У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кафідова О.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 28 січня 2014 року та рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 06 березня 2014 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 28 січня 2014
року позов задоволено, стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 12
153 грн 79 коп. в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 05 квітня 2007 року станом на 31
жовтня 2013 року.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 06 березня
2014 року рішення суду першої інстанції
змінено, зменшено суму стягнення з
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 05 квітня 2007
року станом на 31 жовтня 2013 року - з 12
153,79 грн до 8 213,57 грн.

В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Дніпровського
районного суду м. Херсона від 28 січня 2014
року та рішення апеляційного суду
Херсонської області від 06 березня 2014
року, ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, мотивуючи свою вимогу
неправильним застосуванням судами
норм матеріального та порушенням норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
ухвалюючи оскаржувані рішення,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
і вирішили справу з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 28 січня 2014 року та рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 06 березня 2014 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Кафідова