АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2607/14
Головуючий І інстанції - Калмикова Л.К.
Справа №2-1572/2010
Категорія:право власності
Доповідач - Бобровський В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

С у д д і в
Черкасова В.В.,

Кокоші В.В.,

при
секретарі Харченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 27 травня
2010 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4
до Слатинської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області про визнання права власності
на самочинне будівництво,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2010 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до Слатинської селищної
ради Дергачівського району
Харківської області про визнання права
власності на самочинне будівництво по
АДРЕСА_1, надбудованої до житлового
будинку літер «А2» мансарди (літер АМНС)
загальною площею 47 кв.м, а також
побудовані на земельній ділянці
капітальні будівлі вбиральні літер
«Б», літній душ літер «В».

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4
посилалась на те, що земельна ділянка
площею 0,15 га була надана їй у
користування та на те, що без
відповідного дозволу вона здійснила
вказане будівництво та на те, що згідно
технічного висновку від 20 травня 2010
року збудовані будівлі відповідають
загальнобудівним нормам, правилам та
державним стандартам.

Відповідач - Слатинська селищна рада,
проти позову не заперечувала.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 27 травня
2010 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 у власних
та в інтересах неповнолітніх дітей, з
посиланням на те, що вказане
будівництво вони здійснили з її
чоловіком ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, те, що будинок
чоловік придбав за договором
купівлі-продажу у ОСОБА_6, а земельна
ділянка позивачу у користування не
надавалась, рішення суду просить
скасувати, у позові ОСОБА_4 відмовити.

Дослідивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК
України вирішила апеляційну скаргу
ОСОБА_3 задовольнити, рішення районного
суду скасувати, у позові ОСОБА_4
відмовити, виходячи із наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4
про визнання права власності на
самочинно надбудовану на будинку
АДРЕСА_1 мансарду та збудовані на
земельній ділянці вбиральню та літній
душ, суд із застосуванням норм ст..ст. 331,
392, 376 ЦК України, дійшов висновку про
підставність та обґрунтованість
позову.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна.

Рішення суду ухвалене без додержання
вимог ст..ст. 213, 214 ЦПК України та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

За правилом ч.3 ст.376 ЦПК України право
власності на самочинне будівництво
нерухомого майна може бути за рішенням
суду визнано за особою,яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не було їй відведено для
цієї мети за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає за
нормою ч.2 мст.331 цього Кодексу з моменту
завершення будівництва (створення
майна) та якщо договором або законом
передбачено прийняття його в
експлуатацію, право власності виникає
з моменту його прийняття в
експлуатацію.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач,як на підставність заявленого
позову посилалась на технічний паспорт
на домоволодіння та висновок
експертного дослідження про технічний
стан мансарди, вбиральні та літній душ,
що здійснено ПГТ «Баранов-К»
підприємства «Центр-Персонал» про
відповідність будівництва будівельним
нормам та правилам.

Але у справі відсутні будь-які
правовстановлюючі документи на
житловий будинок літер «А2», на
земельну ділянку.

Вирішуючи справу, суд на вказані
обставини не звернув уваги, належної
оцінки наданим доказам в порушення
вимог ст..212 ЦПК України не надав та
безпідставно дійшов в попередньому
судовому засіданні за відсутності
представника селищної ради про
обґрунтованість заявленого ОСОБА_4
позову.

З огляду на викладене, керуючись ст..ст.
303, 304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 27 травня 2010
року скасувати.

У позові ОСОБА_4 до Слатинської
селищної ради про визнання права
власності на самочинне будівництво -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт серії
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 121.80 грн.
судових витрат.

Рішення набирає законної сили після
проголошення але протягом двадцяти
днів може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді