Справа № 323/1325/14-ц
№ провадження 2/323/448/14
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

14.05.2014
м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької
області у складі судді Щербань Л.С., при
секретарі Щербині Л.Г., розглянувши у
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із
позовом, в якому зазначає, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама - ОСОБА_4.
Після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.
Вищевказаний житловий будинок
спадкодавиця отримала після
розлучення та поділу майна з батьком
позивачки ОСОБА_5 ще в 1990 році на
підставі рішення Комунарського
районного народного суду від 14.07.1990
року. Після цього вона поліпшила умови
свого проживання в цьому будинку,
добудувавши його та ввівши в
експлуатацію згідно акту прийомки
індивідуального будинку в 1994 році та
виготовивши відповідний технічний
паспорт, але належним чином оформлений
правовстановлюючий документ на
будинок за свого життя вона так і не
оформила.

Вона являється рідною донькою
померлої, крім неї, спадкоємцями першої
черги являються діти померлої: ОСОБА_2
та ОСОБА_3, але вони не бажають приймати
спадщину матері, у зв'язку з чим в
установлений законом термін не
звернулися до нотаріальної контори з
відповідними заявами про прийняття
спадщини.

У визначений законом термін вона
прийняла спадщину, звернувшись до
державного нотаріуса Оріхівської
державної нотаріальної контори з
відповідною заявою, де заведено
спадкову справу за №214/2013, однак у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на житловий будинок їй відмовлено в
зв'язку відсутністю належним чином
оформленого правовстановлюючого
документа.

04.04.2014 року державний нотаріус надав
відповідну постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії,
зареєстровану за вих. №434/02-31 та
пославшись на роз'яснення Міністерства
юстиції України «Щодо порядку
оформлення документів в разі смерті
власника нерухомого майна» за №19-32/319
направив її для вирішення питання по
захисту права на спадковий будинок до
суду, оскільки іншим способом
неможливо захистити своє право на
спадщину у вигляді житлового будинку.

На теперішній час провести державну
реєстрацію права власності на об'єкт
нерухомого майна на померлу особу
неможливо. Оскільки нотаріус 04.04.2014р.
надав їй постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії за №434/02-31,
іншим способом, аніж шляхом звернення
до суду, вона не може захистити своє
право на спадщину.

Просить визнати за нею право власності
на спадщину за законом що залишилася
після смерті ОСОБА_4 у вигляді
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, розташованого на земельній
ділянці площею 442 кв.м за адресою:
АДРЕСА_1 та складається з житлового
будинку літ. «А», житлової прибудови
літ.«А'», гаражу літ. «Г», погріб з
шийкою під літ. Г літ.«Пд», літнього
душу літ. «З», вбиральні літ.«Ж», сараю
літ. «К», водопроводу літ. «Д», паркану
№ 1, ворота № 2, ворота №3, з правом
реєстрації у відповідних органах.

В судовому засіданні представник
позивача на позові довірителя
наполягає і прохає його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, до суду надали заяву про
розгляд справи без їх участі, позов
визнають в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та
дослідивши викладені в позові
обставини, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2, видане 07.09.2013 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Оріхівського районного управління
юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис за
№200.

Згідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 10.12 2002
року, встановлено, що 05 січня 1988 року
було розірвано шлюб між громадянином
ОСОБА_5 та громадянкою ОСОБА_4.

Відповідно до рішення Комунарського
районного народного суду від 14.07.1990
року про поділ майна встановлено, що
ОСОБА_4 було виділено нерухоме майно,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно акту прийомки індивідуального
будинку в 1994 році було введено в
експлуатацію житловий будинок
розташований в АДРЕСА_1.

Відповідно до технічного паспорту,
виготовленого 16.09.1994 року Бюро
технічної інвентаризації, встановлено,
що на ім'я ОСОБА_4 виготовлено технічний
паспорт на житловий будинок за
інвентарним номером 3325.

Відповідно ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до свідоцтва про
народження, виданого 25 вересня 2013 року,
та свідоцтва про укладення шлюбу серії
НОМЕР_4, встановлено, що ОСОБА_1
являється рідною донькою ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Позивачка у визначений законом термін
звернулася до державного нотаріуса
Оріхівської державної нотаріальної
контори з відповідною заявою про
прийняття спадщини. Державним
нотаріусом заведено спадкову справу за
№214/2013.

Крім позивача спадкоємцями першої
черги за законом являються діти ОСОБА_4
- відповідачі по справі: ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які не бажають приймати
спадщину. В поданих до суду заявах
вказують, що вони не мали та не мають
наміру приймати спадщину матері у
вигляді житлового будинку і
відмовляюся від своєї частки у
спадщині на користь позивачки.

Позивачка 04 квітня 2014 року звернулася
до нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
на житловий будинок. Отримати ж
свідоцтво про право на спадщину за
законом вона не може, так як нотаріус
надав їй відмову у вчиненні
нотаріальної дії №434/02-31, із посиланням
на те, що відповідно до п. 4.15 глави 10
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 22.02.2012
року за №282/20595 видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, проводиться після
подання спадкоємцями
правовстановлювальних документів про
належність цього майна спадкодавцеві.

На теперішній час провести державну
реєстрацію права власності на об'єкт
нерухомого майна на померлу особу
неможливо.

Нотаріус з посиланням на роз'яснення
Міністерства юстиції України „Щодо
порядку оформлення документів в разі
смерті власника нерухомого майна" за
№19-32/319 направив позивача для вирішення
питання по захисту права на спадковий
будинок до суду, бо іншим способом
неможливо захистити своє право на
спадщину у вигляді житлового будинку.

Пленум Верховного Суду України у п. 23
постанови від 30.05.2008 р. за №7 «Про судову
практику у справах про спадкування»,
роз'яснив, що «у разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження».

Зазначена позиція підтверджена також
постановою Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року за №6 «Про
узагальнення судової практики
розгляду цивільних справ про
спадкування», де вказано:
«Найпоширенішою причиною звернення
особи до суду в справах про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування є неможливість
спадкоємцями, які прийняли спадщину,
оформити своє право на спадщину в
нотаріальній конторі з причин
відсутності правовстановлюючих
документів на спадкове майно на ім'я
спадкодавця та/або відсутності
державної реєстрації нерухомого майна
спадкодавцем».

У разі смерті власника нерухомого
майна, який за життя не оформив право
власності та не провів його реєстрацію,
питання визначення належності цього
нерухомого майна попередньому
власнику та наступного його власника
(спадкоємця) повинно вирішуватися у
судовому порядку.

Стаття 16 Цивільного кодексу України
визначає способи захисту особистих
немайнових або майнових прав та
інтересів особи, одним з яких є
визнання права.

За таких обставин, суд вважає можливим
визнати за визнати за ОСОБА_1,
ідентифікаційний № НОМЕР_1, право
власності на спадщину за законом що
залишилася після смерті ОСОБА_4 у
вигляді житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, розташованого на земельній
ділянці площею 442 кв.м за адресою:
АДРЕСА_1 та складається з житлового
будинку літ. «А», житлової прибудови
літ.«А'», гаражу літ. «Г», погріб з
шийкою під літ. Г літ.«Пд», літнього
душу літ. «З», вбиральні літ.«Ж», сараю
літ. «К», водопроводу літ. «Д», паркану
№ 1, ворота № 2, ворота №3, з правом
реєстрації у відповідних органах.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 15, 57-60, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1270, 1272 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання права власності на
спадкове майно задовольнити в повному
обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний №
НОМЕР_1, право власності на спадщину за
законом що залишилася після смерті
ОСОБА_4 у вигляді житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, розташованого на земельній
ділянці площею 442 кв.м за адресою:
АДРЕСА_1 та складається з житлового
будинку літ. «А», житлової прибудови
літ.«А'», гаражу літ. «Г», погріб з
шийкою під літ. Г літ.«Пд», літнього
душу літ. «З», вбиральні літ.«Ж», сараю
літ. «К», водопроводу літ. «Д», паркану
№ 1, ворота № 2, ворота №3, з правом
реєстрації у відповідних органах.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя:
Л.С. Щербань