Номер провадження 22-ц/775/2934/2014
Головуючий в 1 інстанції Бакуменко А.В.
Доповідач: Зайцева С.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„01" квітня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
складі:

Головуючого: Маширо О.П.

Суддів: Баркова В.М., Зайцевої С.А.

При секретарі: Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Краматорського міського суду
Донецької області від 24 лютого 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення суми
авансового платежу , -

В
С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 в
обгрунтування якого зазначила,що в 2013
році вона вирішила придбати належний
відповідачці будинок АДРЕСА_1 в м.
Краматорську. Оскільки у відповідачки
не було приватизовано земельну ділянку
вони домовились, що відповідачка
оформлює приватизацію, виписує свою
родину, а вона передає їй 5 000 доларів
США в рахунок сплати вартості будинку.
22 березня 2013 року вона з відповідачкою
уклала угоду про надання завдатку, та
передала їй 5 000 доларів США . Після
цього вона разом з дітьми в'їхала в
будинок та зареєструвалася в ньому. На
сьогоднішній час відповідачка не бажає
продавати будинок, та відмовляється
повернути сплачені їй кошти в розмірі 5
000 доларів США як авансовий платіж,який
просила з урахуванням уточнень позову
стягнути з відповідачки , що за курсом
НБУ на той час становить 42 753 грн.50 коп.
, вартість сплачених послуг за
оформлення земельної ділянки у
розмірі 3 000 грн., та судові витрати .

Рішенням Краматорського міського суду
Донецької області від 24 лютого 2014 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми авансового
платежу - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати,ухвалити нове
про повне задоволення позовних вимог з
тих підстав,що судом першої інстанції
неповно з*ясовано обставини ,що мають
значення для справи,висновки суду не
відповідають обставинам справи та
судом порушено вимоги матеріального
та процесуального права.

У судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_1 та представник ОСОБА_3 не
з*явилися,належним чином були
повідомлені про час і місце розгляду
справи,шляхом отримання 25 березня 2014
року телефонограм, зареєстрованих в
журналі телефонограм №1 за №№ 135,136
(а.с.70,71).

У судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_2 та представник ОСОБА_4 не
з*явилися,належним чином були
повідомлені про час і місце розгляду
справи ,шляхом отримання 25 березня 2014
року телефонограм ,зареєстрованих в
журналі телефонограм № 1 за №№ 137,138
(а.с.72,73).Від ОСОБА_2 надійшла заява про
можливість розгляду справи у її
відсутності (а.с.74).

Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи , не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим,ухваленим на основі
повно і всебічно з*ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і
заперечень,підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно із роз*ясненням Пленуму
Верховного Суду України ,що міститься
в п.2. постанови « Про судове рішення у
цивільній справі « № 14 від 18 грудня 2009
року , рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права,що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК
України , а також правильно витлумачив
ці норми. Якщо спірні правовідносини не
врегульовані законом, суд застосовує
закон, що регулює подібні за змістом
відносини (аналогія закону), а за
відсутності такого - суд виходить із
загальних засад законодавства
(аналогія права ).

Обгрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з*ясованих обставин, на які сторони
посилаються ,як на підставу своїх вимог
та заперечень,підтверджених
доказами,які були досліджені у
судовому засіданні і які відповідають
вимогам закону про їх належність та
допустимість,або обставин,що не
підлягають доказуванню,а також,якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду,що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам,які мають значення для
вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно угоди про надання завдатку
від 22 березня 2013 року ОСОБА_1 передала
ОСОБА_2 завдаток в сумі 5 000 доларів США,
в рахунок наступної оплати за будинок
АДРЕСА_1 в м. Краматорську . Згідно
договору вартість об*єкта за взаємною
згодою становить 15 000 доларів США.

З матеріалів справи вбачається, що
покупець передав в рахунок майбутньої
купівлі спірного будинку, а продавець
прийняв 5 000 доларів США. Договір
укладений між сторонами не посвідчений
нотаріально.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції
виходив з того, що отримана ОСОБА_2 сума
коштів за договором від 22 березня 2013
року не є завдатком, а є сумою авансу , а
саме попередньою оплатою. Проте , угода
купівлі - продажу не відбулась з вини
ОСОБА_1 через зміну матеріального
стану та яка на теперішній час не може
придбати будинок за обумовлену
сторонами суму.

Апеляційний суд не може погодитися з
такими висновками суду першої
інстанції,оскільки вони не
відповідають вимогам закону та
фактичним обставинам справи виходячи
з наступного .

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому законом звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав свобод
чи інтересів.

Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб,які беруть участь у справі.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Згідно зі статтею 693 ч.2 ЦК України якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Як вбачається з матеріалів справи
сторони домовились про укладення
договору купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1 в м. Краматорську в строк до 15
травня 2013 року та позивачка передала
відповідачці аванс в сумі 5 000 доларів
США. У зв*язку з тим ,що сторони вказаний
правочин не уклали ,сума авансу
підлягає поверненню позивачці . Те що в
угоді про надання завдатку від 22
березня 2013 року вказано ,що передано
завдаток в сумі 5 000 доларів США ,не
спростовує той факт ,що згідно з діючим
законодавством ця сума є авансом ,а не
завдатком.

Завдатком може бути забезпечено лише
дійсне зобов*язання. Оскільки договір
купівлі-продажу між сторонами укладено
не було,а сторони лише виразили свій
намір укласти договір в
майбутньому,сплачені в рахунок
виконання договору позивачкою 5 000
доларів США є авансом і мають бути
повернуті в тому розмірі ,в якому вони
надавалися відповідачці.

Тому,апеляційний суд вважає, що
вказана сума авансового платежу
підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 у розмірі 5 000 доларів США з
урахуванням офіційного курсу гривні до
долару США, встановленого
Національним банком України (а.с.75),на
день ухвалення рішення , яка
еквівалентна 54 990 грн.50 коп. (5 000 х 10,9981=54
990,50 грн. ).

Згідно до ст.ст.57, 60 ЦПК України ,кожна
сторона повинна довести у суді ті
обставини на які вона посилається,як на
підставу своїх вимог та заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин,що
обґрунтовують вимоги та заперечення
сторін,та інших обставин,які мають
значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 59 ЦПК України
,обставини,які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування,не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

З досліджених матеріалів справи
вбачається ,що відповідно п.4 угоди
від 22 березня 2013 року підготовка
документів до продажу проводиться за
рахунок продавця (а.с. 8).

Апеляційний суд,приймаючи до
уваги доводи апеляційної скарги ,в
частині позовних вимог щодо стягнення
сплачених послуг за оформлення
земельної ділянки у розмірі 3000 грн.
вважає необхідним відмовити через
недоведеність вимог , оскільки з
наданої копії чеку № ?-13 від 18 квітня 2013
року про оплату послуг з підготовки
документації Витягу з державного
земельного кадастру та технічної
документації на земельну ділянку за
адресою АДРЕСА_1 у розмірі 3 000 грн.(а.с.10)
не вбачається прізвища платника
послуг . Інших доказів на підтвердження
проведення оплати послуг саме
позивачкою не надано,тому правові
підстави для задоволення позову у
вказаній частині відсутні.

Відповідно ч.1,ч.5 ст.88 ЦПК
України стороні ,на користь якої
ухвалено рішення ,суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково ,судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог
,а відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог ,у задоволенні
яких позивачеві відмовлено .

Якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції,не передаючи
справи на новий розгляд ,змінює рішення
або ухвалює нове,суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

У зв*язку зі скасуванням
рішення суду першої інстанції
,апеляційний суд вважає необхідним
стягнути з відповідачки на користь
позивачки понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати у розмірі 400 грн.- сплата
судового збору (а.с.1 ); 114 грн.70 коп.-
сплата судового збору по забезпеченню
позову (а.с.12 ) ; 214 грн.83 коп.- сплата
судового збору за подання апеляційної
скарги (а.с.53,60) , а всього 729 грн.53 коп. На
користь держави з відповідачки
підлягає стягненню сума судового збору
у розмірі 149 грн.90 коп.

Згідно п.2. ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог .

Керуючись ст.ст. 307,309,316 ЦПК України,
апеляційний суд -

В И
Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково .

Рішення Краматорського
міського суду Донецької області від 24
лютого 2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму авансового платежу у
розмірі 54 990 (п*ятьдесят чотири тисячі
дев*ятьсот дев*яносто) грн. 50 коп.,
судові витрати у розмірі 729 грн.53 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір у розмірі 149 грн.90
коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Касаційна скарга може бути
подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цим рішенням.

Головуючий:

Судді: