Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
с.м.т. Новотроїцьке

Новотроїцький районний суд
Херсонської області в складі:

Головуючого судді -
Бугрименка В.В.

при секретарі -
Голумбієвській С.Ф.

представника позивача -
Романенко Т.М.

відповідачки -
ОСОБА_2

представника відповідачки -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитом

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Приватбанк" (далі ПАТ
КБ "Приватбанк" звернувся до суду з
позовом про стягнення заборгованості
мотивуючи тим, що 24 вересня 2008 року
сторони уклали кредитний договір за
умовами якого, банк видав відповідачці
кредит у розмірі 2994,90 гривень, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00 % річних. Згідно
умов договору відповідачка
зобов'язувалась щомісячно здійснювати
погашення заборгованості платежем,
який складається із заборгованості за
кредитом, відсотками, комісіями а також
інші витрати згідно Умов надання
кредиту фізичним особам (Розстрочка)
(Стандарт). Посилаючись на те, що в
супереч вимого ст.ст.526, 527, 530 ЦК
України, відповідачка не виконала
зобов'язання щодо повернення кредитних
коштів та інших передбачених
обов'язкових платежів, у зв'язку з чим
станом на 25 січня 2014 року виникла
заборгованість в сумі 21590, 49 грн., яка
складається заборгованості за
кредитом - 1908,24 грн., заборгованості по
сплаті процентів за користування
кредитом - 167,29 грн., заборгованість по
комісіям за користування кредитом - 499,18
грн., пені - 17511,47 грн., а також штрафи
відповідно до п.5.3 Умов та правил
надання банківських послуг - 500 грн. -
штраф (фіксована складова), 1004,31 грн. -
штраф (процентна складова). Позивач
просив суд стягнути з ОСОБА_2
заборгованість за кредитом в сумі 21590, 49
грн.. та витрати на сплату судового
збору в сумі 243,60 грн.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю позов
підтримала з підстав викладених у
позовній заяві, просила позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачки за
довіреністю позов визнав частково,
зокрема в частині вимог про стягнення
заборгованості за кредитом в сумі 1908, 24
грн. та процентів за користування
кредитом в сумі 167,29 грн., разом з тим,
просив в задоволенні позову відмовити,
оскільки строк позовної давності для
звернення позивача до суду минув.
Стосовно вимоги про стягнення з
відповідачки пені, зазначив, що сума
пені в десь разів перевищує
заборгованість за кредитом, є
непомірною для відповідачки, у зв'язку
з чим, просив, в разі задоволення
позову, зменшити розмір пені. Вимога
про стягнення штрафів є безпідставна,
оскільки банк застосовує подвійну
відповідальність за одне і те саме
правопорушення.

Відповідачка в судовому
засіданні підтримала думку свого
представника. е засідання не з'явилася,
про день та час розгляду справи
повідомлена належним чином,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено і вказані
обставини сторонами не оспорюються, що
між ПАТ КБ "Приватбанк" та
відповідачкою було укладено кредитний
договір №HEXRRХ15090042 за умовами якого
остання отримала кредит в розмірі 2994
гривень 91 копійка зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12.00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом, з кінцевим терміном
повернення 24 вересня 2010 року.
Позичальник зобов'язувалась щомісячно
погашати заборгованість шляхом
надання Банку коштів в сумі 177, 15 грн.,
яка складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії а також інших витрат згідно
Умов.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Разом з тим, з дослідженого
розрахунку заборгованості вбачається
що відповідачка належним чином взятих
на себе зобов'язань не виконала, у
зв'язку з чим, станом на 25 січня 2014 року
виникла заборгованість за кредитом -
1908,24 грн., заборгованості по сплаті
процентів за користування кредитом -
167,29 грн., заборгованість по комісіям за
користування кредитом - 499,18 грн..

За таких обставин, доводи
позивача щодо стягнення з відповідачки
заборгованості за кредитом, процентами
та комісією є законними та
обґрунтованими, у зв'язку з чим позов в
цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується вимог про стягнення
пені суд вважає необхідним зазначити
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 546, 549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання.

Пунктом 5.1. Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) передбачено, що при
порушенні позичальником зобов'язання
щодо погашення кредиту у порядку та
строки, відповідно до заяви, сплати
комісії та відсотків за користування
кредитом, він зобов'язаний сплатити
банку пеню в розмірі 1,25 % від суми
простроченого платежу, але не менше 1
гривні за кожний день.

Враховуючи, що відповідачка
порушила зобов'язання щодо повернення
кредиту та інших обов'язкових платежів
і вказана обставина останньою не
оспорюється, банк обґрунтовано заявив
вимогу про стягнення з ОСОБА_2 пені,
разом з тим, розмір пені на думку суду є
непомірним для відповідачки.

Відповідно до ч.1 ст.551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Оскільки нарахована позивачем
пеня в сумі 17511,47 грн. значно перевищує
розмір збитків, суд, враховуючи такі
засади цивільного законодавства, як
справедливість, добросовісність та
розумність, а також тяжкий
матеріальний стан відповідачки, яка
являється пенсіонеркою, за заявою
представника відповідачки вважає
можливим зменшити розмір нарахованої
пені з 17511,47 грн. до 3000 грн.

Вимога позивача про стягнення з
відповідачки штрафів - 500 грн.
(фіксована складова), та 1004,31 грн.
(процентна складова). задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Пунктом 5.3 Умов передбачено, що
при порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більше ніж на 30 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити Банку штраф у
розмірі 500 грн. + 5 % від суми
заборгованості.

Аналізуючи вище вказані п.5.1 та
п.5.3 Умов, суд приходить до висновку, що
позивач, звертаючись до суду з даним
позовом, просив застосувати до
відповідача подвійну цивільно-правову
відповідальність одного й того ж виду
за одне й те саме порушення договірного
зобов'язання - прострочення виконання
грошового зобов'язання, що суперечить
вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та
ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими,
ніхто не може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення, а
зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

За таких обставин, в задоволенні
вимоги про стягнення з відповідачки
штрафів має бути відмовлено.

Доводи представника відповідачки
стосовно спливу строку позовної
давності, суд вважає безпідставними.

Відповідно до ст.256 ЦК України,
позовна давність це строк , у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Зі змісту ч.1 ст.259 ЦК Украйни
вбачається, що позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до п.5.5 Умов, сторони
погодили збільшення строку позовної
давності до 5 років. Враховуючи, що
кінцевий термін виконання зобов'язання
- 27 грудня 2010 року, строк позовної
давності не сплив.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
якщо позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З врахуванням викладено,
враховуючи що позовні вимоги позивача
задоволено частково, з відповідачки на
його користь мають бути стягнуті
судові витрати зі сплати судового
збору в сумі 63 грн. 34 коп..

Керуючись ст.ст. 7,10,
15, 60, 61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, на
підставі ст.256, 259, 261, 526, 1049, 1054 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк"
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 5574 (п'ять тисяч п'ятсот
сімдесят чотири) гривні 71 ( сімдесят
одна) копійка, яка складається
заборгованості за кредитом - 1908 грн. 24
коп., заборгованості по сплаті
процентів за користування кредитом - 167
грн. 29 коп., заборгованість по комісіям
за користування кредитом - 499 грн. 18 коп.,
пені - 3000 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк"судові
витрати в сумі 63 (шістдесят три) грн. 34
(тридцять чотири) коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Новотроїцький районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
В.В. Бугрименко