Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і Панька В.Ф.,

при секретарі: Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
12 грудня 2013 р. за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5,
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернувся у суд із
позовом до ОСОБА_6 у жовтні 2011 р.

Після зміни предмету позовних вимог у
зв'язку зі смертю ОСОБА_5 (а.с.80) просив:

- стягнути з відповідача на
користь позивачів 8773 грн. майнової
шкоди та 10000 грн. у відшкодування
моральної шкоди;

- зобов'язати відповідача усунути
причини, що призводять до замокання
квартири позивачів джерелом
зволоження, яке знаходиться у його
квартирі;

- стягнути з відповідача 694.44 грн.
судових витрат.

На обґрунтування зазначка, що позивачі
є співвласниками квартири АДРЕСА_1, а
відповідач - власником квартири
АДРЕСА_2 у цьому ж будинку. Після
реконструкції та ремонту відповідачем
своєї квартири в квартирі позивачів (у
житлових кімнатах і лоджії) з'явились
ушкодження у вигляді замокання.
Вартість відновлювальних
ремонтно-будівельних робіт складає 8773
грн. Позивачі зазнали також моральних
страждань, які полягають у пошкодженні
їхнього майна, неможливості вести
звичайне життя, погіршенні
добросусідських відносин, переживанні
за власне здоров'я і руйнування
належного їм майна.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 12.12.13 р. у позові відмовлено.

Апелянт просить скасувати це рішення
та ухвалити нове про повне задоволення
позову. Доводить про невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права. Указує на
неналежну оцінку доказів.

Письмових заперечень або пояснень
відповідач не подав, однак у судовому
засіданні його представник - адвокат
ОСОБА_7, не визнав скарги та просить
залишити рішення суду без змін.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а рішення - зміні,
з таких мотивів.

Суд першої інстанції виходив із
недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів не може цілковито
погодитись із цим висновком через
невідповідність такого фактичним
обставинам справи.

Так, згідно з положеннями ст.ст. 22 ч.1, 1166
ч.1. ч.2 ЦК України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Отже, цивільно-правова деліктна
відповідальність - це забезпечений
державним примусом обов'язок
відповідальної особи відшкодувати
потерпілому заподіяну шкоду.

Загальною підставою деліктної
відповідальності є протиправне, винне
діяння заподіювача шкоди (цивільне
правопорушення), яке містить такі
складові: протиправна поведінка особи,
настання шкоди, причинний зв'язок між
ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві
вважається поведінка, яка порушує
імперативні норми права або
санкціоновані законом умови договору,
внаслідок чого порушуються права іншої
особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода,
що виражається у зменшенні майна
потерпілого в результаті порушення
належного йому майнового права.

Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою особи та завданою шкодою є
обов'язковою умовою відповідальності,
яка передбачає, що шкода стає
об'єктивним наслідком поведінки
заподіювача шкоди.

Деліктна відповідальність за
загальним правилом настає лише за вини
заподіювача шкоди (умислу або
необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є
підставою для звільнення особи від
відповідальності, якщо інше не
встановлено законом.

Як видно з висновку № 0007/2013 від 18.04.2013 р.
будівельно-технічної експертизи (з
урахуванням скоригованої текстової
частини) причиною замокання лоджії у
квартирі позивачів є потрапляння
вологи з лоджії квартири АДРЕСА_2,
оскільки лоджія квартир АДРЕСА_2 є
відремонтованою, з улаштуванням
відповідного ухилу, то найбільш
вірогідною причиною замокання є
неякісне вирішення ізоляції. Замокання
лоджії продовжується. Джерело
зволоження лоджії квартири АДРЕСА_1
знаходиться у лоджії квартири АДРЕСА_2.
З метою усунення замокання лоджії
квартири АДРЕСА_1 необхідно провести
заходи по ізоляції лоджії квартири
АДРЕСА_2 або влаштуванню навісу (а.с.59-67).

Доказів у спростування цього висновку
експерта відповідач не надав.

Тобто, в цій частині позов і відповідні
доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими.

Згідно з вимогами ст. 1192 ч.1 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

У контексті наведеного колегія суддів
вважає, що майнове право позивачів у
частині щодо замокання лоджії є
порушеним і таке підлягає судовому
захисту шляхом, запропонованим судовим
експертом.

У решті рішення суду є законним і
обґрунтованим, а відповідні доводи
апеляційної скарги - безпідставними.

Так, за вказаним висновком експерта
причиною затоплення (замокання стін і
стелі в квартирі АДРЕСА_1) є потрапляння
вологи з верхньої квартири, однак у
зв'язку з проведеним ремонтом квартири
АДРЕСА_2 однозначно стверджувати про
причини затоплення неможливо. На
момент проведення обстеження
визначити дату замокання стелі
житлових кімнат неможливо. Замокання
житлових кімнат не продовжується.
Визначити джерело зволоження житлових
кімнат на момент обстеження неможливо,
оскільки сліди вологості застарілі. З
пояснень позивача залиття відбулося у
ході ремонту квартири АДРЕСА_2.

До того ж, позивачі в підтвердження
своїх доводів жодних письмових доказів
(актів про залиття, обстеження тощо) не
надали.

Таким чином, недоведеними є
протиправне, винне діяння заподіювача
шкоди (цивільне правопорушення) і
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою особи та завданою шкодою, що
загалом виключає цивільно-правову
деліктну відповідальність ОСОБА_6

Керуючись ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК України,
ст.ст. 10, 60, 212, 213, 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.3, 313, 314
ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

1. Апеляційну скаргу адвоката
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4
задовольнити частково.

2. Рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 12 грудня 2013 р.
змінити.

2.1. Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4
задовольнити частково.

2.2. ОСОБА_6 усунути причини
замокання лоджії квартири АДРЕСА_1
шляхом проведення заходів по ізоляції
лоджії належної йому квартири АДРЕСА_2
або влаштуванню навісу.

3. У решті залишити рішення без
змін.

4. Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді