Справа № 249/563/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 квітня 2014 р.
м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого - судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Коваленко О.Л.,

за участі представника позивача -
Дубіна І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Шахтарську цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання кредитного договору
неукладеним та стягнення судових
витрат,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про визнання кредитного
договору недійсним, мотивуючи свої
вимоги наступним. 27 липня 2005 року
філією Шахтарське відділення № 6687 ВАТ
«Державний ощадний банк України» було
укладено кредитний договір № 7780667 з
ОСОБА_2 про надання кредиту в сумі 5000,00
грн. За умовами кредитного договору №
7780667 від 27 липня 2005 року відповідачу
надано кредит на 25 місяців з терміном
остаточного погашення кредиту не
пізніше 26 липня 2008 року та виконанні
усі зобов»язання за ним.

Шахтарським міськрайонним судом
Донецької області 08 лютого 2013 року
винесено постанову по справі № 249/143/13-к
про закриття кримінальної справи за
обвинуваченням ОСОБА_3, звільнивши її
від кримінальної відповідальності у
зв»язку із закінченням строків
давності.

В Шахтарському міськрайонному суді
Донецької області розглядалася
кримінальна справа за обвинуваченням
ОСОБА_3 за дії кваліфіковані за ст.222 ч.1,
ст.366 ч.2 КК України, як шахрайство з
фінансовими ресурсами та службове
підроблення. Так, будучі посадовою
особою, ОСОБА_3, з 22 липня по 23 вересня
2005 року внесла в офіційні документи -
довідки для одержання кредиту в філії -
Шахтарське відділення № 6687 АТ
«Ощадбанк» свідомо неправдиві дані
відносно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, які нібито працювали у неї в
товаристві та отримували заробітну
плату.

Постановою Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 08 лютого 2013 року встановлено, що
ОСОБА_3 оформила на вищевказаних осіб
споживчі кредити у філії - Шахтарське
відділення № 6687 АТ «Ощадбанк» та
отримала без їх відома кошти.

Відповідно до постанови правління
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» від 07
лютого 2012 року № 81 філія - Шахтарське
відділення № 6687 Ощадбанку України
перетворено у територіально
відокремлене безбалансове відділення
№ 10004/0423 філії - Донецького обласного
управління публічного акціонерного
товариства «державний ощадний банк
України» та приєднане до філії
Донецького обласного управління АТ
«Ощадбанк». 27 квітня 2012 року філія -
Шахтарське відділення № 6687 Ощадбанку
України припинила свою діяльність.

У зв»язку із неправомірними діями
ОСОБА_3 щодо оформлення на ОСОБА_2
споживчого кредиту № 7780667 від 27 липня
2005 року у філії - Шахтарське відділення
№ 6687 АТ «Ощадбанк» спонукало у 2013 році
ТВБВ № 10004/0423 філії - Донецького
обласного управління АТ «Ощадбанк» до
подачі позову про стягнення
заборгованості за кредитним договором
до Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області.

Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області по справі №
249/3523/13-ц від 18 жовтня 2013 року стягнуто з
ОСОБА_3 заподіяну матеріальну шкоду в
розмірі 4092,84 грн. У встановлюючій
частині свого рішення Шахтарський
міськрайонний суд Донецької області
встановив, що оформлення ОСОБА_3
кредитних договорів за паспортними
даними третіх осіб, був способом
присвоєння нею коштів, фактично
договори із зазначеннями в якості
сторони особами позивачем не
укладалися.

Кредитний договір № 7780667 від 27 липня 2005
року у відповідності до п.8.1. діє до
повного виконання сторонами взятих на
себе зобов»язань за цим договором. На
теперішній час кредитний договір №
7780667 від 27 липня 2005 року не розірвано та
не визнано судом недійсним. Просив
визнати недійсним кредитний договір
№7780667 від 27 липня 2005 року між філією -
Шахтарське відділення №6687 ВАТ
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_3 на користь
ПАТ «Державний ощадний банк України в
особі ТВБВ №10004/0423 філії - Донецького
обласного управління АТ «Ощадбанк»
судові витрати за подачу позовної
заяви.

17.03.2014 року позивач надав суду
уточнення до позовної заяви в яких
зазначив, що та теперішній час
кредитний договір №7780667 від 27 липня 2005
року продовжує діяти, у зв»язку з чим, у
відповідності до ч.4 ст.212 Цивільного
кодексу України кредитний договір
№7780667 від 27 липня 2005 року повинно
визнати неукладеним. Просив визнати
кредитний договір №7780667 від 27 липня 2005
року між філією - Шахтарське відділення
№6687 ВАТ «Державний ощадний банк
України» та ОСОБА_2 неукладеним та
стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України в
особі ТВБВ №10004/0423 філії - Донецького
обласного управління АТ «Ощадбанк»
судові витрати за подачу позовної
заяви.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_12 підтримав позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» та просив визнати кредитний
договір №7780667 від 27 липня 2005 року між
філією - Шахтарське відділення №6687 ВАТ
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_2 неукладеним та стягнути з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний
ощадний банк України в особі ТВБВ
№10004/0423 філії - Донецького обласного
управління АТ «Ощадбанк» судові
витрати за подачу позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явилась, надала суду заяву про
розгляд справи в її відсутності,
позовні вимоги не визнала, просила
відмовити в задоволені позову.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
не з»явилась, надала суду заяву про
розгляд справи в її відсутності,
позовні вимоги не визнала, просила
відмовити в задоволені позову.

Вислухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідності
із постановою Шахтарського
міськрайонного суду №249/143/13-к від 08
лютого 2013 року ОСОБА_3, перебуваючи на
посаді директора ТОВ «Мир», будучі
посадовою особою, в період з 22 липня 2005
року по 23 вересня 2005 року, не маючи
умислу на заволодіння чужими грошовими
коштами, надала до Шахтарського
відділення № 6687 ВАТ «Ощадбанк» свідомо
неправдиву інформацію - довідки
відносно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
які нібито працювали у неї в товаристві
та отримували заробітну плату, та на
підставі вказаних документів оформила
на вищевказаних осіб споживчі кредити
на загальну суму 49 500 грн., яку і
отримала без відома останніх.
Кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_3 було закрито, останню звільнено
від кримінальної відповідальності в
зв'язку із закінченням строків
давності, роз'яснено ВАТ «Ощадбанк»
його право звернення із цивільним
позовом до ОСОБА_3 в порядку цивільного
судочинства. Постанова набрала
законної сили.

Відповідно до постанови правління
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» від 07
лютого 2012 року № 81 філія - Шахтарське
відділення № 6687 Ощадбанку України
перетворено у територіально
відокремлене без балансове відділення
№ 10004/0423 філії - Донецького обласного
управління публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» та приєднане до філії
Донецького обласного управління АТ
«Ощадбанк». 27 квітня 2012 року філія -
Шахтарське відділення № 6687 Ощадбанку
України припинила свою діяльність.

На підставі рішення Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
по справі № 249/3523/13-ц від 18 жовтня 2013
року стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»
заподіяну матеріальну шкоду в розмірі
4092,84 грн., судовий збір в розмірі 55,64
грн., а всього стягнуто 4148,48 грн. У
мотивувальній частині рішення
Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області встановив, що
оформлення ОСОБА_3 кредитних договорів
за паспортними даними третіх осіб, був
способом присвоєння нею коштів,
фактично договори із зазначеннями в
якості сторони особами позивачем не
укладалися.

Згідно із ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Частина 2 статті 60 ЦПК
Україні передбачає, що докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Частина 4
статті 60 ЦПК України передбачає, що
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного
Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», вимога про визнання
правочину (договору) неукладеним не
відповідає можливим способам захисту
цивільних прав та інтересів,
передбачених законом. Суди мають
відмовляти в позові з такою вимогою.

Тому суд надходить до висновку, що в
задоволені позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» про визнання
правочину кредитного договору №7780667
від 27 липня 2005 року неукладеним слід
відмовити.

Що стосується стягнення з ОСОБА_3
судових витрат за подачу позовної
заяви, то в задоволені цих позовних
вимог також слід відмовити, оскільки
відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Крім того
ОСОБА_3 не є стороною в позові
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_2 про визнання кредитного
договору неукладеним.

На підставі викладеного, керуючись ст.16
ЦК України, ст.ст. 10,60,61,88,208,212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И
В:

В задоволені позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання кредитного
договору неукладеним та стягнення
судових витрат відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.Ф. Карабаза