Справа № 137/2466/13-ц Провадження №
22-ц/772/1177/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Робак М. В.Категорія:
48Доповідач: Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Войтко Ю.Б.,
Міхасішин І.В.,

при секретарі: Куленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 19.02.2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів , -

ВСТАНОВИЛА:

17.12.2013 року ОСОБА_2 звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення на її
користь аліментів на утримання двох
неповнолітніх дітей в розмірі 1/3
частини усіх видів доходу відповідача,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

У своєму позові позивачка зазначає, що
від шлюбу з відповідачем мають доньок
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2. На разі між
сторонами проходить процес розлучення,
оскільки шлюбні відносини фактично
припинені. Діти переважно перебувають
на матеріальному утриманні позивачки.
Відповідач обов'язків по вихованню
дітей не виконує і тільки деколи надає
матеріальну допомогу в розмірі значно
меншому, ніж це необхідно для їх
належного виховання і розвитку.
Відповідач має задовільний стан
здоров»я та постійне місце роботи (
суддя районного суду) і отримує дохід
достатнього рівня, інших утриманців,
крім позивачки та дитини у нього немає,
а отже має можливість сплачувати
аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх
видів його заробітку(доходів).

Рішенням Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 19.02.2014року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені частково; стягнуто
з ОСОБА_3 на користь позивачки
аліменти на утримання доньок ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 в розмірі ? частини з усіх видів
його заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 17.12.2013
року і до досягнення найстаршою
дитиною повноліття.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення міськрайонного суду,
посилаючись на неповноту з»ясування
судом обставин, що мають значення для
справи і неправильне застосування
судом норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити повністю.

Судова колегія , заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України
передбачає, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції вірно
встановлені обставини, які не
заперечуються сторонами, що 15.11.2005 року
відділом РАЦС ВМУЮ Вінницької області
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб
про що в книзі реєстрації шлюбів
зроблено відповідний актовий запис №
2989.

Згідно свідоцтва про народження серія
НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась
ОСОБА_6, батьками якої зазначені:
ОСОБА_3 - батько та ОСОБА_2 - мати, актовий
запис № 57.

Згідно свідоцтва про народження серія
НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась
ОСОБА_4, батьками якої зазначені:
ОСОБА_3 - батько та ОСОБА_2 - мати, актовий
запис № 55.

Згідно довідки Літинської селищної
ради від 22.11.2013 року № 3637 зі слів матері
ОСОБА_2 на її утриманні знаходяться
двоє неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що відповідач
працює суддею Літинського районного
суду Вінницької області та має
стабільний та постійний дохід.

Згідно розрахункового рахунку дохід
відповідача за грудень 2013 року
становив 19 488 грн.( виплата 15 417,76 грн.)

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивача суд першої інстанції виходив
з того, що ? частка від заробітної плати
відповідача буде враховувати розумні
матеріальні потреби малолітніх дітей.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 51
Конституції України батьки зобов'язані
утримувати дітей до їх повноліття.

За змістом статті 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Чіткої фіксації « аліментної частки»
від заробітку батьків дитини Законом
не встановлено.

Одним із основних прав дитини є право
на утримання, яке кореспондується з
конституційним обов'язком батьків
утримувати дітей до їх повноліття та
знайшло своє закріплення у Сімейному
кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання
дитини є одним із способів захисту
інтересів дитини, забезпечення
одержання нею коштів, необхідних для її
життєдіяльності.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону
дитинства» на кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. А отже і
витрати на потреби дитини також мають
бути однаковими.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути менший 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку. Отже,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину віком до 6 років складає 309,60
грн.( що розраховано наступним чином: 30%
від 1032 грн.( прожитковий мінімум на
дитину станом на січень 2014 року), та на
дитину від 6 до 18 років складає 385,80 грн.(
30 % від 1286 грн.)

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Враховуючи, рівність обов'язку обох
батьків утримувати своїх дітей,
достатність присудженої судом суми
аліментів для задоволення розумних
потреб двох дітей, а також те, що
апелянтом у судових засіданнях не була
доведена та обґрунтована необхідність
стягнення аліментів у розмірі 1/3
частки, що від заробітку відповідача
становитиме 5 139,25 грн. колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, щодо обов'язку відповідача
сплачувати аліменти на утримання своїх
дітей в розмірі ? частини з усіх видів
його заробітку.

З огляду на викладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює, постановивши рішення з
додержанням вимог закону, а тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню
.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313 - 315 ЦПК
України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 19.02.2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Голота Л.О.

Судді:
Міхасішин І.В.

Войтко Ю.Б.