печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Кирилюк І.В.,при
секретарі:Гурніку А.І.,за участю:
позивача:ОСОБА_2,представника
відповідача:Будніка А.К.,представника
третьої особи:не з'явився,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Український
зональний науково-дослідний і
проектний інститут по цивільному
будівництву» - ПАТ «КиївЗНДІЕП» за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2)
звернувся до суду з вказаним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Український зональний
науково-дослідний і проектний інститут
по цивільному будівництву» - ПАТ
«КиївЗНДІЕП» (далі - відповідач, ПАТ
«КиївЗНДІЕП»), в якому просить
зобов'язати відповідача внести зміни
до індивідуальних відомостей про
застраховану особу ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) і
подати до Управління Пенсійного фонду
України в Печерському районі м. Києва
скореговані відомості про помісячні
суми заробітку ОСОБА_2 за період з січня
по листопад 2010 року включно, у
відповідності до рішення Апеляційного
суду м. Києва від 04.04.2013 року у справі №
22- ц/796/2512/2013 року.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що з 14.09.1963 року він
працював у Відкритому акціонерному
товаристві «Український зональний
науково-дослідний і проектний інститут
по цивільному будівництву» - ПАТ
«КиївЗНДІЕП», правонаступником якого є
ПАТ «КиївЗНДІЕП». 09.11.2010 року позивача
було звільнено з роботи з посади
начальника відділу технології та
організації будівництва ПАТ
«КиївЗНДІЕП» у зв'язку із виходом на
пенсію на підставі ст. 38 КЗпП України.
Відповідач зобов'язаний був у день
звільнення видати позивачу належно
оформлену трудову книжку та провести
розрахунок у визначені чинним
законодавством строки. Проте,
незважаючи на неодноразові звернення
позивача кошти йому не були виплачені,
у зв'язку із чим він звернувся до суду
за захистом своїх порушених прав. Під
час розгляду справ в суді з'ясувалось,
що відповідачем до Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва була подана звітність
щодо нарахованої позивачеві за 2010 рік
заробітної плати, розмір якої не
відповідав заробітку, який в дійсності
мав бути виплачений за вказаний період.
Вказаний факт знайшов своє
підтвердження в рішенні Апеляційного
суду м. Києва від 04.04.2013 року, що набрало
законної сили. Оскільки до Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва була подана
недостовірна інформація щодо
заробітної плати позивача з січня по
листопад 2010 року останньому було
неправильно нараховано пенсію. Після
звернення до ПАТ «КиївЗНДІЕП»
з'ясувалось, що у відповідача відсутня
частина необхідних бухгалтерських
документів, які б дали змогу внести
зміни до індивідуальних відомостей про
застраховану особу - ОСОБА_2 - шляхом
подання до Управління Пенсійного фонду
України в Печерському районі м. Києва
скорегованої відомості.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 09.12.2013 року відкрито
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
«Український зональний
науково-дослідний і проектний інститут
по цивільному будівництву» - ПАТ
«КиївЗНДІЕП» про зобов'язання вчинити
дії та справу призначено до судового
розгляду.

В судовому засіданні 25.02.2014 року
позивач подав письмову заяву про
уточнення позовних вимог.

Протокольною ухвалою Печерського
районного суду м. Києва від 19.03.2014 року,
відповідно до ст. 35 ЦПК України, до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
було залучено Управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі м.
Києва (далі - третя особа, Управління ПФ
України в Печерському районі м. Києва).

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги з викладених у позовній
заяві підстав з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнав в повному
обсязі.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи, в порядку ст.ст.
74, 76 ЦПК України, повідомлений належним
чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
та оцінивши письмові докази у справі у
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню враховуючи
наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 14.09.1963
року по 09.11.2010 року працював в ПАТ
«КиївЗНДІЕП».

Наказом від 08.11.2010 року № 364к ОСОБА_2
було звільнено з посади 09.11.2010 року у
зв'язку із виходом на пенсію, згідно ст.
38 КЗпП України.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
04.04.2013 року у цивільній справі №
22-ц/796/2512/2013 року за позовом ОСОБА_2 до
ПАТ «КиївЗНДІЕП» про стягнення
невиплачених при звільнення грошових
коштів, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільнені та
моральної шкоди, яке набрало законної
сили, встановлено, що ПАТ «КиївЗНДІЕП»
було подано до Управління ПФ України в
Печерському районі м. Києва звітність
щодо нарахованої позивачу заробітної
плати у 2010 році, розмір якої не
відповідав заробітній платі позивача,
яка в дійсності мала бути виплачена за
вказаний період.

Надання ПАТ «КиївЗНДІЕП»
недостовірних даних до Управління ПФ
України в Печерському районі м. Києва
щодо заробітної плати ОСОБА_2 за період
з березня 2010 року по листопад 2011 року
відобразилося в індивідуальній
відомості про застраховану особу -
ОСОБА_2 - за звітний 2010 рік (форма ОК-5
ПФУ) та призвело до неправильного
нарахування пенсії позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», лля обчислення
пенсії враховується заробітна плата
(дохід) за весь період страхового стажу
починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням
пенсіонера та за умови підтвердження
довідки про заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення пенсії
також враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно ст. 101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

08.08.2013 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ
«КиївЗНДІЕП» із заявою про внесення
змін до індивідуальних відомостей про
застраховану особу ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) шляхом
подання до Управління ПФ України в
Печерському районі м. Києва корегуючої
відомості про помісячні суми заробітку
ОСОБА_2 за період з січня по листопад 2010
року включно, у відповідності до
рішення Апеляційного суду м. Києва від
04.04.2013 року.

Проте, у відповідь на заяву ОСОБА_2 ПАТ
«КиївЗНДІЕП» повідомило,у листі від
27.11.2013 року, що у справах товариства
відсутня частина необхідних первинних
документів, які б дали змогу внести
відповідні зміни до індивідуальних
відомостей про застраховану особу
ОСОБА_2, оскільки документи не були
передані попередніми працівниками
бухгалтерії.

Так, 06.04.2010 року Контрольно-ревізійним
управлінням в м. Києві складено Акт №
11-30/350 про відсутність бухгалтерського
обліку в Відкритому акціонерному
товаристві «Український зональний
науково-дослідний і проектний інститут
по цивільному будівництву» за період з
01.01.2008 року по 01.04.2010 року, згідно якого в
Інституті не забезпечено збереження
оброблених документів та не
забезпечено їх належне зберігання
протягом встановленого строку.

Відповідно до розрахункових листків за
січень 2010 року заробітна плата
позивача складала 2 415,79 грн., за лютий 2010
року - 1 360,00 грн. (а. с. 19, 20).

Як встановлено в рішенні Апеляційного
суду м. Києва від 04.04.2013 року у цивільній
справі № 22-ц/796/2512/2013 року, ПАТ
«КиївЗНДІЕП» повинно було виплатити
ОСОБА_2 при звільненні 09.11.2010 року
заборгованість по заробітній платі із
вирахуванням її часткового погашення в
сумі - 4 122,96 грн., грошову компенсацію за
96 днів невикористаної відпустки в сумі
- 3 125,85 грн., а також матеріальну
допомогу, передбачену п. 8.2.9.
колективного договору на 2008-2010 роки в
сумі - 34 000,00 грн.

Згідно п. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, встановлені у рішенні
Апеляційного суду м. Києва від 04.04.2013
року у цивільній справі № 22-ц/796/2512/2013
року обставини щодо розміру заробітної
плати ОСОБА_2 не підлягають
доказуванню.

Більш того, в судовому засіданні
представник відповідача Буднік А.К.
позов визнав в повному обсязі.

При цьому, суд зазначає, що представник
відповідача Буднік А.К. діє на підставі
довіреності від 09.01.2014 року № 06-05,
згідно якої йому надано усі
процесуальні права, передбачені
законодавством України.

Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 44 ЦПК
України, представник, який має
повноваження на ведення справи в суді,
може вчиняти від імені особи, яку він
представляє, усі процесуальні дії, що
їх має право вчиняти ця особа.
Обмеження повноважень представника на
вчинення певної процесуальної дії
мають бути застережені у виданій йому
довіреності.

Оскільки довіреність не містить
застереження щодо обмеження
представника відповідача у праві
визнання позову, то суд вважає, що
представнику відповідача Будніку А.К.
надано такі повноваження.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідач визнав позов, що не
суперечить чинному законодавству та не
порушує права, свободи та інтереси
інших осіб, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 79 ЦПК України,
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. За подання до суду
позовної заяви немайнового характеру
судовий збір сплачується в розмірі 0,2
розміру мінімальної заробітної плати.

Як визначено у п. 3 ст. 2 ЦПК України,
провадження в цивільних справах
здійснюється відповідно до законів,
чинних на час вчинення окремих
процесуальних дій, розгляду і
вирішення справи.

Згідно ст. 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік», з 1
січня мінімальну заробітну плату на 2014
рік установлено у місячному розмірі - 1
218 гривень.

Оскільки позивач звільнений від сплати
судового збору на підставі п. 1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір», то з
відповідача в дохід держави стягується
243,60 грн. у відшкодування судових
витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 101
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст. 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11,
15, 60, 79, 88, 209, 213 - 215, 223 Цивільного
процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Український
зональний науково-дослідний і
проектний інститут по цивільному
будівництву» - ПАТ «КиївЗНДІЕП» за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва про зобов'язання
вчинити дії - задовольнити повністю.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Український зональний
науково-дослідний і проектний інститут
по цивільному будівництву» - ПАТ
«КиївЗНДІЕП» внести зміни до
індивідуальних відомостей про
застраховану особу ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) і
подати до Управління Пенсійного фонду
України в Печерському районі м. Києва
скореговані відомості про помісячні
суми заробітку ОСОБА_2 за період з січня
2010 року по листопад 2010 року включно,
відповідно до рішення Апеляційного
суду м. Києва від 04.04.2013 року у цивільній
справі № 22-ц/796/2512/2013 року наступного
змісту:

· за січень 2010 року - 2 415,79 грн.;

· за лютий 2010 року - 1 360,00 грн.;

· за березень 2010 року - 1 390,91 грн.;

· за квітень 2010 року - 1 133,33 грн.;

· за травень 2010 року - 1 000,00 грн.;

· за червень 2010 року - 161,90 грн.;

· за липень 2010 року - 154,55 грн.;

· за серпень 2010 року - 161,90 грн.;

· з вересень 2010 року - 154,55 грн.;

· за жовтень 2010 року - 161,90 грн.;

· за листопад 2010 року - 37 280,40 грн.
(154,55 грн.+3 125,85 грн.+34 000,00 грн.).

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Український зональний
науково-дослідний і проектний інститут
по цивільному будівництву» - ПАТ
«КиївЗНДІЕП» в дохід Держави 243 грн. 60
коп. у відшкодування судових витрат.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
І.В.Кирилюк