АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Собчук І.Ю.

за участю: представника апелянта
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Глибоцької селищної ради
Чернівецької області про визнання
права власності на самочинно
реконструйовану квартиру за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Глибоцького
районного суду Чернівецької області
від 11 березня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом
до Глибоцької селищної ради
Чернівецької області про визнання
права власності на самочинно
реконструйовану квартиру.

В позові зазначала, що вона є
власником квартири АДРЕСА_1. З метою
покращення своїх житлових умов вона
збільшила житлову площу самовільно
зробила добудову до своєї квартири.
Позивач просила визнати за нею право
власності на квартиру після проведеної
нею реконструкції.

Рішенням Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 11 березня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,
подала апеляційну скаргу, просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

22-ц/794/751/ 2014р.
Головуючий у 1 інстанції Маковійчук
Ю.В.

Категорія 5/6
доповідач Перепелюк І.Б.

Апелянт вважає рішення суду першої
інстанції незаконним та
необґрунтованим. Посилається на
порушення норм матеріального,
процесуального права, зазначає, що дану
реконструкцію та добудову обстежили
фахівці та були здійснені необхідні
записи до Технічного паспорту
посадовими особами РБТІ, були видані
висновки щодо відповідності таких
добудов та перепланувань до норм ДБН.

Апелянт зазначає, що вищезазначена
реконструкція квартири з добудовою не
порушує права та інтереси інших осіб,
не порушує пожежних та санітарних норм,
екологію та виконана на земельній
ділянці, відведеній саме для
обслуговування будинку та
прибудинкової території.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення
залишити без змін з наступних підстав.

При розгляді справи суд першої
інстанції вірно встановив всі
обставини справи, дослідив
представлені сторонами докази, дав їм
належну оцінку, застосував відповідні
норми матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції посилався
на те, що позивачем самочинне
будівництво здійснено на земельній
ділянці, яка йому не належить, без
відповідного дозволу та проектної
документації.

Висновок суду про відсутність підстав
для задоволення позову є правильним.

Судом встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу квартири від 12 січня 2007
року та витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно позивач є
власником квартири, що розташована по
АДРЕСА_1.

До перебудови вказана квартира мала
загальну площу 41,50кв.м. Після
перепланування та добудови загальна
площа квартири збільшилася і становить
110,85 кв.м.

Ринкова вартість даної квартири із
врахуванням прибудови складає 295637грн.

За правилами ч.ч. 1, 4, 7 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважається
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельні
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Якщо власник (користувач)
земельної ділянки заперечує проти
визнання права власності на нерухоме
майно за особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво на
його земельній ділянці, або якщо це
порушує права інших осіб, майно
підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

У п. 14 Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про
практику застосування судами ст.376 ЦК
України (про правовий режим
самочинного будівництва)» роз'яснено,
що на підставі ч.3 ст.376 ЦК суд може
задовольнити позов про визнання права
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно на земельній ділянці, що
не надавалася у власність чи
користування особі, яка збудувала його,
якщо їй у встановленому законом
порядку було передано земельну ділянку
у власність або надано у користування
під уже збудоване нерухоме майно
відповідно до її цільового
призначення, та за умови, що
будівництво велося з додержанням
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норм і
правил згідно із законодавством,
містобудівною та проектною
документацією, а також у разі, якщо ці
обставини були предметом розгляду
компетентного державного органу (ч.3 ст.
375 ЦК).

При цьому суд має враховувати, що
відсутність заперечень власника проти
визнання права власності на нерухоме
майно за особою, яка здійснила
самочинне будівництво, чи визнання
такого позову має бути обґрунтовано
відповідними доказами, що
підтверджують право на вчинення таких
процесуальних дій, зокрема, договорами
купівлі продажу земельної ділянки,
оренди, міни.

Під самочинним будівництвом необхідно
розуміти як нове будівництво, так і
реконструкцію, реставрацію або
капітальний ремонт вже існуючих
обєктів нерухомості (ст.9 Закону
України «Про архітектурну
діяльність»).

Будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) обєкта нерухомості
здійснюється відповідно до
затвердженої проектної документації,
державних стандартів, норм і правил,
місцевих правил забудови населених
пунктів у порядку, визначеному ст.24
Закону України «Про планування і
забудову територій» (ст. 9 Закону
України «Про архітектурну
діяльність»).

Будівництво без належного дозволу має
місце як при відсутності дозволу на
будівництво, так і при відсутності
дозволу на виконання будівельних
робіт.

Доказів того, що земельна ділянка, на
якій було здійснено добудову до
квартири була надана позивачу у
відповідності до норм законодавства,
суду не представлено.

Враховуючи, що будинок де проживає
позивач не одноквартирний, слід
враховувати, що у разі приватизації
громадянами багатоквартирного жилого
будинку, відповідна земельна ділянка
може передаватися безоплатно у
власність або надаватись у
користування об»єднанню
співвласників.

Апелянт зазначає, що оскільки позивач
немає земельної ділянки у власності
або оренді, відповідно не може подати
необхідного пакету документів в
інспекцію для отримання декларації та
узаконення самовільної реконструкції.
Крім того апелянт посилається на те, що
зробленою реконструкцією не
порушуються права інших осіб.

Зазначені доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують і не є підставами для
задоволення позову.

Суд першої інстанції правильно звернув
увагу на те, що для добудови (прибудови)
належного на праві власності
нерухомого майна його власнику
необхідно звернутися до органу
місцевого самоврядування за
одержанням дозволу на проведення
конкретних робіт. Необхідно розробити
та затвердити проектну документацію
відповідно до державних стандартів,
норм, првил у встановленому законом
полрядку.

В справі відсутній дозвіл на виконання
будівельних робіт, відсутня
затверджена проектна документації на
реконструкцію, перепланування,
добудову, а також відповідні
передбачені законом документи, що
підтверджують право власності чи
користування позивача на земельну
ділянку.

Крім того, питання щодо реконструкції
чи добудови квартири відноситься до
компетенції відповідних органів,
зокрема інспекції
архітектурно-будівельного контролю. Як
встановлено судом, позивач до
зазначеної інспекції не зверталася.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, рішення є
законним, обґрунтованим, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують,
підстав для його зміни чи скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 11 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :