________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/3465/14-ц
Провадження № 2/520/3826/14
УХВАЛА

16.04.2014 року суддя Київського районного
суду м. Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 «про відшкодування майнової
шкоди фізичної особи, яка потерпіла від
злочину»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 пред'явила позов до ОСОБА_2 з
вимогами стягнути з відповідача на
свою користь грошову суму у розмірі 18 930
гривень, як відшкодування майнової
шкоди та 500 000 гривень - на відкодування
моральної шкоди.

За загальними правилами, встановленими
ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до
фізичної особи пред'являються в суд
за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, судом витребувана інформація
з відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання відповідача.

16 квітня 2014 року, за результатами
ознайомлення із одержаною довідкою
ВАДР, встановлено, що відповідач
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться
зареєстрованим в АДРЕСА_1, що
територіально відноситься до
Київського району міста.

Справа підсудна Київському районному
суду м. Одеси.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і оформленої в
порядку, встановленому цим Кодексом.

Нормативно-правовим актом, що регулює
питання звернення до місцевого
загального суду є Цивільний
процесуальний кодекс України,
відповідно до ч. 1 ст. 3 якого кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтями 119, 120 ЦПК України визначенні
вимоги до форми, змісту позовної заяви
та порядку подання копій позовної
заяви та доданих до неї документів.

При ознайомлені з позовною заявою
ОСОБА_1 та додатками до неї встановлені
підстави для залишення позову без руху,
у зв'язку з недодержанням вимогам ст.ст.
119, 120 ЦПК України при його оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

Як вбачається з додатків до позовної
заяви, представництво інтересів
позивача в суді здійснює ОСОБА_3 Однак
дані представника (ім'я, місце
проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку) в позовній
заяві не відбиті, вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119
ЦПК України належним чином не виконані.

Крім того, в позовній заяві адресою
проживання позивача вказано: АДРЕСА_2.

Місцем проживання фізичної особи
згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, придатне для
проживання в ньому (гуртожиток, готель
тощо), у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти
від місця перебування фізичної особи,
тобто того місця, де вона не проживає, а
тимчасово знаходиться.

Згідно п. 1.2 «Порядку реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів»,
затвердженого наказом МВС України №
1077, реєстрація місця проживання або
місця перебування особи - внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.

За інформацією Єдиного державного
демографічного реєстру особа з даними
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованою в
місті Одесі та Одеській області не
значиться, що не співпадає з
відомостями, зазначеними у позовній
заяві.

За своєю суттю адреса - це умовна
кодифікація місця знаходження об'єкту,
яка застосовується з метою поштового
зв'язку. Правила написання адреси,
встановлені Міністерством зв'язку, для
забезпечення якнайшвидшого
пересилання, зберігання і доставляння
поштових відправлень. На всіх адресах
пишеться: назва вулиці, номер будинку і
квартири; назва населеного пункту,
міста; назва району; назва області,
індекс.

В позовній заяві ОСОБА_1 індекс в адресі
позивача взагалі не відбитий, а індекс
в адресі відповідача не співпадає з
офіційно встановленим.

Всі вищезазначені недоліки потребують
усунення, оскільки належне виконання
вимог, встановлених законодавцем в п. 2
ч. 2 ст. 119 ЦПК України мають істотне
значення для здійснення в наступному
судових викликів за правилами ст. 74
ЦПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити ціну
позову.

Позовна заява ОСОБА_1 ціну позову не
містить.

Відбиття в позовній заяві ціни позову
має значення в першу чергу для захисту
прав самого позивача, так як обумовлює
розмір сплати державного мита,
розподіл судових витрат між сторонами
і впливає на можливість порушення
судової діяльності на захист права.

Вимоги п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України не
виконані, в позовній заяві ОСОБА_1 ціна
позову не міститься.

Відповідно до п. 5 та п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, та зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Позивач дані зобов'язання не виконав, в
позовній заяві не зазначив докази в
підтвердження обставин, на які
особисто посилається та до яких
відносяться:

- складові, з яких визначається
заявлена до стягнення майнова шкода;

- погіршення стану здоров'я
внаслідок дій відповідача та постійна
потреба в сторонньому догляді;

- наявність у позивача дітей;

- знаходження дітей на утриманні
позивача;

- відсутність у позивача та членів
родини житла;

- відсутність у позивача житла
внаслідок неправомірних дій
відповідача.

Позивач не зазначає наявність підстав
для звільнення від доказування.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до
позовної заяви додається документ,
що підтверджує сплату судового збору.

Позивач вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України не
виконав, посилаючись, що є звільненим
від сплати судового збору на підставі
п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий
збір».

На час звернення ОСОБА_1 до суду, Закон
України «Про судовий збір» діє у
редакції від 28.11.2013 року, згідно з п. 9 ч. 1
ст. 5 якого встановлені пільги щодо
сплати судового збору та зазначено, що
від сплати судового збору звільняються
інваліди I та II груп, законні
представники дітей-інвалідів і
недієздатних інвалідів I та II груп.

З загального аналізу статті 8 Закону
України «Про судовий збір» та статті 82
ЦПК України, якими встановлений
порядок відстрочення та розстрочення
судових витрат, зменшення їх розміру
або звільнення від їх оплати
вбачається, що зазначене питання
вирішується ухвалою суду.

За правилами ч. 2 ст. 208 ЦПК України,
питання, пов'язані з рухом справи в суді
першої інстанції, клопотання та заяви
осіб, які беруть участь у справі,
питання про відкладення розгляду
справи, оголошення перерви, зупинення
або закриття провадження у справі,
залишення заяви без розгляду, а також в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом, вирішуються судом шляхом
постановлення ухвал.

Ухвала суду на підставі статті 208 ЦПК
України є формою викладення судового
рішення, яке відповідно до ч. 9 ст. 293 ЦПК
України може бути оскаржене в
апеляційному порядку окремо від
рішення суду до завершення розгляду
справи та за правилами ч. 4 ст. 209 ЦПК
України оформлюються окремим
процесуальним документом і
постановляються в нарадчій кімнаті.

При прийнятті рішення суд зобов'язаний
безпосередньо оцінити докази та згідно
з ч. 4 ст. 212 ЦПК України відобразити
результати оцінки в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Отже, виходячи з наведеного, для
вирішення питання щодо звільнення
ОСОБА_1 від оплати судових витрат,
позивач повинен звернутись до суду з
відповідною заявою, за результатами
розгляду якої, після безпосереднього
дослідження та оцінки доказів суд
викладе судове рішення у формі ухвали.

Тому, ОСОБА_1 необхідно надати суду
мотивовану заяву про звільнення від
оплати судового збору чи сплатити
судовий збір у встановленому розмірі.

Відповідно до ч. 7 ст. 119 ЦПК України, у
разі пред'явлення позову особами, які
діють на захист прав, свобод та
інтересів іншої особи, в заяві
повинні бути зазначені підстави такого
звернення.

Позивач, яка є особою ІНФОРМАЦІЯ_5,
посилаючись на шкоду, завдану не тільки
їй, а й її дітям - підстави такого
звернення не зазначає, дані (імена, дати
народження) дітей не вказує, докази
родинних відносин з ними в заяві не
містяться.

За положеннями ч. 8 ст. 119 ЦПК України,
якщо позовна заява подається
представником позивача, до позовної
заяви додається довіреність чи інший
документ, що підтверджує його
повноваження.

Позовна заява ОСОБА_1 підписана та
подана до суду ОСОБА_3, як представником
позивача. В підтвердження повноважень
представника до позовної заяви додана
угода про надання правової допомоги та
ордер серії ОД № 094929. На підтвердження
права представника займатися
адвокатською діяльністю в ордері
зазначено свідоцтво НОМЕР_1 від 21.01.2012
та посвідчення адвоката НОМЕР_2, видане
від 31.01.2012 р. радою адвокатів Одеської
області. Однак в матеріалах справи
відсутні копії як свідоцтва так і
посвідчення, що унеможливлює
перевірити правильність внесених до
ордеру даних та підтвердити
повноваження представника.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,
заява повертається у випадках, коли
заяву від імені позивача подано особою,
яка не має повноважень на ведення
справи.

Відсутність вищевказаних документів
перешкоджає перевірці повноважень
представника та виключення підстав для
повернення заяви згідно з п. 3 ч. 3 ст. 121
ЦПК України.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов'язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення відповідачу копії трьох
документів, які указані в п. 6 додатків
до позовної заяви.

За положеннями ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 «про відшкодування майнової
шкоди фізичної особи, яка потерпіла від
злочину».

Надати позивачу строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 ЦПК України позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя
Літвінова