АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1888/14
Головуючий 1 інстанції Шмадченко
Категорія: права власності
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової
А.І., Бездітко В.М.,

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
заступника прокурора Київського
району міста Харкова на рішення
Київського районного суду м. Харкова
від 08 серпня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до Харківської міської
ради про визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовною заявою, в якій просив
визнати за ним право власності на
нежитлову будівлю - гараж літ. «Е-1»
загальною площею 38,5 кв.м., розташований
за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову посилався на те,
що вищезазначений гараж він збудував
за власні грошові кошти, власними
зусиллями, з використанням належних
йому на праві приватної власності
матеріалів та обладнання. Гараж
знаходиться у задовільному технічному
стані, придатний до експлуатації.

В судове засідання позивач не з'явився.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явилася, надала до суду
відзив на позовну заяву, у якому
просила прийняти по суті позовних
вимог законне та обґрунтоване рішення,
що не порушить прав третіх осіб.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 08 серпня 2013 року позовні
вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
нежитлову будівлю - гараж літ. «Е1»
загальною площею 38,5 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора Київського району міста
Харкова просить рішення суду першої
інстанції скасувати і ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
на незаконність та необґрунтованість
судового рішення, невідповідність
висновку суду фактичним обставинам
справи. Зазначає, що земельна ділянка
для будівництва позивачу не виділялася
ні до початку робіт, ні після його
закінчення.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, дослідивши матеріали справи та
обговоривши наведені в скарзі доводи,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду першої інстанції скасуванню з
ухваленням у справі нового рішення з
наступних підстав.

Відповідно до п., п 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
скасовує рішення суду першої інстанції
і ухвалює нове, в разі невідповідності
висновків суду обставинам справи,
недоведеності обставин, які суд вважав
встановленими та, як слідство
порушення та неправильне застосування
норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3,
визнаючи за ним право власності суд
першої інстанції послався на положення
ст. 376 ЦК України - особа, що здійснила
самочинне будівництво може вимагати
визнання за нею права власності на
зазначену будівлю, якщо це не порушує
права третіх осіб.

Але з таким висновком суду
погодитись не можна з наступних
підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Встановлено, що рішенням виконавчого
комітету Київської районної ради
народних депутатів №294 від 02.12.1997 року
«Про внесення змін до рішення
Київського райвиконкому №215-16 від
12.09.1995 року» позивачу дозволено
користуватися та експлуатувати
самовільно побудований гараж інв. №8-82,
розташований по АДРЕСА_1, загальною
площею 38,5 кв.м. Також попереджено
користувача самовільної будівлі, що
рішення виконкому не є підставою для
оформлення права власності та будівля
не може бути предметом купівлі-продажу
( а.с. 8 ).

Відповідно до технічного висновку ТОВ
«НТК Енерго-Тайм» технічний стан
будівельних конструкцій гаражу літ.
«Е-1» забезпечує несучу здатність,
достатню для його експлуатації.
Будівельна готовність об'єкта складає
100% ( а.с. 12 - 26 ).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Згідно ч. ч. 1, 4 і 5 ст. 24 Закону України
"Про планування і забудову територій"
від 20 квітня 2000 року № 1699, фізичні та
юридичні особи, які мають намір
здійснити будівництво об'єктів
містобудування на земельних ділянках,
що належать їм на праві власності чи
користування, зобов'язані отримати від
виконавчих органів відповідних рад,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій, у разі
делегування їм таких повноважень
відповідними радами, дозвіл на
будівництво об'єкта містобудування.

Дозвіл на будівництво дає право
замовникам на отримання вихідних даних
на проектування, здійснення
проектно-вишукувальних робіт та
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт у порядку,
визначеному законом.

Після одержання забудовником вихідних
даних на проектування об'єкта
містобудування і здійснення
проектно-вишукувальних робіт,
будівельного паспорта і проектної
документації на будівництво об'єкту
містобудування, у нього виникає право
на отримання дозволу на виконання
будівельних робіт.

Частиною 9 ст. 30 вищезазначеного Закону
України визначено, що здійснення
будівельних робіт на об'єктах
містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення
незазначених у дозволі будівельних
робіт вважається самовільним
будівництвом і тягне за собою
відповідальність згідно із
законодавством.

Матеріали справи не містять рішень
уповноважених органів щодо надання
позивачу земельної ділянки для
здійснення будівництва, розробленої
компетентним органом
проектно-кошторисної документації на
будівництво, дозволу на виконання
будівельних робіт.

Позивач не надав суду жодних доказів на
підтвердження того, що він звертався до
будь-якого компетентного органу щодо
визнання права власності на об'єкт
самочинного будівництва.

За таких обставин судова колегія
вважає необхідним апеляційну скаргу
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, 4
ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Київського району міста
Харкова - задовольнити.

Рішення Київського районного
суду м. Харкова від 08 серпня 2013 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в позові
ОСОБА_3 до Харківської міської ради про
визнання права власності - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді