справа № 462/2095/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року Залізничний районний
суд м.Львова у складі:

головуючого - судді
Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 19.10.2002 року, і від спільного
подружнього життя мають неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 26.03.2014 року звернулась з позовом
в суд про розірвання шлюбу між нею та
відповідачем, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що спільне життя у них не
склалося, через різні погляди на життя
та майбутнє, внаслідок чого весь час
виникають суперечки, свідком яких стає
їхня донька, чому вони вже тривалий час
не підтримують сімейних відносин та
проживають окремо один від одного. Шлюб
носить формальний характер, а тому
вважає, що подальше сумісне життя та
збереження сім'ї є неможливим та
недоцільним.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримала, посилаючись на мотиви
такого та доповнила, що з грудня 2013 року
вони з відповідачем проживають окремо
один від одного, спільного
господарства не ведуть і не
підтримують жодних відносин. Вважає, що
всі можливості для примирення
вичерпані, будь-які підстави для
збереження сім'ї відсутні. Просить
позов задовольнити.

Відповідач проти розірвання шлюбу
заперечив, однак визнав, що відносини
із дружиною зіпсувалися і з грудня 2013
року вони не підтримують подружніх
відносин та не ведуть спільного
господарства, проживають окремо один
від одного.

Заслухавши пояснення позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Згідно ст.110 Сімейного кодексу України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, у тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

Як встановлено судом та доведено
матеріалами справи, сторони уклали
шлюб 19.10.2002 року у міському відділі
реєстрації актів громадянського стану
Львівського міського управління
юстиції, актовий запис № 3060 (а.с.4), від
шлюбу мають неповнолітню доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Також встановлено, що сторони
проживають окремо один від одного з
грудня 2013 року, не ведуть спільного
господарства, припинили сімейні
стосунки.

З урахуванням фактичних взаємин
подружжя, дійсних причин позову,
наведене свідчить про те, що розлад у
відносинах сторін носить стійкий
характер і продовжується тривалий час,
що призвело до втрати почуття любові та
перспектив налагодження стосунків
немає.

Наведене дає підстави для висновку про
те, що подальше проживання та
збереження сім'ї ОСОБА_1 неможливе, тому
суд приходить до переконання, що шлюб
між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. У зв'язку
з цим суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача 243,60 грн. судових витрат,
сплачених позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 104, 105, 110,
112 Сімейного Кодексу України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 19 жовтня 2002 року у
міському відділі реєстрації актів
громадянського стану Львівського
міського управління юстиції, актовий
запис № 3060.

Стягнути із ОСОБА_2 (паспорт
громадянина України серії НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (паспорт громадянина
України серії НОМЕР_2) 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м.Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя:

Колодяжний С.Ю.