Справа № 755/2526/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" березня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарях - Яськовій
В.В., Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києва,
цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», третя особа ОСОБА_1 про
визнання договору поруки недійсним,
стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра
Банк», звернулося до Дніпровського
районного суду м. Києва з позовом, в
якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 солідарно на його користь
заборгованість за договором №
87/РП/39/2006-840 від 16 жовтня 2006 року в сумі 274
343,04 гривні та витрати по сплаті
судового збору в сумі 1700,00 гривень та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі
120,00 гривень.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 16 жовтня 2006 року
Відкрите акціонерне товариство
Комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого з 04 лютого 2011
року є Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» та фізична
особа-резидент України ОСОБА_1 уклали
кредитний договір № 87/РП/39/2006-840, згідно
з умовами якого позивач надав
відповідачу ОСОБА_1 кредит на
проведення ремонту та благоустрою на
загальну суму 5000,00 доларів США із
розрахунку 17% річних строком з 16 жовтня
2006 року по 15 жовтня 2008 року. Нарахування
відсотків за користування кредитом
здійснюється за фактичну кількість
днів у періоді на залишок
заборгованості. Відповідно до п. 1.3.2.
кредитного договору, ОСОБА_1 щомісячно
сплачує позивачу за управління
кредитом, протягом всього терміну
користування кредитними коштами із
розрахунку 0,5% від розміру фактичного
залишку заборгованості за кредитом
(без урахування розміру відсотків, які
відповідач повинен сплатити позивачу).
Плата сплачується в повному обсязі за
кожний календарний місяць, протягом
якого ОСОБА_1 користувався кредитом,
незалежно від фактичної кількості
днів, протягом яких ОСОБА_1
користувався кредитом. За договором
поруки від 16 жовтня 2006 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 зобов'язалися відповідати перед
позивачем як солідарні боржники.
Відповідно до п. 1.1. договору поруки
ОСОБА_2 поручився перед позивачем за
належне виконання ОСОБА_1 зобов'язань,
що витікають з кредитного договору №
87/РП/39/2006-840 від 16 жовтня 2006 року, а саме:
повернути кредит; сплатити відсотки за
користування кредитними коштами;
сплатити інші платежі, передбачені
кредитним договором; сплатити можливі
штрафні санкції (штраф, пеня). При цьому
ОСОБА_2 повинен виконати всі
зобов'язання в тому ж порядку, який
встановлений для ОСОБА_1 кредитним
договором. Станом на 05 листопада 2010
року за ОСОБА_1 наявна заборгованість
по кредитному договору в сумі 34 639,71
доларів США, в тому числі:

непогашений кредит - 2530,39 доларів США;

несплачені відсотки - 1172,13 доларів США;

несплачена плата за управління
кредитом - 457,36 доларів США;

пеня за порушення умов кредитного
договору - 30479,83 доларів США.

За курсом Національного банку України
станом на 05 листопада 2010 року 791,9900
гривень за 100,00 доларів США становить
274343,04 гривні, в тому числі:

непогашений кредит - 20 040,44 гривень;

несплачені відсотки - 9283,15 гривень;

несплачена плата за управління
кредитом - 3622,25 гривень;

пеня за порушення умов кредитного
договору - 241 397,21 гривень.

У зв'язку з виникненням заборгованості
по оплаті передбачених кредитним
договором платежів позивач
неодноразово повідомляв відповідачів
про факт виникнення заборгованості та
її розмір. Однак на даний час кредитна
заборгованість відповідачами не
погашена.

Не погоджуючись з пред'явленими
позовними вимогами, представник
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав 25
листопада 2013 року до Дніпровського
районного суду м. Києва зустрічну
позовну заяву про стягнення
матеріальних збитків та моральної
шкоди, заподіяних в результаті
стягнення боргу, що не мав місця. В
подальшому, 20 лютого 2014 року
представником відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 до суду було подано зустрічну
позовну заяву про визнання недійсним
договору поруки, укладеного між ОСОБА_2
і ПАТ «Комерційний банк «Надра» від 16
жовтня 2006 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 20 лютого 2014 року до
спільного розгляду з первісним позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором було прийнято
зустрічні позовні заяви ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра», третя особа
ОСОБА_1 про визнання договору поруки
недійсним, стягнення матеріальних
збитків та моральної шкоди, та позови
об'єднані в одне провадження.

Відповідно до заявлених зустрічних
позовних вимог, позивач ОСОБА_2 просить
суд: стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» на його користь 26 601
гривень 00 копійок відшкодування
матеріальної шкоди, 10 000 гривень 00
копійок відшкодування моральної шкоди;
судові витрати; визнати недійсним
договір поруки укладений між ним і ПАТ
«Комерційний банк «Надра» від 16 жовтня
2006 року та судові витрати покласти на
відповідача.

В обґрунтування заявлених зустрічних
позовних вимог позивач ОСОБА_2
посилається на те, що 11 жовтня 2011 року
Дніпровським районним судом м. Києва
постановлене заочне рішення про
стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором
солідарно. 28 грудня 2012 року
Дніпровським районним судом м. Києва
винесено ухвалу, якою скасовано заочне
рішення від 11 жовтня 2011 року та
призначено справу до розгляду в
загальному порядку.

Влітку 2006 року він отримував кредит у
ПАТ «КБ «Надра», в тому ж відділенні № 39
в якому був підписаний кредитний
договір № 87/РП/39-2006-840 від 16 жовтня 2006
року банку із ОСОБА_1, в якому нібито він
підписав договір поруки з Банком. В
нього є обґрунтовані підстави вважати,
що працівники банку незаконно
використали його паспорті дані та без
його відома, підробивши його підпис,
підписали договір поруки від 16 жовтня
2006 року, що призвело до настання
негативних фінансових наслідків для
нього. 23 листопада 2012 року між ним та ПП
«МК Система» було укладено договір №
5/12к про надання юридичних послуг, щодо
представлення його інтересів у
вказаній справі на суму 28 000 гривень. 01
червня 2013 року між сторонами договору
складено та підписано Акт № 1
прийому-передач наданих послуг на суму
23 000 гривень. Також, одночасно до суми
відшкодування додає його витрати на
експертні послуги, які склали 3 531
гривень 60 копійок та витрати за
банківські послуги, що становили 70
гривень. Загальна сума матеріальних
збитків становить: 23 000,00 гривень + 3531
гривень 60 копійок + 70 гривень = 26 601
гривень 60 копійок. Розмір державного
мита, сплаченого ним за подання заяви
про перегляд заочного рішення та
зустрічного позову становить 474 гривні
30 копійок. Протягом тривалого часу у
зв'язку з ухваленням заочного рішення
по справі, йому довелося самостійно
шукати гроші для отримання
консультацій юристів, надання інших
послуг юридичного характеру, а також і
душевні страждання щодо стягнення з
нього суми боргу за договором поруки,
який він не укладав і про який не чув, і
також і про особу за виконання
зобов'язань якого, він нібито
поручився, через що він тривалий час не
міг вночі спокійно спати. І до того
суворий сімейний бюджет довелося
спрямувати на витрати пов'язані із
справою, поїздки на авто, поїздки на
зустрічі. Це все спричинило виникнення
пригніченого стану, внаслідок чого він
почав нервово відноситися до
оточуючого світу, крім того він був
завжди відповідальним до своїх
зобов'язань і сумлінно ставився до їх
виконання, а тут виникла ситуація коли
він насправді немає відношення до неї,
а з нього стягують чужі борги. Від
такого стану та нецільового
використання сімейних коштів
постраждали, окрім його самого, і члени
його родини, родичі, що призвело до
розладу стосунків у його родині. Крім
того, була порушена його ділова
репутація, людини ділової, керівника
підприємства, що завдало ще більше
моральних збитків, а також призвело до
розірвання дружніх зв'язків із
партнерами по бізнесу. Розмір
заподіяної йому моральної шкоди
визначити важко, але він має хоча б
компенсувати ті емоційні страждання,
які довелося перенести йому і його
родині, та витрати, пов'язані з
відновленням його психічного стану,
відпочинком від усього що сталося з ним
та членами його родини. Розмір його
душевних страждань і страждань його
родини оцінюється ним в 10 000 гривень.
Ціна враховує в себе усі страждання,
які довелося йому перенести, зокрема:
порушення звичайного способу життя,
негативного впливу на стан здоров'я, а
також моральних страждань, пов'язаних з
судовими розглядами, стягнення суми
боргу Державною виконавчою службою.

Представник позивача за первісним
позовом та представник відповідача за
зустрічним позовом, ПАТ КБ «Надра», в
судовому засіданні первісні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
просила позов задовольнити, проти
зустрічного позову заперечувала.
Зазначила, що позивач за первісним
позовом, після проведеної
судово-почеркознавчої експертизи не
проводив службове розслідування з
приводу фактів викладених в
експертизі.

Відповідач за первісним позовом та
позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_2,
в судовому засіданні позовні вимоги
ПАТ «Комерційний банк «Надра» не
визнав, зустрічні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, пояснив
суду, що він дійсно отримував у ПАТ КБ
«Надра» кредит у розмірі 5000 доларів
США, але повернув його, у зв'язку з чим
його паспорті дані залишилися у базі
банку. На його думку, банк скористався
цим та використав його копію паспорту
для оформлення договору поруки.
Зазначив, що будь-яких підписів на
договорі поруки він не ставив, і
взагалі позичальник за договором,
ОСОБА_1 йому не знайомий. Крім того,
просив стягнути з банку на його користь
витрати по сплаті послуг адвокату, в
той же час зазначив, що квитанцій про
сплату даних послуг не має. Пояснив, що
в нього є старенька мати, яка має
проблеми зі здоров'ям та хворе серце, на
її стані відображається дані
обставини.

Представник відповідача за первісним
позовом та позивача за зустрічним
позовом, ОСОБА_2 - ОСОБА_3, в судовому
засіданні позовні вимоги ПАТ
«Комерційний банк «Надра» не визнав,
зустрічні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив зустрічні
позовні вимоги задовольнити.

Відповідач за первісним позовом та
третя особа за зустрічним позовом
ОСОБА_1 в судові засідання не з'являвся,
про день, час та місце судового
розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані у справі докази в їх
сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ВАТ КБ «Надра» та відповідачем ОСОБА_1 16
жовтня 2006 року було укладено кредитний
договір №87/РП/39/2006-840 (а.с.8-9).

З 04 лютого 2011 року, згідно вимог Закону
України «Про акціонерні товариства»
від 17 вересня 2008 року до Статуту ВАТ КБ
«Надра» були внесені зміни до
найменування банку, з ВАТ КБ «Надра» на
ПАТ «КБ «Надра» (а.с.27-28).

Як вбачається з п.п. 1.1. - 2.3. кредитного
договору, кредитор зобов'язується
надати позичальнику кредитні кошти
шляхом видачі готівки позичальнику
через касу банку при наявності
належним чином оформленої заяви на
видачу готівки, сума у якій зазначена в
іноземній валюті - доларах США, у
тимчасове платне користування на
умовах повернення, строковості та
плати за користування у сумі 5000 доларів
США, строком до 15 жовтня 2008 року,
сплатити проценти за користування ним
на умовах та в порядку, визначених
договором.

Так, позивач виконав умови кредитного
договору, надавши відповідачу ОСОБА_1
грошові кошти в сумі 5000 доларів США, що
підтверджується меморіальним валютним
ордером №NL-1 від 16 жовтня 2006 року (а.с.24).

Для забезпечення повернення наданих
коштів відповідачем ОСОБА_1 та
виконання умов кредитного договору між
позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було
укладено договір поруки від 16 жовтня 2006
року (а.с.10).

Згідно п.п. 1.1., 1.4, 2.2. договору поруки,
поручитель зобов'язується нести перед
банком солідарну з позичальником
відповідальність за виконання
останнім зобов'язань за кредитним
договором.

За приписом частини 1 статті 546
Цивільного кодексу України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Частинами 1, 2 статті 553 Цивільного
кодексу України, визначено, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Згідно ст. 203 Цивільного кодексу
України, зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а
також інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути
вільним і відповідати його внутрішній
волі. Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних
дітей.

Відповідно до положень ст. 215
Цивільного кодексу України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного
кодексу України, правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами).

Як зазначається в статті 57 Цивільного
процесуального кодексу України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до висновку експертів за
результатами проведення
судово-почеркознавчої експертизи від 30
вересня 2013 року № 7025/7026/13-32, складеного
експертами Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, підписи від імені ОСОБА_2 в
графах___: «Поручитель» на 1,2 сторінках
та в графі: «____/ОСОБА_2/» на 2 сторінці
договору поруки, без номеру від 16
жовтня 2006 року, який укладений між
Відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 на 2
арк., виконані рукописним способом
кульковою ручкою, без попередньої
технічної підготовки чи використання
технічних засобів. Підписи від імені
ОСОБА_2 в графах: «_____Поручитель» на 1, 2
сторінках та графі «_____/ОСОБА_2/» на 2
сторінці договору поруки, без номеру
від 16 жовтня 2006 року, який укладений між
Відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 на 2
арк., виконані не ОСОБА_2, а іншою особою
(а.с.177-182).

Відповідно до ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

В той же час, позивачем не надано суду
доказів, які б спростовували
твердження ОСОБА_2 про те, що останній
не укладав, не підписував з ВАТ КБ
«Надра» договір поруки № б/н від 16
жовтня 2006 року та відповідно поручався
за виконання зобов'язань з боку ОСОБА_1,
а також доказів в спростування
висновку експертів за результатами
проведення судово-почеркознавчої
експертизи від 30 вересня 2013 року.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що підписи від імені поручителя ОСОБА_2
на договорі поруки виконані не ОСОБА_2,
а іншою особою, у зв`язку з чим суд не
погоджується з твердженнями позивача
за первісним позовом про те, що
правочин - договір поруки б/н від 16
жовтня 2006 року, є укладеним.

Таким чином, зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_2 в частині визнання договору
поруки недійсним, знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні, є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, оскільки судом
достовірно встановлено та
підтверджено висновком експертів, що
підписи від імені ОСОБА_2 виконані не
ОСОБА_2, а іншою особою, він не виявляв
волі щодо бажання бути поручителем за
зобов'язаннями ОСОБА_1 за кредитним
договором, укладеним з ВАТ КБ «Надра».

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст.533 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Відповідно до службового
розпорядження Національного банку
України за № 417/428, станом на 04 листопада
2010 року офіційний курс за 100 доларів США
становить 791-9900 (а.с.25).

За правилом статті 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності з положенням частини 1
статті 612 Цивільного кодексу України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Положенням статті 611 Цивільного
кодексу України, визначено правові
наслідки порушення зобов'язання. Так, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема:

- припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору;

- зміна умов зобов'язання;

- сплата неустойки;

- відшкодування збитків та моральної
шкоди.

За умовами п.3.2.4. кредитного договору, у
разі не сплати позичальником чергового
платежу у термін, визначений п.2.3.3.
кредитного договору, банку надається
право вимагати дострокового виконання
зобов'язань, щодо повернення кредиту,
сплати нарахованих відсотків та інших
платежів, передбачених кредитним
договором.

Пункт 4.1. передбачає право кредитора, у
разі прострочення позичальником
строку сплати мінімально необхідного
платежу по погашенню кредиту,
визначеного у п.2.3.3 кредитного
договору, а також у випадку
прострочення строку виконання
зобов'язань позичальника, щодо
повернення кредиту, сплати всіх
нарахованих відсотків, комісій та
можливих штрафних санкцій у строк,
визначений у п.3.3.5 цього договору,
нарахувати позичальнику пеню в розмірі
1% від несвоєчасно сплаченої суми за
кожен день прострочення.

Відповідно до п.4.2. кредитного договору
у разі порушення позичальником вимог
п.п.3.3.1., 3.3.2., 3.3.6., 3.3.8., 3.3.9. кредитного
договору, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 10% від
суми кредиту за кожен випадок.

Відповідно до наданого розрахунку
заборгованості за кредитним договором
та розшифровки суми заборгованості
станом на 05 листопада 2010 року загальна
сума заборгованості складає 34639
доларів США 71 цент, що за офіційним
курсом НБУ, станом на 05 листопада 2010
року становить 274343 гривень 04 копійки, з
яких: 2530 долари США 39 центів, що за
курсом НБУ станом на 05 листопада 2010
року становить 20040 гривень 44 копійки -
основної суми боргу; 1172 доларів США 13
центів, що за курсом НБУ станом на 05
листопада 2010 року становить 9283 гривні 15
копійок - заборгованість по
нарахованих відсотках за користування
кредитними коштами; 30479 доларів США 83
цента, що за курсом НБУ станом на 05
листопада 2010 року становить 241397
гривень 21 копійки - пеня за порушення
строків повернення кредиту та сплати
відсотків; 457 доларів США 36 центів, що за
курсом НБУ станом на 05 листопада 2010
року становить 3622 гривень 25 копійок -
штраф за порушення строків повернення
кредиту та сплати відсотків (а.с.11-20).

Виходячи з вищезазначених приписів
Закону та наявних вищенаведених у
справі доказів, обставини справи
вказують на порушення зобов'язання по
поверненню кредиту та відсотків, та
сплати штрафних санкцій за порушення
виконання зобов`язань, з боку
відповідача ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного
кодексу України, недійсний правочин
не створює юридичних наслідків, крім
тих, що пов'язані з його недійсністю.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача за первісним позовом
ПАТ КБ «Надра» щодо вимог про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором з позичальника ОСОБА_1 та
поручителя ОСОБА_2, є необґрунтованими,
не доведеними належними та допустими
доказами, та такими, що не підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Також, не підлягають відшкодуванню
позивачу за рахунок відповідача ОСОБА_2
судові витрати по сплаті судового
збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, у разі відмови у
задоволенні позовних вимог.

В той же час, суд вважає, що позовні
вимоги позивача ПАТ КБ «Надра» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з позичальника ОСОБА_1
знайшли своє підтвердження в судовому
засідання та з відповідача ОСОБА_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
підлягає до стягненню заборгованість
за кредитним договором № 87/РП/39/2006-840
від 16 жовтня 2006 року в сумі 34 639 доларів
США 71 центів, що за офіційним курсом
НБУ, станом на 05 листопада 2010 року
становить 274 343 гривень 04 копійки.

Крім того, відповідно до ст.88
Цивільного процесуального кодексу
України, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача ОСОБА_1 на
користь позивача витрати по оплаті
судового збору в розмірі 1700 гривень 00
копійок, а також витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 гривень 00
копійок.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 в частині
стягнення з ПАТ КБ «Надра» витрат на
правову допомогу, то останні не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до ст.ст. 79, 84, 88 Цивільного
процесуального кодексу України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

В силу ст.ст. 56 та 84 Цивільного
процесуального кодексу України ці
витрати мають бути пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, які
допускаються до участі в розгляді
справи ухвалою суду за заявою особи,
яка бере участь в розгляді справи.

Так, 23 листопада 2012 року між ОСОБА_2 та
ПП «МК «Система» було укладено договір
№ 5/12к про надання юридичних послуг,
відповідно до якого ПП «МК «Система»
зобов'язується надати ОСОБА_2 юридичні
послуги інформаційно-правового
характеру в усній, письмовій чи
електронній формі; послуги щодо
представництва інтересів ОСОБА_2 в
державних органах та судах України;
складання цивільно-правових
документів та інших документів
правового характеру, з питань, що
стосуються стягнення із ОСОБА_2 суми
боргу відповідно до рішення
Дніпровського районного суду м. Києва у
справі № 2-2426/2011 (суддя: Катющенко В.П.)
на користь ПАТ «КБ «Надра», а ОСОБА_2
зобов'язується прийняти послуги та
здійснити оплату за ці послуги у
розмірі та на умовах, що передбачені
цим договором.

Згідно акту № 1 прийому-передачі
наданих послуг від 01 червня 2013 року,
загальна вартість наданих ОСОБА_2
юридичних послуг з боку ПП «МК Система»
становить 23 000 гривень (а.с.222).

В той же час, з боку ОСОБА_2 суду не було
надано жодного належного доказу
понесених витрат на правову допомогу у
розмірі 23 000 гривень, що є підставою для
відмови у відшкодуванні даних витрат
на його користь.

Крім того, ОСОБА_2 також заявлені вимоги
щодо стягнення з ПАТ КБ «Надра» на його
користь витрат на експертні послуги у
розмірі 3 531 гривень 60 копійок. На
підтвердження даних вимог, ОСОБА_2 суду
було надано копію квитанції про сплату
3531,60 гривень за проведення експертизи
(а.с.218).

В той же час, згідно акту № 7025/7026/13-32
здачі-приймання висновку судових
експертів № 7025/7026/13-32 у цивільній
справі № 755/2526/13-ц, пр.. № 2/755/1739/13 за
позовом ПАТ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
за ухвалою судді Катющенко В.П. від 07
лютого 2013 року, необхідна ціна за
проведення експертизи становить 2509,20
гривень (а.с.176).

Таким чином, з відповідача за
зустрічним позовом ПАТ КБ «Надра» до
сплати на користь ОСОБА_2 підлягають
стягненню витрати на проведення
експертного дослідження у розмірі 2 509
гривень 20 копійок, що були сплачені
ОСОБА_2 за проведення експертизи.

Щодо стягнення з ПАТ КБ «Надра» на
користь ОСОБА_2 70 гривень, витрачених на
банківські послуги, то дані вимоги не
можуть бути задоволені судом, так як
позивачем за зустрічним позовом не
визначено мети сплати даних коштів та
не надано жодного підтвердження їх
понесення з боку ОСОБА_2

Крім того, ОСОБА_2 також заявлені вимоги
про стягнення з ПАТ «КБ «Надра» 10 000
гривень моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного
кодексу України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав, в
тому числі, моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Частиною першою статті 1167 Цивільного
кодексу України визначено, що моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Разом з тим, позивачем за зустрічним
позовом, ОСОБА_2 в судовому засіданні не
надано доказів в обґрунтування розміру
заподіяної моральної шкоди та не
надано доказів на підтвердження
моральних страждань, перенесених ним
та членами його родини, необхідності
нецільового характеру витрачання
коштів з сімейного бюджету, якими
позивач обґрунтовує наявність
заподіяної моральної шкоди.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що вимоги ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди
задоволенню не підлягають.

Аналізуючи вищевикладене, оцінивши
зібрані у справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про часткове задоволення зустрічних
позовних вимог ОСОБА_2, суд вважає за
можливе визнати договір поруки № б/н
від 16 жовтня 2009 року, укладений між
ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра», недійсним та
стягнути з відповідача за зустрічним
позовом ПАТ «КБ «Надра» на користь
ОСОБА_2 витрати з оплати вартості
експертизи в сумі 2 509 гривень 20
копійок.

В порядку ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, з ПАТ
КБ «Надра» на користь ОСОБА_2 підлягає
до стягнення судовий збір у розмірі 243
гривні 60 копійок, що був сплачений
останнім за подання зустрічного
позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 23, 203, 207, 215, 216, 526, 530, 533, 546, 610, 611, 612, 629,
1054, 1054, 1167 Цивільного кодексу України,
ст. ст. 3, 4, 10, 11, 56-58, 60, 61, 79, 84, 88, 208, 209, 212-215,
218, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра»
заборгованість за кредитним договором
№87/РП/39/2006-840 від 16 жовтня 2006 року в сумі
34639 доларів США 71 центів, що за
офіційним курсом НБУ, станом на 05
листопада 2010 року становить 274 343
гривень 04 копійки, та судові витрати по
справі: судовий збір (мито) в сумі 1700
гривень 00 копійок та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 гривень, а
всього загальною сумою 276 163 (двісті
сімдесят шість тисяч сто шістдесят три)
гривні 04 (чотири) копійки.

В решті позовних вимог - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», третя особа ОСОБА_1 про
визнання договору поруки недійсним,
стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Визнати недійсним договір поруки
укладений між Відкритим акціонерним
товариством комерційний банк «Надра»
та ОСОБА_2, 16 жовтня 2006 року.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243
гривні 60 копійок та витрати з оплати
вартості експертизи в сумі 2 509 гривень
20 копійок, а всього 2 752 (дві тисячі
сімсот п`ятдесят дві) гривні 80
(вісімдесят) копійок.

В решті зустрічних позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: