позовної давності,
встановленої законом і стосується це
як загальних, так і спеціальних
строків.

Як вже зазначалося вище відповідач
надав згоду на те, що заява разом із
запропонованими позивачем умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам, тарифами складає між
позичальником і банком
кредитно-заставний договір.

Пунктом 5.5 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам передбачено,
що термін позовної давності за
вимогами про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафу за
даним договором встановлюється
сторонами тривалістю 5 років (а.с.11
зворот).

Отже, сторони відповідно до п. 5.5 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам домовилися про збільшення
строку позовної давності стосовно
стягнення заборгованості за кредитом
до п'яти років, що передбачено ст. 259 ЦК
України.

Так, кредитно-заставним договором
передбачено, що кредит надається
відповідачу з 11 березня 2008 року по 11
березня 2011 року, отже він є
зобов'язанням з визначеним строком
виконання, тому строк позовної
давності закінчується 11 березня 2016
року, з позовом Публічне акціонерне
товариство «Акцент-Банк» звернулось 23
липня 2013 роуку, це свідчить про те, що
позивачем позовна давність за
вказаними вище вимогами пропущена не
була.

Інші доводи апеляційної скарги
висновок суду не спростоуують і не є
підставою для його скасування.

При викладених обставинах,
відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційна скарга має бути відхилена,
рішення суду - залишено без змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308 ЦПК України,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ршення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 18 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді