Справа № 473/1500/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"29" квітня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючого - судді
Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій
М.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вознесенську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Вознесенського районного відділу
Управління Державної міграційної
служби України у Миколаївській області
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку.

В подальшому надав уточнений позов до
Вознесенського РВ УДМС України у
Миколаївській області, ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням в
якому зазначав, що він є власником
житлового будинку АДРЕСА_1,
зареєстрований та проживає за цією
адресою.

В будинку також зареєстрована й
відповідачка по справі ОСОБА_2, яка є
колишнім членом сім'ї позивача та з
липня 2004 року за місцем реєстрації не
проживає, витрати по утриманню житла не
несе, її особистих речей в будинку
немає та остання не бажає в
добровільному порядку знятися з
реєстраційного обліку.

В зв'язку з цим ОСОБА_1 на підставі норм
ст. 405 ЦК України просив визнати
ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування належним йому житловим
приміщенням.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі. Надав суду пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, судом належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи, причину своєї неявки суду не
повідомила.

Представник відповідача -
Вознесенського РВ УДМС України в
Миколаївській області в судове
засідання не з'явився, направивши на
адресу суду письмову заяву про розгляд
справи без його участі, проти
задоволення позову не заперечує.

Суд вважав можливим провести розгляд
справи без особистої участі
відповідачки ОСОБА_2 та представника
відповідача - Вознесенського РВ УДМС
України в Миколаївській області,
оскільки матеріали справи містять всі
необхідні відомості про права та
взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення позивача,
показання свідків ОСОБА_3 ОСОБА_1,
ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи в
межах заявлених позовних вимог та на
підставі наявних у ній доказів, суд
прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач є власником житлового будинку
АДРЕСА_1, зареєстрований та проживає за
цією адресою.

В будинку також зареєстрована й
відповідачка по справі ОСОБА_2, яка є
колишнім членом сім'ї позивача.

Проте з показань свідків ОСОБА_3 ОСОБА_1,
ОСОБА_5 вбачається те, що відповідачка
ОСОБА_2 за місцем реєстрації з липня 2004
року не мешкає, витрати по утриманню
нерухомого майна не несе, особистих
речей цієї особи в будинку немає.

В матеріалах справи також відсутні
жодні докази того, що ОСОБА_2 не
користується житлом з поважних причин,
зокрема внаслідок наявності перешкод з
боку власника, а також претендує на
подальше проживання в приміщенні чи
інше користування цим майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним
у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням.

Члени сім'ї власника будинку (квартири)
зобов'язані дбайливо ставитися до
жилого будинку (квартири). Повнолітні
члени сім'ї власника зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та
проведенню ремонту. Спори між
власником та членами його сім'ї про
розмір участі в витратах вирішуються
в судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу
(дружина, діти, батьки власника, інші
особи, якщо вони постійно проживають з
власником і ведуть з ним спільне
господарство). Припинення сімейних
відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням. У
разі відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

Житловий кодекс України не містить
норм щодо підстав та порядку визнання
членів сім'ї власника житла (в тому
числі колишніх) такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням.

Проте такі підстави та порядок
визначені нормами Цивільного кодексу
України, які регулюють правовідносини
припинення сервітуту.

Зокрема, положеннями ст. 405 ЦК України
передбачено, що члени сім'ї власника
житла, які проживають разом з ним,
мають право на користування цим житлом
відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають
право займати, визначається його
власником.

Член сім'ї власника житла (в тому числі
колишній) втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

За такого, враховуючи встановлені
обставини, зокрема невикористання без
поважних причин ОСОБА_2 свого права на
користування належним позивачу житлом
понад один рік, відсутність між
сторонами іншої домовленості щодо
використання відповідачем сервітуту, а
тому суд вважає вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

В той же час, оскільки Вознесенський РВ
УДМС України у Миколаївській області
не є належним відповідачем по цій
справі, а тому вимоги до нього
задоволенню не підлягають.

Також, враховуючи думку позивача, який
не претендував на відшкодування
ОСОБА_2 понесених ним судових витрат, а
тому відсутні підстави для їх
розподілу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням житлового будинку АДРЕСА_1.

В частині вимог ОСОБА_1 до
Вознесенського районного відділу
Управління Державної міграційної
служби України у Миколаївській області
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.В. Вуїв