справа № 166/539/14-ц
провадження №6/166/39/14
УХВАЛА

іменем України

05 травня 2014 року
смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської
області в складі головуючого - судді
Свистун О.М.,

за участю секретаря Заєць Н.П.,

розглянувши клопотання відділу
Державної виконавчої служби
Ратнівського районного управління
юстиції у Волинській області (далі -
ВДВС) про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України,

встановив :

Старший державний виконавець ВДВС
Ратнівського РУЮ Колєснік Б.В. за
погодження із начальником цього
відділу звернувся до суду з поданням, у
якому просить винести ухвалу про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України до сплати ним
штрафів у справах про адміністративні
правопорушення на загальну суму 1820 грн.

Подання мотивовано тим, що ОСОБА_1
періодично виїжджає на сезонні роботи
у Російську Федерацію, однак штрафів на
даний час не сплатив, що є підставою для
тимчасового обмеження в праві виїзду з
України відповідно до Закону України
"Про порядок виїзду та в'їзду в Україну
громадян України".

Представник ВДВС, будучи належним
чином повідомленим про дату, час і
місце розгляду справи, в судове
засідання не з`явився.

Дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що подання до задоволення
не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

У силу статті 2 протоколу №4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (ратифікований
Законом України 11 вересня 1997 року) та
статті 17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини",
заходи щодо обмеження свободи
пересування повинні бути достатньо
виправдані суспільними інтересами в
демократичному суспільстві.

Згідно із п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону
України "Про порядок виїзду і в'їзду в
Україну громадян України"
громадянинові, який має паспорт, може
бути тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань.

Аналіз даних правових норм дає
можливість зробити висновок про те, що
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України є винятковим
заходом обмеження особистої свободи
фізичної особи, який застосовується
лише pf наявності достатніх на це
підстав.

Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК
України доведенню підлягають
наявність умислу боржника на ухилення
від виконання зобов'язання та інші
факти, як обставини, які є предметом
посилання суб'єкта подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України як на підставу його вимог.

Судом установлено, що ВДВС
Ратнівського районного управління
юстиції 28 січня 2014 року щодо боржника
ОСОБА_1 відкрито виконавчі провадження
:

- з виконання постанови Ратнівського
районного суду від 20 листопада 2012 року,
яка набрала законної сили 30 листопада
2012 року, про стягнення штрафу в розмірі
800 гривень,

- з виконання постанови ВДАІ від 07
листопада 2012 року, яка набрала законної
сили 17 листопада 2012 року, про стягнення
штрафу в розмірі 1020 грн.

Копії даних постанов 18 січня 2014
року направлено сторонам виконавчого
провадження і попереджено боржника про
необхідність добровільного виконання
постанов у зазначені в них строки зі
стягненням з боржника виконавчого
збору та витрат, пов'язаних з
провадженням виконавчих дій. Вказані
постанови ОСОБА_1 отримано, про що
свідчить витяг з пошукової форми
установи поштового зв'язку.

Згадані вище виконавчі провадження
постановою ВДВС від 05 лютого 2014 року
об'єднано в одне провадження.

Доводи виконавця на обґрунтування
подання зводяться до виконання
боржником сезонних робіт на території
Російської Федерації.

Однак такі відомості зафіксовані у
акті державного виконавця, який видано
27 листопада 2013 року, тобто до відкриття
виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1
Більш того, із цього акта вбачається,
що, зі слів матері боржника, ОСОБА_1
доходів за такі роботи останнім часом
не отримував.

З врахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що державним
виконавцем не доведено та в матеріалах
подання відсутні будь-які докази того,
що боржник ухилявся від виконання
зобов'язань, покладених на нього
постановами суду та ВДАІ..

Керуючись ст.ст.14, 60, 217, 377-1 ЦПК
України, ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та виїзду в
Україну громадян України", ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження",
суд

ухвалив:

У задоволенні подання
відділу Державної виконавчої служби
Ратнівського районного управління
юстиції у Волинській області про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Ратнівський районний суд шляхом
подачі в 5 - денний строк з дня отримання
копії ухвали апеляційних скарг.

Головуючий-підпис

З оригіналом згідно

Суддя Ратнівського

районного суду
О.М.Свистун