Справа № 755/2527/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на час навчання,

встановив:

Позивач звернулась до суду з вказаною
заявою, посилаючись на те, що 24.09.1994 року
її мати уклала шлюб з відповідачем, і
проживала з ним до 08.05.2001 року. Від шлюбу
у її батьків є дочка - вона, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу
батьків, вона (позивач) залишилася
проживати разом з матір'ю. Згідно
рішення Лутугинського районного суду
№ АЕ-108 від 25.08.1998 року батько сплачував
аліменти на її утримання на користь
матері. З 01.09.2012 року вона навчається на
денному відділенні інституту культури
і мистецтва Державного закладу
«Луганський національний університет
Тараса Шевченка», у зв'язку з чим
потребує матеріальної допомоги. До
01.11.2013 року батько надавав матеріальну
допомогу у розмірі 1 000,00 грн., хоча її
мати надає допомогу у розмірі 1 200,00
грн., але з того часу він самостійно
зменшив розмір допомоги до 500,00 грн. У
зв'язку з чим просила стягнути з
відповідача аліменти на її користь в
розмірі 1 200,00 грн. до закінчення
навчання, але не більше як до
досягнення 23 років.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, просив відмовити у його
задоволенні. Пояснив, що позивач його
донька, їй 19 років. Вважає, що вона
повністю забезпечена. Він платив кошти
на її утримання до 18 років. Крім того, у
нього є ще одна донька від іншого шлюбу,
якій 11 років, яку він утримує. Є ще мати,
якій 65 років, і він їй також допомагає,
дає кошти на ліки. На роботі він отримує
невелику заробітну плату, він в повному
обсязі не може забезпечити себе. А
позивач здорова, може підробляти. Крім
того, їй допомагає мати, тітка, які
живуть в Росії, бабуся, у якої донька
проживає. Після розірвання шлюбу з
матір'ю позивачки, він поїхав до Києва,
а дружина в Москву. Донька проживає у
бабусі в двохкімнатній квартирі. Вона
навчається на бюджеті, отримує
стипендію. А у нього є громадянська
дружина, у якої є дитина. Вона
залишилася без роботи. Крім того, ним
сплачуються два кредити. Він навіть не
знає як далі існувати. А позивачу він
допомагає як може.

Вислухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що Між ОСОБА_4 та
відповідачем 24.09.1994 року було укладено
шлюб. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивач по справі). Після
розірвання шлюбу, позивач залишалася
проживати з матір'ю.

Рішенням Лутугинського районного суду
Луганської області від 25.08.1998 року з
відповідача були стягнути аліменти на
утримання доньки ОСОБА_1 в розмірі 1/4
частини всіх видів доходів, починаючи з
13.08.1998 року.

З довідки № 12663 від 10.01.2014 року
встановлено, що позивач навчається в
Державному закладі «Луганський
національний університет імені Тараса
Шевченка» на 2 курсі за державним
замовленням, форма навчання денна,
термін навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016
року.

Відповідно до ст.ст. 198-200 СК України
батьки зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх дітей до досягнення 23
років, які продовжують навчання та
потребують матеріальної допомоги, якщо
вони можуть таку матеріальну допомогу
надавати. Право на утримання
припиняється у разі припинення
навчання. Розмір аліментів
визначається з урахуванням обставин,
зазначених в ст. 182 СК України.

З аналізу ст. 198 СК України слідує, що
для виникнення обов'язку матері, батька
утримувати повнолітніх дочку, сина
потрібні три умови: діти мають бути
непрацездатними, потребувати
матеріальної допомоги та батьки мають
бути матеріально забезпеченими,
здатними утримувати дітей.

Як було встановлено в суді, позивач є
працездатною особою. Вона навчається в
університеті за державним замовленням,
отримує стипендію. Як вона саме
зазначає, отримує матеріальну допомогу
як від матері так і від батька
(відповідача по справі). Проживає разом
із бабусею.

Тоді як відповідач, отримує заробітну
плату в розмірі 5 000,00 грн., має на
утриманні доньку від другого шлюбу,
якій одинадцять років, громадянську
дружину, з ними проживає і дитина
дружини. На утриманні відповідача
знаходиться і його хвора мати, якій він
допомагає коштами. Теперішня дружина
не працює. Крім того, відповідач має
зобов'язання перед банківськими
установами. Усі вказані обставини
свідчать про те, що відповідач не є
матеріально забезпеченим, та здатним
утримувати повнолітню дочку. Суд
враховує і ту обставину, що він після
досягнення позивачем повноліття
матеріально їй допомагав, та допомагає
по мірі можливості.

Усі викладені обставини дають підстави
для відмови в задоволенні позовних
вимог.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 198-200 СК України, ст.ст.
60, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на час навчання - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційної скарги не
було подано.

Суддя: