Справа № 364/467/14-ц
Провадження № 2/364/171/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2014 року, Володарський районний суд
Київської області, в складі:

головуючого судді
Ткаченко О. В.,

при секретарі
Бондаренко Л. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Володарка справу за
позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

про стягнення боргу за договором
позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 15 квітня 2014 року
звернувсь з названим позовом до суду, в
якому вказав, що він 15.01.2014 року передав
ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5000 гривень
на термін до 01.02.2014 року. В установлені
строки відповідач ОСОБА_2 борг не
повернув. Позивач просить суд стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
заборгованість з урахуванням
встановленого індексу інфляції за час
прострочення та пеню в розмірі 5035
гривень 34 копійки, відсотки за
користування позикою в сумі 153 гривні 15
копійок та судові витрати в сумі 243
гривні 60 копійок.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, посилаючись на
обставини які викладенні в позовній
заяві.

Відповідач подав до суду заяву, в якій
вказав, що позовні вимоги визнає, проти
задоволення позову не заперечує та
просив суд розглядати справу без його
участі.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення.

По справі встановлено, що сторони
уклали договір позики від 15.01.2014 року
згідно якого ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 5000
гривень на термін до 01.02.2014 року (а.с.7).
По закінченню строку згідно договору
позики відповідач ОСОБА_2 борг не
повернув, тому позивач ОСОБА_1 змушений
звернутися до суду для вирішення
питання про повернення боргу в
судовому порядку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Ст. 610 ЦК України вказує, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Ст. 1047 ЦК України передбачено, що
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми.

Ст. 1049 ЦК України вказує, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву,
в якій зазначив, що позовгі вимоги
ОСОБА_1 визнає в повному обсязі, позов
просив задовольнити та зазначив, що
просить проводити розгляд справи без
його участі.

Враховуючи інтереси сторін, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до
задоволення, тому необхідно стягнути з
ОСОБА_2 грошові кошти на користь ОСОБА_1
в сумі 5035 гривень 34 копійки, відсотки за
користування позикою в сумі 153 гривні 15
копійок та судовий збір в сумі 243 гривні
60 копійок.

КЕРУЮЧИСЬ СТ.СТ. 526, 610, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК
УКРАЇНИ СТ.СТ.3, 5, 8, 13, 57, 60, 79, 174, 208, 209, 212,
213, 214, 215 ЦПК УКРАЇНИ , СУД , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення
боргу за договором позики -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
заборгованість за договором позики від
15.01.2014 року враховуючи встановлений
індекс інфляції та пеню в сумі 5035 (п'ять
тисяч тридцять п'ять) гривень 34 копійки,
відсотки за користування позикою в
сумі 153 (сто п'ятдесят три) гривні 15
копійок та судовий збір в сумі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок,
всього разом 5432 (п'ять тисяч чотириста
тридцять дві) гривні 09 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду Київської
області через Володарський районний
суд Київської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О. В. Ткаченко