АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1127/2014
І інстанції Бойко М.Є.
Доповідач: Приходько Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 17 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Приходько
Л.А.Суддів:Кузнєцової О.А. Борка А.Л.При
секретарі:Романовій Д.С.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Новокаховського міського суду
Херсонської області від 19 лютого 2014
року у справі

за позовом

публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з зазначеним позовом
до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, посилаючись на
те, що 22.05.2006 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником прав та
обов'язків якого є ПАТ КБ"ПриватБанк",
та ОСОБА_5 укладено кредитний договір
б/н., згідно якого останній отримав
кредит у розмірі 5000 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом із кінцевим терміном
повернення. У зв'язку з неналежним
виконанням позичальником зобов'язань
за кредитним договором Банк просить
стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість за кредитом у сумі 21421
гривні 79 копійок та вирішити питання
щодо відшкодування судових витрат.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 19 лютого
2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено. Стягнено з ОСОБА_5 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
від 22.05.2006 року в сумі 21421,79грн., яка
складається з заборгованість за
кредитом в сумі - 5022,03грн.;
заборгованості по сплаті процентів за
користування кредитом в сумі - 14903,48грн.;
штрафу (фіксована частина) - 500грн.;
штрафу (процентна складова) - 996,28грн.;
також судові витрати у сумі 229,40грн., а
всього - 21651,19грн.

Не погоджуючись з рішення суду ОСОБА_5
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на допущенні судом
порушення норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду скасувати, та ухвалити нове
рішення яким відмовити ПАТ КБ
«ПриватБанк» у задоволені позовних
вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_5 апеляційну
скаргу підтримав в повному обсязі за
обставинами викладеними у скарзі.
Просив рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у
задоволені позовних вимог.

Заперечуючи проти апеляційної скарги
представник ПАТ КБ «ПриватБанк»
Кобзарь Ю.Б., зазначаючи що, на її думку,
рішення суду є законним та
обґрунтованим, просила апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймають участь у розгляді справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач протягом дії договору не
сплачував кредит вчасно та у повному
обсязі, а також відсотки за
користування кредитними коштами, тобто
свої зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав.
Крім того, судом неприйняті до уваги
вимоги відповідача про застосування
позовної давності, посилаючись п. 9.12
Умов та правил надання банківських
послуг, з якими був ознайомлений
відповідач, зазначивши, що позовна
давність не сплинула, оскільки строк
договору не закінчився, а строк дії
картки відповідає строку дії договору.

Проте з такими висновками суду
погодитися не можна.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що 22.05.2006 року між
ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником
якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5,
на підставі власноруч написаної заяви
останнього, був укладений кредитний
договір б/н, за яким позивач надав
відповідачеві кредит в сумі 5000грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 36% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

В заяві від 22.05.2006 року відповідач надав
згоду на те, що заява разом із Умовами
та правилами надання банківських
послуг, а також тарифами складає
договір між ним та Банком про надання
банківських послуг.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг, Договір,
укладений між сторонами, діє протягом
12 місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього строку жодна із сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на той же строк.

За умовами договору строк погашення по
кредиту (кредитний ліміт, кредитна
лінія) по платіжній картці з
встановленим мінімальним обов'язковим
платежем проводиться в повному об'ємі,
не пізніше останнього дня місяця,
вказаного в платіжній картці (в полі
MJNTH) (5.4. Правил користування платіжною
карткою).

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
Кредитним договором утворилась
заборгованість, яка становить 21421,79грн.
та складається з заборгованість за
кредитом в сумі - 5022,03грн.;
заборгованості по сплаті процентів за
користування кредитом в сумі - 14903,48грн.;
штрафу (фіксована частина) - 500грн.;
штрафу (процентна складова) - 996,28грн.

Відповідно до розрахунку
заборгованості, наданого Банком,
останній платіж здійснено боржником у
липні 2009 року.

Як вбачається з пояснень представника
позивача, при укладенні договору
ОСОБА_5 видана картка строком дії три
роки, тобто до 30 червня 2009 року.
Відповідач не заперечував під час
розгляду справи про те, що отримав
картку саме на такий строк.

На підтвердження своїх доводів, що
після закінчення дії цієї картки
Банком була перевипущена, а ОСОБА_5
отримана нова картка строком дії до
червня 2012 року, представником Банку
будь-яких доказів не надано, а
відповідач категорично заперечує
отримання ним перевипущеної картки.

З позовом до суду про стягнення з
ОСОБА_5 21421,79грн. неповернутого кредиту
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося лише 20
листопада 2013 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальний строк позовної давності
тривалістю у три роки встановлений ст.
257 ЦК України.

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що
відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил
користування кредитною платіжною
карткою граничний строк дії картки
(місяць і рік) указано на ній і вона
дійсна до останнього календарного дня
такого місяця, строк погашення
відсотків за кредитом визначено
щомісячними платежами, а строк
погашення кредиту в повному обсязі
визначено останнім днем місяця
вказаного на картці (поле MONTH), а також
що останній платіж здійснено в липні 2009
року, а дія картки закінчилась 30 червня
2009 року.

А отже висновок суду першої інстанції
про те, що позовна давність не сплинула,
оскільки строк договору не закінчився,
а строк дії картки відповідає строку
дії договору, не ґрунтується на умовах
договору та обставинах справи.

Відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Таку правову позицію висловив
Верховний Суд України в постанові від 19
березня 2014 року №6-14цс14, яка, в силу
вимог ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою
для всіх суддів України.

Зважаючи на те, що відповідачем до
винесення рішення зроблена заява про
застосування позовної давності, а
позивачем не зазначено жодної причини
її пропуску, колегія суддів вважає за
можливе застосувати позовну давність,
та відмовити у позові з підстав
визначених ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду, з підстав
визначених ст. 309 ЦПК України, слід
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Новокаховського міського суду
Херсонської області від 19 лютого 2014
року скасувати, ухвалити нове
рішення.

У задоволені позовних вимог публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: