Справа №487/7255/13-ц 28.04.2014 05.05.2014 28.04.2014
Провадження №22-ц/784/1302/14
Головуючий першої інстанції:
Доповідач апеляційного суду:
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

28 квітня 2014 р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Самчишиної
Н.В.

Серебрякової
Т.В.

із секретарем: Яценко Л.В..

з участю:

представника

позивача - Мельникова В.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Миколаєві
цивільну справу за

апеляційною скаргою

голови організації незалежної
професійної спілки «Солідарність»
публічного акціонерного товариства
«Чорноморський суднобудівний завод»
(далі-ПС «Солідарність») на рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 14.03.2014 р, постановлену
за

позовом

ПС «Солідарність» до публічного
акціонерного товариства
«Чорноморський суднобудівний завод» (
далі- ПАТ «ЧСЗ», або підприємство) про
визнання недійсним та скасування
наказу № 367 від 15.05.2013 р.

встановила:

13.08.2013 р. ПС «Солідарність»
звернулася з позовом до ПАТ «ЧСЗ» про
визнання недійсним та скасування
наказу генерального директора ПАТ
«ЧСЗ» № 367 від 15.05.2013 р.

В подальшому змінив позовні
вимоги та просив визнати незаконним і
скасувати наказ генерального
директора ПАТ «ЧСЗ» № 367 від 15.05.2013 р.

Позивач посилався на те, що
зазначений наказ порушує права
працівників заводу, які стосуються
передбаченого законом порядку зміни
існуючих умов праці.

Рішенням Заводського районного
суду м. Миколаєва від 14.03.2014 р.
постановлено про відмову у задоволенні
позову з посиланням на те, що
оспорюваний наказ скасовано посадовою
особою, яка його видала.

В апеляційній скарзі апелянт
просить про скасування рішення,
посилаючись на його незаконність.

Заслухавши доповідь судді,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково із
наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд виходив з
того, що одночасно із скасуванням
уповноваженою особою оспорюваного
наказу стає відсутнім предмет позову.

Але з такими висновками суду
погодитись неможливо, оскільки вони
суперечать вимогам закону та дійсним
обставинам справи.

Трудові права кожної особи
відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України та
ст. 233 КЗпП України підлягають захисту
лише у разі їх порушення.

Зокрема, якщо за правилами ст. 60
ЦПК України буде доведено факт
порушення трудових прав працівника.

Як вбачається із змісту
позовної заяви та інших матеріалів
справи, вимоги профспілки зводяться
до захисту порушених, на її думку, прав
найманих працівників підприємства, які
стосуються передбаченого законом
порядку зміни існуючих умов праці.

Саме по собі скасування
оспорюваного наказу керівника
підприємства, яким було зменшено обсяг
робочого часу працівників не може
безумовно свідчити про відновлення
попередньоо становища, адже правові
наслідки, які наступили одночасно з
виданням оспорюваного наказу новим
наказом не скасовані.

Саме тому, при вирішенні
такого судового звернення суд повинен
установити, чи були порушені та які
саме трудові права кожного працівника
внаслідок видання спірного наказу і
залежно від установленого ухвалити про
задоволення позову або відмову в цьому.

Вирішення цього питання,
зокрема залежить від того чи
попереджався працівник про зміну умов
праці, чи погодився продовжувати
роботу в умовах скороченої тривалості
робочого часу та чи був попереджений
про наступне звільнення у разі відмови
від продовження роботи, з підстав,
передбачених тудовим законодавством.

Статтею 26 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності» ( далі - Закон № 1045-XIV)
передбачено, що профспілки мають право
представляти інтереси працівників в
органах, що розглядають індивідуальні
трудові спори. Позовна заява
профспілки повинна містити посилання
на докази, якими підтверджується факти
порушення трудових прав конкретного
працівника.

Встановивши відсутність доказів
порушення трудових прав працівників та
відмовляючи у задоволенні позову, суд
безпідставно послався на відсутність
предмета позову, в той же час, як у
задоволенні позову має бути відмовлено
з підстав недоведеності позовних
вимог.

Встановлене є підставою для
скасування рішення, відповідно до
приписів ч.1 ст. 309 ЦПК України, та
ухвалення нового про відмову у
задоволенні позову з підстав
недоведеності позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу голови
організації незалежної професійної
спілки «Солідарність» публічного
акціонерного товариства
«Чорноморський суднобудівний завод» -
задовольнити частково.

Рішення Заводського районного
суду м. Миколаєва від 14.03.2014 р. -
скасувати та постановити нове рішення
Відмовити в задоволенні позову
організації незалежної професійної
спілки «Солідарність» публічного
акціонерного товариства
«Чорноморський суднобудівний завод»
до публічного акціонерного товариства
«Чорноморський суднобудівний завод» з
підстав недоведенності позовних вимог.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але з цього часу на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
О.І.Галущенко

Судді:
Т.В.Серебрякова Н.В.Самчишина