Справа № 603/214/14-ц
Провадження №2/603/65/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2014 р. Монастириський районний
суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді
Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря
Вішка Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Монастириська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд
із позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, посилаючись на те, що
сімейні стосунки не склались, протягом
останнього часу вони фактично
припинили шлюбні відносини, не ведуть
спільного господарства, їхній шлюб
носить формальний характер, тому
вважає, що його збереження буде
суперечити їхнім інтересам.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов підтримала, просить
його задовольнити. Миритись із
відповідачем не бажає, оскільки
відповідач не піклується про створення
нормальних сімейних стосунків, не дбає
про матеріальне забезпечення,
взаємоповагу один до одного, постійно
вчиняє сварки, які супроводжуються
нанесенням їй ударів, зокрема останній
конфлікт з відповідачем відбувся
наприкінці 2013 року, внаслідок якого
відповідач ОСОБА_2, знехтувавши
вагітністю своєї дружини, завдав їй
тілесні ушкодження.

Представник позивача ОСОБА_1 -
адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні
позов вважає підставним та таким, що
підлягає до задоволення, оскільки
відповідач по відношенню до позивача
вчинив дії, які мають ознаки
протиправних, під час вагітності своєї
дружини вчинив сварку та завдав їй
фізичний біль, відповідач у скоєному не
розкаюється, що робить спільне
проживання з ним нестерпним. У
поведінці відповідача вбачає
наявність ознак кримінальних
правопорушень, передбачених ст.ст.125, 126
КК України.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, звернувшись в
суд із заявою про розгляд справи у його
відсутності. У попередніх судових
засіданнях позов не визнав, суду
пояснив, що протягом двох місяців з
позивачем вони не проживають разом, не
ведуть спільного господарства та не
підтримують шлюбних відносин, проте, не
зважаючи на суперечки із позивачем,
хоче зберегти сім'ю, оскільки вони
виховують двох малолітніх дітей і
очікують народження третьої дитини, а
тому вважає, що діти повинні
виховуватись у повноцінній сім'ї.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд приходить до переконання,
що позов підлягає до задоволення з
наступних підстав:

Сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 10.03.2010 року, про
що Коропецькою селищною радою
Монастириського району Тернопільської
області 14.02.2014 року видано свідоцтво
про шлюб серії НОМЕР_1.

Від даного шлюбу у сторін
народились діти: дочка ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
Згідно довідки №217, виданої 28.02.2014 року
виконавчим комітетом Гончарівської
сільської ради Монастириського району
Тернопільської області, діти в АДРЕСА_1
не зареєстровані, але проживають разом
із матір'ю.

Згідно довідки №373, виданої 23.04.2014
року комунальною установою
Монастириської районної ради
«Монастириське районне територіальне
медичне об'єднання», позивач ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька АДРЕСА_1,
знаходиться на обліку в жіночій
консультації з діагнозом: вагітність
24-25 тижнів.

Проголошена Конституцією України
охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише з
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей.

Крім того, згідно ч.2 ст.110 СК
України позов про розірвання шлюбу не
може бути пред'явлений протягом
вагітності дружини та протягом одного
року після народження дитини, крім
випадків, коли один із подружжя вчинив
протиправну поведінку, яка містить
ознаки кримінального правопорушення
щодо другого з подружжя або дитини.

Правило про те, що подружжя не
може звертатися до суду з позовом про
розірвання шлюбу протягом вагітності
дружини та протягом одного року після
народження дитини, має ряд виключень.
Закон допускає звернення до суду
кожного із подружжя, якщо:

-один із подружжя вчинив
протиправну поведінку, яка містить
ознаки кримінального правопорушення,
щодо другого з подружжя або дитини (ч.2
ст.110 СК України);

-батьківство щодо зачатої або
народженої дитини визнане іншою
особою (ч.ч.3,4 ст.110 СК України);

-за рішенням суду відомості про
чоловіка як батька дитини виключено із
актового запису про народження дитини
(ч.4 ст.110 СК України).

Під розумінням першої умови -
вчинення одним з подружжя протиправної
поведінки, яка містить ознаки
кримінального правопорушення щодо
другого з подружжя або дитини - маються
на увазі випадки, коли чоловік ображає
або б'є дружину загрожує їй, принижує її
честь і гідність. Ця норма закону
спрямована на захист інтересів жінки,
якій надається можливість розірвати
шлюб.

Питання про те, містить чи не
містить поведінка особи ознаки
кримінального правопорушення, вирішує
лише суд, при зверненні до суду
позивачеві не потрібно надавати копію
вироку, у якому дії другого з подружжя
будуть визнані злочинними, достатньо
вказати в позові, що відповідач у
справі б'є або ображає позивача,
влаштовує в будинку скандали, тощо.

У судовому засіданні позивач,
представник позивача стверджували, що
відповідач ОСОБА_2 по відношенню до
позивача неодноразово вчиняв дії
насильницького характеру, зокрема,
наприкінці 2013 року відповідач,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, вчинив конфлікт з дружиною,
внаслідок чого завдав їй тілесні
ушкодження. За медичною допомогою
ОСОБА_1 не зверталась.

Даний факт підтвердили свідки,
допитані у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_7 у судовому
засіданні пояснив, що у грудні 2013 року,
коли йому стало відомо про те, що
захворіла його мати, у
домогосподарстві якої проживає
позивач ОСОБА_1 зі сім'єю, прийшов
відвідати її. Там вже були присутні
його сестра ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Через
деякий час прийшов відповідач ОСОБА_2,
який перебував у стані алкогольного
сп'яніння і нецензурно лаявся, почувши
у одній із кімнат, де перебували
позивач та відповідач, шум та крики, він
разом із ОСОБА_8, ОСОБА_9 зайшли туди і
побачили як відповідач ОСОБА_2 тримає
за плечі ОСОБА_1, яка у цей момент
знаходилась у «заглибині» серванта.
ОСОБА_2, перебуваючи в агресивно
налаштованому стані, хотів його пхнути,
але ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зупинили його.

Очевидцем нанесення тілесних
ушкоджень не був, однак зі слів
позивача ОСОБА_1 йому відомо, що її
чоловік вчиняє сварки і наносить їй
побої, що й стало причиною їхнього
окремого проживання.

Аналогічні пояснення дали у
судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 Крім того, свідок ОСОБА_9 додала,
що у грудні 2013 року у домогосподарстві,
де проживає сім'я ОСОБА_1, вона побачила
як позивач вийшла з однієї із кімнат, де
перебувала разом з відповідачем, зі
слідами крові на губі, пізніше
відповідач знову її покликав в одну з
кімнат, звідки згодом почули шум,
схожий на биття скла і крик. У той час,
як вона разом з ОСОБА_8 зайшли в кімнату,
то побачили, що ОСОБА_2 тримає свою
дружину за плечі, яка в цей час
знаходилась у «заглибині» серванта.
ОСОБА_2 не хотів її відпускати, тому їм
довелось його заспокоювати.

Зі слів позивача свідку ОСОБА_9
відомо про сварки з відповідачем, який
піднімає на неї руку.

Згідно письмової відповіді №4339
від 16.04.2014 року, адресованої
Монастириським РВ УМВСУ в
Тернопільській області адвокату
ОСОБА_4, ОСОБА_1 зверталась в
Монастириський РВ із заявою по факту її
побиття гр.ОСОБА_2, яка була
зареєстрована в ЖЕО №427 від 10.04.2014 року
та внесена в ЄРДР №0000078 від 11.04.2014
року за ч.1 ст.125 КК України і згідно
копії витягу з ЄРДР №0000078 від
11.04.2014 року 27.12.2013 року ОСОБА_2 у власному
домогосподарстві спричинив тілесні
ушкодження своїй дружині ОСОБА_1, за
медичною допомогою остання не
зверталась.

На підставі наведених вище
обставин, судом встановлено, що дійсно
між сторонами втрачено почуття любові
та взаємоповаги. Крім цього, протягом
останнього часу сторони не ведуть
спільного господарства, не підтримують
шлюбних відносин та не проживають
разом. У судовому засіданні з'ясовано,
що поведінка відповідача по
відношенню до своєї дружини містить
ознаки протиправної, що суперечить
інтересам позивача та малолітніх
дітей, а тому, враховуючи думку
позивача, яка категорично ствердила, що
миритись із відповідачем не бажає,
заперечила відносно терміну на
примирення, суд приходить до
переконання про недоцільність
збереження даного шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає, що
шлюб між сторонами слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 292
ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, який зареєстрований 10 березня
2010 року Коропецькою селищною радою
Монастириського району Тернопільської
області, актовий запис №04.

Рішення суду після набрання
законної сили надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Монастириський районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Ю. Г. Гудкова