Справа № 346/2413/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області

в складі:

головуючого-судді
Веселова В.М.

секретар
Максим'юк М.А.

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в залі
суду в місті Коломия цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Малоключівської
сільської ради про визнання права
власності,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, в якому зазначив, що його
батькові, ОСОБА_2, на підставі рішення
виконкому Малоключівської сільської
ради від 25 травня 1989 року №5, належав
житловий будинок по АДРЕСА_1 . 05
листопада 1992 року його батько, ОСОБА_2
подарував йому, позивачу, даний
будинок, що підтверджується договором
дарування будинку, посвідчений
Сопівською сільською радою,
Коломийського району 05 листопада 1992 р.
за реєстром №16. Договір було
посвідчено головою сільської ради
відповідно до вимог «Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
виконкомами міських, селищних,
сільських рад» від 19 січня 1976 року, яка
діяла на час посвідчення договору.
Оскільки відповідно до Інструкції про
порядок реєстрації будинків і
будинковолодінь в містах і селищах
міського типу України затвердженої
31.01.1966 року реєстрація будинків
обов`язкова в місті і селищах, а по
селах не проводилася, то договір
дарування був зареєстрований тільки в
погосподарській книзі. Поскільки
записи в погосподарських книгах
визнавалися в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності, то в Коломийському МБТІ
договір дарування не зареєстрували.
Відповідно до Вказівок по веденню по
господарського обліку в сільських
радах, затверджених 12 травня 1985 року
№5-24-26 проведено запис в по
господарських книгах на підставі
договору дарування і власником будинку
по АДРЕСА_1 став він, позивач по справі.
01 липня 2004 року прийнято Закон України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
відповідно до якого право на нерухоме
майно виникає з часу реєстрації, а
відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності Закону, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації за умови, що
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, яке діяло
на момент виникнення права власності.
На час укладення договору дарування,
запис в погосподарській книзі
підтверджував право власності.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі договорів, укладених в
порядку, встановленому законом. 25
серпня 1994 року прийнято нову
«Інструкцію про порядок вчинення
нотаріальних дій виконкомами міських,
селищних, сільських рад» і згідно даної
Інструкції сільські ради вже не вправі
посвідчувати договори дарування. А
тому на підставі копії, так як оригінал
втрачено, договору посвідченого
головою сільської ради, він не може
зареєструвати за собою право
власності. Оскільки він бажає
відчужити свій будинок, для чого йому
необхідно представити витяг з реєстру
прав власності, просить суд визнати за
ним право власності на житловий
будинок з колодязем по АДРЕСА_1,
житловою площею 17,4 кв.м., загальною
площею 38,7 кв.м.

Відповідач - Малоключівська сільська
рада - надала до суду письмове
клопотання з проханням слухати справу
у відсутність представника, позовні
вимоги визнала в повному обсязі.

Суд, розглянувши письмові клопотання
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов слід
задовольнити з наступних підстав.

05 листопада 1992 року батько
позивача, ОСОБА_2 подарував позивачу
ОСОБА_1 житловий будинок по АДРЕСА_1,що
підтверджується договором дарування
будинку, посвідченого Сопівською
сільською радою, Коломийського району
05 листопада 1992 року за реєстром №16.
Даний договір було посвідчено головою
сільської ради відповідно до вимог
«Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій виконкомами міських,
селищних, сільських рад» від 19 січня 1976
року, яка діяла на час посвідчення
договору. Оскільки відповідно до
Інструкції про порядок реєстрації
будинків і будинковолодінь в містах і
селищах міського типу України
затвердженої 31.01.1966 року реєстрація
будинків була обов`язкова для
проведення в місті і селищах, а по селах
не проводилася, то договір дарування
був зареєстрований тільки в
погосподарській книзі по місцю його
знаходження. Поскільки записи в
погосподарських книгах визнавалися в
якості актів органів влади (публічних
актів), що підтверджують право
приватної власності, то в
Коломийському МБТІ договір дарування
не був зареєстрований, що
підтверджується випискою з
інвентаризаційних матеріалів (а.с.4).

Відповідно до Вказівок по веденню
погосподарського обліку в сільських
радах, затверджених 12 травня 1985 року
№5-24-26 було проведено запис в
погосподарських книгах на підставі
договору дарування і власником будинку
по АДРЕСА_1 став позивач по справі,що
підтверджується випискою з
погосподарської книги №5 стор.70 на
2011-2015 роки, видану виконкомом
Малоключівської сільської ради
Коломийського району,
Івано-Франківської області (а.с.6).

01 липня 2004 року було прийнято
Закон України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», відповідно до якого право на
нерухоме майно виникає з часу
реєстрації, а відповідно до ч.4 ст. 3
Закону України права на нерухоме майно,
що виникли до набрання чинності Закону,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації за умови, що
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, яке діяло
на момент виникнення права власності.

На час укладення договору
дарування, запис в погосподарській
книзі підтверджував право власності.

Відповідно до ст.19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі договорів, укладених в
порядку, встановленому законом.

25 серпня 1994 року було прийнято
нову «Інструкцію про порядок вчинення
нотаріальних дій виконкомами міських,
селищних, сільських рад» і згідно даної
Інструкції сільські ради вже не були
вправі посвідчувати договори
дарування. Тому на підставі копії
договору посвідченого головою
сільської ради позивач не може
зареєструвати за собою право
власності.

Згідно ст.392 ЦК України власник
майна може пред`явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати
документа, який засвідчує його право
власності.

Наведене підтверджується випискою з
інвентаризаційних матеріалів,
довідкою Малоключівської сільської
ради, випискою з по господарських книг,
копією рішення виконкому сільської
ради, копією технічного паспорта,
копією договора дарування та іншими
перевіреними в суді доказами.

На підставі ст.243,244 ЦК УРСР в
ред.1963р., ст.ст. 331,392,717 ЦК України та
керуючись ст.ст.130,174,197 ч.2,213-215 ЦПК
України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок з колодязем по
АДРЕСА_1, житловою площею 17,4 кв.м.,
загальною площею 38,7 кв.м.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: Веселов В. М.