Єдиний унікальний номер 725/1677/14-ц
Номер провадження 2-о/725/25/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2014 року Першотравневий
районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Іонашку В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа: Чернівецька
міська рада, про встановлення факту
постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Першотравневого районного суду
м. Чернівці із вищевказаною заявою
про встановлення факту постійного
проживання разом із спадкодавцем на
час відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви
вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла
її мати ОСОБА_2, про що відділом
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Чернівецького
міського управління юстиції складено
відповідний актовий запис НОМЕР_1.
Після її смерті відкрилась спадщина
на належне їй на праві власності
майно, у тому числі й на квартиру
АДРЕСА_1.

14 квітня 2004 року її мати склала
заповіт, яким на випадок її смерті
заповіла усе належне їй на праві
власності майно їй, тому вона
відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України є
спадкоємицею за заповітом після
смерті матері. Інших спадкоємців після
смерті її матері немає.

Починаючи з 2011 року вона постійно
проживала у квартирі, яка належить її
матері, оскільки остання за своїм
станом здоров'я потребувала сторонньої
допомоги та догляду, у зв'язку з чим
вона допомогла їй по господарству та
здійснювала за нею догляд.

З метою оформлення спадщина, 4 березня
2014 року вона звернулась до приватного
нотаріуса Чернівецького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою
про прийняття спадщини. Однак,
нотаріус, оглянувши надані документи
повідомив про те, що не зможе видати
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, оскільки вона звернулась
до нотаріальної контори після спливу
визначеного законом строку для
прийняття спадщини. В усному порядку
вона пояснила нотаріусу, що проживала
разом із спадкодавцем однією сім`єю на
момент її смерті. Однак підтвердити цей
факт документально не мала можливості,
оскільки місце реєстрації її метрі
було АДРЕСА_1, а її місце реєстрації -
АДРЕСА_3. Тому приватним нотаріусом
винесено постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, як видача
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на майно ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року у зв'язку із тим, що
відсутній факт прийняття нею спадщини
й відповідно рекомендовано звернутися
до суду із заявою про встановлення
факту постійного проживання разом із
спадкодавцем.

Посилаючись на вказане,
просила встановити факт постійного
проживання з ОСОБА_2 з 2011 року по день
смерті її матері, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3
року за адресою: АДРЕСА_1.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник в
судовому засіданні заяву підтримали та
підтвердили викладені в ній обставини.

Представник заінтересованої особи
Чернівецької міської ради в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у його відсутності, а
також вказав на те, що не заперечує
проти задоволення заяви.

Свідок ОСОБА_4, яка є двоюрідною
сестрою заявниці, вказала на те, що
покійна ОСОБА_2 тривалий час тяжко
хворіла на цукровий діабет та у
зв'язку із станом свого здоров'я
потребувала постійного стороннього
догляду, який надавала їй її дочка
ОСОБА_1 З метою надання спадкодавцю
допомоги, заявниця на протязі останніх
трьох-чотирьох років постійно
проживала із ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_5, яка проживає по
сусідству із померлою ОСОБА_2, суду
повідомила про те, що дійсно по день
смерті ОСОБА_2 проживала за адресою
АДРЕСА_1 разом із дочкою ОСОБА_1, яка
здійснювала за нею догляд та
допомагала по господарству. При цьому,
ОСОБА_1 разом із спадкодавцем проживала
з 2011 року по день її смерті.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
вказав на те, що він часто бував у
квартирі спадкодавці ОСОБА_2, оскільки
проводив різного роду ремонтні та
побутові роботи й відповідно
підтвердив той факт, що на протязі
останніх 3-4 років разом із ОСОБА_2 у
квартирі проживала її дочка ОСОБА_1,
яка здійснювала догляд за нею.

Свідок ОСОБА_7, яка із заявницею та її
матір'ю працювали разом, підтвердила
в судовому засіданні той факт, що
ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 в одній
квартирі з 2011 року, здійснювала
догляд за матір'ю та вони вели спільне
господарство.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та
її представника, пояснення свідків, а
також дослідивши письмові докази по
справі, вважає, що заява є
обґрунтованою і підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян, якщо законом не визначено
іншого порядку їх встановлення.

Так, судом встановлено, що заявниця
ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с. 6 ), місце проживання
якої зареєстровано за адресою
АДРЕСА_3, що підтверджується відміткою
в паспорті громадянина України про
реєстрацію (а.с. 4).

Відповідно до заповіту від 14 квітня 2004
року, посвідченого приватним
нотаріусом Чернівецького міського
нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_2
заповіла все належне їй на праві
власності на день її смерті майно, в
тому числі грошові заощадження,- ОСОБА_1
(а.с. 27 ).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1, виданим Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Чернівецького міського
управління юстиції 28 лютого 2014 року
(а.с.5).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина на належне їй на праві
власності майно та 4 березня 2014 року
ОСОБА_1 як спадкоємиць за заповітом
звернулась до нотаріальної контор із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, що
підтверджується матеріалами
спадкової справи (а.с. 17-33 ).

Крім того, як убачається з матеріалів
спадкової справи, інших спадкоємців
ОСОБА_2, які б звернулись до нотаріуса
із відповідними заявами про прийняття
спадщини відсутні.

Разом з тим, як пояснювала заявниця, в
установлений законом строк із заявою
про прийняття спадщини до
нотаріальної контори вона не
звернулась, оскільки вважала, що
проживаючи разом із спадкодавцем на
момент її смерті, прийняла спадщину,
однак доказів на підтвердження факту
прийняття спадщини та факту
проживання разом із матерію на день
її смерті нотаріусу не надала, оскільки
її місце проживання зареєстровано за
іншою адресою, у зв'язку із чим нотаріус
постановою від 24 березня 2014 року
відмовив їй у вчиненні нотаріальної
дії й відповідно рекомендував
звернутися до суду із заявою про
встановлення факту постійного
проживання разом із спадкодавцем на
день її смерті (а.с. 9).

Відповідно до роз'яснень п. 23
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»
визначено, що якщо постійне проживання
особи зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини не підтверджено
відповідними документами, у зв'язку із
чим нотаріус відмовив особі в
оформленні спадщини, спадкоємець має
право звернутися в суд із заявою про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, а не про
встановлення факту прийняття спадщини.

Як встановлено судом, підтвердження
факту постійного проживання зі
спадкодавцем необхідне заявниці для
отримання свідоцтва про право на
спадщину, отримати яке вона на даний
час вона позбавлена можливості
внаслідок відсутності відповідних
доказів на підтвердження факту
постійного проживання із
спадкодавцем.

Відповідно до акту КЖРЕП №17 від 5
березня 2014 рок, ОСОБА_1 постійно
проживала та вела спільне
господарство із своєю матір'ю ОСОБА_2
по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 року за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Крім того, факт того, що заявниця з 2011
року постійно проживала та вела
спільне господарство разом з померлою
ОСОБА_2 на час її смерті в квартирі
АДРЕСА_1 та продовжує там проживати
підтвердили в судовому засіданні
свідки: ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та
ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, зазначені у
заповіті. Право на спадкування виникає
у день відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України
передбачено, що спадкоємець, який
постійно проживав разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Заяви про встановлення факту
постійного проживання разом зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
в порядку окремого провадження
підлягають задоволенню судом, якщо у
паспорті спадкоємця відсутня відмітка
про місце реєстрації особи. У випадках,
якщо встановлено, що спадкоємець
прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК,
суди не повинні задовольняти вимоги
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

Таким чином, враховуючи, що від
встановлення факту постійного
проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 на
час її смерті залежить виникнення
права у заявника на спадкування, а
діючим законодавством не передбачено
іншого порядку встановлення цього
факту, суд вважає, що даний факт,
підлягає встановленню.

Врахувавши вищенаведені норми закону
та оцінивши письмові докази в їх
сукупності, суд вважає доведеним факт
постійного місця проживання ОСОБА_1
разом із спадкодавцем ОСОБА_2 з 2011 року
по день її смерті за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись п.п.2,3,23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування», ст.1223, 1268, 1270 ЦК України,
ст.ст.3, 6, 58, 60, 61, 64, 208, 209, 212, 213-215, 218, 234 ч.2
п.5, 235, 256, 259, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного місця
проживання ОСОБА_1 разом із
спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття
спадщини, станом на
ІНФОРМАЦІЯ_3 року за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
Н. В. Піхало