АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретаря Кусяка М.Д.

за участю: ОСОБА_1 та її представника
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та

її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, визначення частки
померлого у спадковому майні, визнання
права власності на спадкове майно, за
апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 6 березня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовною заявою до ОСОБА_5,
ОСОБА_1 про визнання частково недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом, визначення частки померлого у
спадковому майні, визнання права
власності на спадкове майно.

Вказувала на те, що 26 лютого 1993
року управлінням комунальної
власності Чернівецького
міськвиконкому її матері - ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, після
смерті якої відкрилася спадщина на ?
частину вказаної квартири.

На підставі заповіту, складеного 27
серпня 2000 року ОСОБА_6, 3 жовтня 2006 року
державним нотаріусом Першої
Чернівецької державної нотаріальної
контори їй видано свідоцтво про право
на спадщину на 1/4 частину

------------------------------------------------------------------------
----------------------------

22ц - 669/14
головуючий у 1-й інстанції Літвінова
О.Г.

категорія: 37
суддя-доповідач Міцней В.Ф.

вищевказаної квартири, а ОСОБА_9 видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/2 частину квартири.

18 лютого 2013 року вона отримала з
вказаної нотаріальної контори лист про
виправлення технічної помилки, з якого
вбачається, що нотаріусом була
допущена помилка при визначенні її та
ОСОБА_9 часток у спадковому майні, а
саме, її частка повинна становити 3/4
квартири, а ОСОБА_9 - 1/4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер,
спадщину після смерті якого прийняли
відповідачі.

Посилаючись на ці обставини,
просила визнати частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане ОСОБА_9, визначити, що
частка ОСОБА_9 відповідно до свідоцтва
про право на спадщину за законом
становить 1/4 частку 1/2 частини квартири,
визнати за нею право власності на 1/8
частину квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 6 березня 2014 року
позов задоволено частково: визнано
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане ОСОБА_9 3
жовтня 2006 року, в частині 1/4 частки від
1/2 частини квартири АДРЕСА_1; визначено,
що частка ОСОБА_9 відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом становить 1/4 частину від 1/2
частини квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_1
просять скасувати рішення суду і
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального і процесуального
права.

Вважають, що ОСОБА_3 без поважних причин
пропустила строк для звернення з
позовом до суду, тому у задоволенні її
позову слід відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_5, ОСОБА_1 та
їх представник підтримали вимоги
апеляційної скарги.

ОСОБА_3 та її представник
апеляційну скаргу не визнали, вважають,
що рішення суду є законним,
обгрунтованим і підстав для його
скасування немає.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, рішення суду в
частині задоволення вимоги ОСОБА_3 про
визначення частки померлого ОСОБА_9 в
спадковому майні підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні цієї позовної вимоги, а в
решті рішення слід залишити без змін,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 26 лютого 1993 року
управлінням комунальної власності
Чернівецького міськвиконкому ОСОБА_6
та ОСОБА_7 було видано свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, внаслідок
чого відкрилася спадщина на 1/2 частину
вказаної квартири.

Відповідно до заповіту від 27 серпня 2000
року все своє майно ОСОБА_6 заповіла
своїй доньці - ОСОБА_3

3 жовтня 2006 року державним нотаріусом
Першої Чернівецької державної
нотаріальної контори позивачці ОСОБА_3
було видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на 1/4 частину
спадкового майна після смерті ОСОБА_6, а
ОСОБА_9 як непрацездатному вдівцю на
підставі ст.1241 ЦК України було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/2 частину цього майна.

18 лютого 2013 року Перша Чернівецька
державна нотаріальна контора
направила ОСОБА_3 та ОСОБА_9 лист про
виправлення технічної помилки, з якого
вбачається, що нотаріусом була
допущена помилка при визначенні їхніх
часток у спадковому майні, а саме,
частка ОСОБА_3 повинна становити 3/4
частин від 1/2 частини квартири, а частка
ОСОБА_9 - 1/4 частина від 1/2 частини
квартири.

Згідно зі ст.51 Закону України „Про
нотаріат", главою 15 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22 лютого 2012 року
№296/5, у разі виявлення нотаріусом, що
ним допущено помилку при вчиненні
нотаріальної дії або що вчинена
нотаріальна дія не відповідає
законодавству, нотаріус зобов'язаний
повідомити про це сторони (осіб),
стосовно яких вчинено нотаріальну дію,
для вжиття заходів щодо скасування
зазначеної нотаріальної дії
відповідно до законодавства.

Частиною 1 статті 1300 ЦК України
передбачено, що за згодою всіх
спадкоємців, які прийняли спадщину,
нотаріус за місцем відкриття спадщини
може внести зміни до свідоцтва про
право на спадщину.

Як встановлено судом, ОСОБА_9,
отримавши лист нотаріуса від 18 лютого
2013 року, не з'явився у нотаріальну
контору для виправлення помилки у
виданому йому свідоцтві про право на
спадщину за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер,
спадщину після смерті якого прийняли
відповідачі.

На вимогу одного із спадкоємців за
рішенням суду можуть бути внесені
зміни до свідоцтва про право на
спадщину.

З огляду на викладене суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про задоволення позовної вимоги ОСОБА_3
щодо визнання частково недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого ОСОБА_9 на 1/2 частину
спадкового майна після смерті ОСОБА_6

Помилковим є посилання апелянтів на те,
що позивачка у жовтні 2006 року, коли
отримала свідоцтво про право на
спадщину, дізналась про порушення
свого права на частку у спадковому
майні, тому вона пропустила строк для
звернення до суду з вимогою про захист
цього права.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася про порушення
свого права або про особу, яка його
порушила.

Оскільки ст.1300 ЦК України передбачає
внесення змін до свідоцтва про право на
спадщину за згодою всіх спадкоємців, то
у разі відмови одного із спадкоємців
від добровільного внесення таких змін
у іншого чи інших спадкоємців виникає
право на звернення до суду із вимогою
про внесення змін до свідоцтва про
право на спадщину.

Таким чином, право на звернення до суду
з вимогою про визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину, виданого ОСОБА_9, виникло у
ОСОБА_3 після отримання ОСОБА_9 листа
нотаріуса про явку в нотаріальну
контору для внесення змін у це
свідоцтво та його відмови від цього.

Разом з тим, рішення в частині
задоволення позовної вимоги ОСОБА_3 про
визначення частки померлого ОСОБА_9 у
спадковому майні ухвалено судом з
порушенням норм процесуального права.

За змістом ст.357 ЦК України під терміном
„визначення часток" законодавець
розуміє визначення (встановлення)
розміру частки співвласника у
спільному сумісному майні.

Визначення частки померлого у
спадковому майні суперечить вимогам
ст.3 ЦПК України, ст.ст.27-31 ЦПК України,
оскільки судом вирішується питання про
права особи, яка не є стороною процесу
та у зв'язку зі смертю не має цивільної
процесуальної правоздатності та
дієздатності.

Таким чином, зазначена позовна вимога
не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовної вимоги ОСОБА_3 про визначення
частки померлого ОСОБА_9 в спадковому
майні у відповідності до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні цієї вимоги.

В решті рішення суду слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 6 березня 2014 року в
частині визначення частки померлого
ОСОБА_9 в спадковому майні - в 1/2 частині
квартири АДРЕСА_1 скасувати.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3
до ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визначення частки
померлого ОСОБА_9 в спадковому майні
відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді