Справа №
Провадження № 2/621/120/14
РІШЕННЯ

іменем України

23.04.2014 року

м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді
- Бережної Н.М.,

за участю секретаря
- Друпової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Змієві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Фермерського господарства
«Альянс» про розірвання договору та
повернення земельної ділянки, треті
особи - Державна сільськогосподарська
інспекція в Харківській області,
управління Держземагенства у
Зміївському районі Харківської
області,

встановив:

12.11.2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до ФГ «Альянс» про розірвання
договору та повернення земельної
ділянки, в якому просила розірвати
договір оренди земельної ділянки,
кадастровий номер :02:000:0003,
укладений між нею та ФГ «Альянс» та
зареєстрований у Зміївському
районному відділі Харківської
регіональної філії Центру ДЗК 28.03.2008
року; зобов'язати відповідача
повернути їй земельну ділянку з
кадастровим номером :02:000:0003;
судові витрати покласти на ФГ «Альянс».

До участі у справі у якості третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, було залучено Державну
сільськогосподарську інспекцію в
Харківській області та управління
Держземагенства у Зміївському районі
Харківської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог, з
урахуванням зміни підстав позову,
ОСОБА_1 вказала, що 08.01.2008 року між нею та
ФГ «Альянс» було укладено договір
оренди земельної ділянки, яка
розташована на території Таранівської
сільської ради Зміївського району
Харківської області, кадастровий номер
:02:000:0003, який було зареєстровано у
Зміївському районному відділі
Харківської регіональної філії Центру
ДЗК 28.03.2008 року. 08.01.2008 року між
сторонами було підписано Акт
прийому-передачі спірної земельної
ділянки. Згідно умов Договору оренди
цільове призначення орендованої
земельної ділянки - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, умовами збереження стану
об'єкта оренди є використання за
цільовим призначенням, ефективне
використання земельної ділянки.
Орендодавець має право вимагати від
орендаря, зокрема, дотримання
екологічної безпеки землекористування
та збереження родючості грунтів,
додержання державних стандартів, норм
і правил. Від дня укладення договору
оренди ФГ «Альянс» максимально
неефективно використовує земельну
ділянку позивача. Так, кожен рік
земельна ділянка засівається
соняшником, який погіршує родючість
грунту. Заходи з охорони землі,
передбачені чинним законодавством, в
т.ч. ЗУ «Про охорону земель», та
укладеним договором оренди,
відповідачем не виконуються, земельна
ділянка використовується не
відповідно до розробленого та
затвердженого проекту землеустрою у
зв'язку з відсутністю такого проекту,
ФГ «Альянс» не провело агрохімічну
паспортизацію земельної ділянки
позивача. Враховуючи викладене, саме
істотне порушення ФГ «Альянс» умов
договору, невиконання передбаченої
Законом умови додержання
природоохоронних вимог та створення
загрози пошкодження об'єкту оренди є
підставою для розірвання договору
оренди земельної ділянки, яка належить
ОСОБА_1

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_2 на задоволенні
позову наполягали. ОСОБА_1 зазначила, що
має наміри самостійно обробляти свою
земельну ділянку, ФГ «Альянс» не
виконує вимоги щодо охорони землі,
засіває соняшник, що шкодить землі, у
зв'язку з чим просила розірвати договір
оренди, укладений із ФГ «Альянс», а
ОСОБА_2 вказував на обов'язок саме
відповідача надавати докази про
виконання ФГ «Альянс» всіх умов
договору оренди та заходів з охорони
землі. Крім того, ОСОБА_2 посилався на
те, що надані відповідачем докази -
агрохімічний паспорт, акти перевірки
та внесення добрив, є неналежними,
оскільки вони не відповідають вимогам
чинного законодавства.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, свої інтереси довірив
представляти Браславській О.А., яка у
судовому засіданні проти позову
заперечувала і вказала, що твердження
ОСОБА_1 щодо неефективного
використання орендованої земельної
ділянки та не здійснення заходів з
охорони землі не відповідають
дійсності, оскільки відповідач вирощує
сільськогосподарську продукцію
відповідно до Плану сівообороту,
будь-яких обмежень щодо вирощування чи
не вирощування певних культур на
орендованій землі в Договорі не
передбачено. В той же час, ФГ «Альянс»
навпаки постійно надає інформацію у
відповідні органи щодо стану
орендованої землі, вживає заходи щодо
захисту земельної ділянки від ерозії,
виснажування, забруднення, а також
заходи, пов'язані із запобіганням
негативного та еколого-небезпечного
впливу. Посилання позивача на значне
погіршення родючості грунту
орендованої земельної ділянки також є
безпідставним. Так, при передачі
земельної ділянки в оренду, ОСОБА_1 не
надала ФГ «Альянс» дані агрохімічної
паспортизації належної їй земельної
ділянки. Саме з метою встановлення
таких даних, з метою поліпшення
родючості грунту та недопущення
погіршення таких властивостей землі,
відповідач за власний рахунок провів
агрохімічне дослідження земельної
ділянки та відповідно до отриманих
результатів постійно здійснює
поліпшення агрохімічних властивостей
орендованої землі. 18.10.2013 року позивач
зверталася до голови ФГ «Альянс» з
вимогами, аналогічними позовним, на що
відповідачем було направлено
відповідь від 08.11.2013 року, відповідно до
якої ОСОБА_1 було запропоновано
направити на адресу ФГ «Альянс»
агрохімічний паспорт або агрохімічні
дані земельної ділянки, до передачі її
в оренду, що б дало змогу в позасудовому
порядку провести необхідні
дослідження та встановити наявність чи
відсутність погіршення властивостей
грунту за період оренди земельної
ділянки. Такого паспорту позивач не
надала та звернулася до суду,
зазначивши в позові неправдиву
інформацію, що вона взагалі не
отримувала відповіді. Крім того,
договором оренди земельної ділянки
передбачено право орендодавця на
відшкодування збитків у разі
погіршення властивостей орендованої
земельної ділянки, а положень про
можливість розірвання договору оренди
ані Договором, ані чинним
законодавством, не передбачено. На
підставі зазначеного, ОСОБА_3 просила
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її
позову.

Представник відділу Держземагенства у
Зміївському районі Харківської
області у судове засідання не з'явився,
до суду надійшла заява з проханням
провести розгляд справи за його
відсутності та письмові пояснення
відповідно до яких, у разі
документального підтвердження
зазначених у позовній заяві фактів не
заперечують проти розірвання договору
оренди.

Представник третьої особи - Державної
інспекції сільського господарства в
Харківській області у судове засідання
не з'явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь
у справі, дослідивши матеріали справи,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, прийшов до
наступного висновку:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки, площею
25,2727 га, розташованої на території
Таранівської сільської ради
Зміївського району Харківської
області, з цільовим призначенням - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, з
кадастровим номером :02:000:0003, на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку, серія ЯД
№ 057863 /а.с. 19/.

08.01.2008 року між позивачем та ФГ
«Альянс», в особі голови ФГ Юркова В.І.,
було укладено договір оренди земельної
ділянки, відповідно до якого ОСОБА_1
(орендодавець) надає, а ФГ «Альянс»
(орендар) приймає в строкове платне
користування земельну ділянку
сільськогосподарського призначення,
яка знаходиться на території
Таранівської сільської ради
Зміївського району Харківської
області № 057863, кадастровий номер
:02:000:0003, загальною площею 25,2727 га, у
томі числі рілля 25,2727 га. Договір
укладено строком на 10 років. Визначено,
що орендна плата вноситься орендарем у
формі та розмірі: 1,5% вартості
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки у грошовій формі, що становить
3954 грн., на рік. Земельна ділянка
передається в оренду для вирощування
сільськогосподарської продукції,
сінокосіння, випасання худоби. Цільове
призначення земельної ділянки - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Умовами збереження стану об'єкта
оренди є використання його за цільовим
призначенням, ефективне використання
земельної ділянки. При укладанні
Договору оренди будь-яких недоліків
землі, яка передається в оренду, що
можуть перешкоджати її ефективному
використанню, не встановлено.
Договором оренди від 08.01.2008 року також
визначені права та обов'язки сторін.
Так, Орендодавець має право вимагати
від орендаря: використання земельної
ділянки за цільовим призначен ням
згідно з договором оренди; дотримання
екологічної безпеки землекористування
та збереження родючості грунтів,
додержання державних стандартів, норм
і правил; дотримання режиму
водоохоронних зон, прибережних
захисних смуг, зон санітарної охорони,
санітарно-захисних зон, зон особливого
режиму використання земель та
територій, які особливо охороняються;
своєчасне внесення орендної плати.
Орендар зобов'язаний виконувати
встановлені щодо об'єкта оренди
обмеження (обтяження) в обсязі,
передбаченому законом або догово ром
оренди землі; дотримуватися режиму
використання земель
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення,
оздоровчого, реакційного та
історико-культурного призначення /а.с.
13-14/.

На підставі укладеного Договору оренди
земельної ділянки від 08.01.2008 року
ОСОБА_1 та ФГ «Альянс» підписали Акт
прийому-передачі земель, відповідно до
якого позивач передала, а орендар ФГ
«Альянс» в особі Юркова В.І., прийняв
земельну ділянку площею 25,2727 га, у томі
числі 25,2727 га ріллі /а.с. 15/.

Крім того, сторонами 08.01.2008 року було
складено Акт визначення меж земельної
ділянки, яка належить ОСОБА_1 на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку, серія ЯД
№ 057938, загальною площею 25,2727 га, для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, в
натурі (на місцевості) на території
Таранівської сільської ради
Зміївського району Харківської
області /а.с. 16, 17, 18/.

Позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються
дострокового розірвання Договору
оренди земельної ділянки від 08.01.2008
року. Спірним є питання щодо
неефективно використання ФГ «Альянс»
земельної ділянки позивача, погіршення
родючості грунту, недодержання
природоохоронних вимог та створення
загрози пошкодження об'єкту оренди.

Так, 18.10.2013 року ОСОБА_1 звернулася до
директора ФГ «Альянс» Юркова В.І. з
листом про повернення земельної
ділянки та надання інформації, в якому
вказувала на те, що відповідач
використовує орендовану земельну
ділянку без встановлених законом
підстав, а постійне вирощування на ній
соняшнику значно погіршує родючість
ґрунту. Оскільки ФГ «Альянс» не
виконуються вимоги ЗУ «Про охорону
земель», ОСОБА_1 вимагала на протязі 10
днів, з дня отримання даного листа,
повернути їй земельну ділянку, а також
надати їй ґрунтовну інформацію про
виконання відповідачем обов'язків,
визначених ст. 35 ЗУ «Про охорону
земель», робочі проекти рекультивації
її земельної ділянки та копії
агрохімічних паспортів землі /а.с. 8-10/.

08.11.2013 року ФГ «Альянс» направило
відповідь на вказаний вище лист ОСОБА_1,
яку вона отримала 15.11.2013 року, що
підтверджується її підписом в
поштовому повідомленні про отримання
рекомендованої кореспонденції та
спростовує твердження позивача про не
реагування відповідачем на її заяви. У
своїй відповіді ФГ «Альянс» зазначило,
що укладений із ОСОБА_1 Договір оренди
земельної ділянки від 08.01.2008 року
відповідає всім вимогам чинного на той
час законодавства, а його умови строго
відповідають всім суттєвим умовам, які
встановлені ЗУ «Про оренду землі». Щодо
вирощування відповідачем на
орендованій землі соняшника, ОСОБА_1
було повідомлено, що Фермерським
господарством не порушуються умови
Договору оренди від 08.01.2008 року щодо
цільового використання орендованої
землі і господарству не встановлені
будь-які обмеження щодо вирощування
вказаної сільгоспкультури. Посилання
ОСОБА_1 на значне погіршення родючості
грунту орендованої земельної ділянки є
безпідставними. Крім того, для
встановлення зміни родючості земель
саме позивач, як орендодавець, повинна
надати агрохімічний паспорт
орендованої земельної ділянки. Всі
визначені Договором від 08.01.2008 року
обов'язки відповідач виконує належним
чином та в повному обсязі. Таким чином,
ФГ «Альянс» не вбачало підстав для
розірвання Договору оренди земельної
ділянки від 08.01.2008 року та заперечувало
проти дострокового повернення
орендованої землі /а.с. 42-43, 44/.

При пред'явленні вимог щодо розірвання
договору оренди від 08.01.2008 року ОСОБА_1
посилається на положення ст. 22 ЗК
України, ст. ст. 30, 35, 36, 37 Закону України
«Про охорону земель» та ЗУ «Про оренду
землі».

Згідно зі ст. 13 ЗУ «Про оренду землі»
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду
землі» істотними умовами договору
оренди землі є: об'єкт оренди; строк дії
договору оренди; орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення
земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта
оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови
повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки; визначення сторони,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін;
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Статтею 25 ЗУ «Про оренду землі»
визначені обов'язки орендаря, в т.ч.
орендар зобов'язаний виконувати
встановлені щодо об'єкта оренди
обмеження (обтяження) в обсязі,
передбаченому законом або договором
оренди землі; дотримуватися режиму
використання земель
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення.

Згідно з положеннями ЗУ «Про охорону
земель», зокрема ст. 35, власники і
землекористувачі, в тому числі
орендарі, земельних ділянок при
здійсненні господарської діяльності
зобов'язані: дотримуватися вимог
земельного та природоохоронного
законодавства України; проводити на
земельних ділянках господарську
діяльність способами, які не завдають
шкідливого впливу на стан земель та
родючість ґрунтів; підвищувати
родючість ґрунтів та зберігати інші
корисні властивості землі на основі
застосування екологобезпечних
технологій обробітку і техніки,
здійснення інших заходів, які
зменшують негативний вплив на ґрунти,
запобігають безповоротній втраті
гумусу, поживних елементів;
дотримуватися стандартів, нормативів
при здійсненні еротиерозійних,
агротехнічних, агрохімічних,
меліоративних та інших заходів,
пов'язаних з охороною земель,
збереженням і підвищенням родючості
ґрунтів; забезпечувати використання
земельних ділянок за цільовим
призначенням та дотримуватися
встановлених обмежень (обтяжень) на
земельну ділянку; забезпечувати захист
земель від ерозії, виснаження,
забруднення, засмічення, засолення,
осолонцювання, підкислення,
перезволоження, підтоплення,
заростання бур'янами, чагарниками і
дрібноліссям тощо.

Крім того, відповідно до положень ст. 36
зазначеного Закону, охорона земель
сільськогосподарського призначення
забезпечується на основі реалізації
комплексу заходів щодо збереження
продуктивності сільськогосподарських
угідь, підвищення їх екологічної
стійкості та родючості ґрунтів, а також
обмеження їх вилучення (викупу) для
несільськогосподарських потреб.

При цьому, ст. 1 ЗУ «Про охорону земель»
передбачено, що родючість ґрунту -
здатність ґрунту задовольняти потреби
рослин в елементах живлення, воді,
повітрі і теплі в достатніх кількостях
для їх нормального розвитку, які в
сукупності є основним показником
якості ґрунту. А нормами ЗУ «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» передбачено, що
невиконання вимог щодо використання
земель за цільовим призначенням - це
невикористання земельної ділянки, крім
реалізації науково обґрунтованих
проектних рішень, або фактичне
використання земельної ділянки, яке не
відповідає її цільовому призначенню,
встановленому при передачі земельної
ділянки у власність чи наданні в
користування, в тому числі в оренду, а
також недодержання режиму
використання земельної ділянки або її
частини в разі встановлення обмежень
(обтяжень); факт використання землі не
за цільовим призначенням може бути
підтверджено лише актом центрального
органу виконавчої влади, який
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі.

Основні вимоги щодо підтримання стану
родючості землі передбачено ст. 37
зазначеного Закону, а саме власники та
землекористувачі, в тому числі
орендарі, земельних ділянок
зобов'язані здійснювати заходи щодо
охорони родючості ґрунтів, передбачені
цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами України.

Використання земельних ділянок
способами, що призводять до погіршення
їх якості, забороняється.

На землях сільськогосподарського
призначення може бути обмежена
діяльність щодо: вирощування певних
сільськогосподарських культур,
застосування окремих технологій їх
вирощування або проведення окремих
агротехнічних операцій; розорювання
сіножатей, пасовищ; використання
деградованих, малопродуктивних, а
також техногенно забруднених
земельних ділянок; необґрунтовано
інтенсивного використання земель.

З метою здійснення контролю за
динамікою родючості ґрунтів
систематично проводиться їх
агрохімічне обстеження, видаються
агрохімічні паспорти, в яких
фіксуються початкові та поточні рівні
забезпечення поживними речовинами
ґрунтів і рівні їх забруднення.

Дані агрохімічної паспортизації
земель використовуються в процесі
регулювання земельних відносин при:
передачі у власність або наданні в
користування, в тому числі в оренду,
земельної ділянки; зміні власника
земельної ділянки або
землекористувача; проведенні грошової
оцінки земель; визначенні розмірів
плати за землю; здійсненні контролю за
станом родючості ґрунтів.

Законодавством також визначається
поняття нормативів інтенсивності
використання земель.

А саме, відповідно до ст. 34 ЗУ «Про
охорону земель» нормативи показників
деградації земель установлюються для
кожної категорії земель з метою
запобігання погіршенню їх стану і
використовуються для здійснення
контролю за використанням та охороною
земель.

До нормативів показників деградації
земель належать показники гранично
допустимого погіршення стану і
властивостей земельних ресурсів
внаслідок антропогенного впливу та
негативних природних явищ, а також
нормативи інтенсивності використання
земель сільськогосподарського
призначення.

Показники інтенсивності використання
земель сільськогосподарського
призначення встановлюються з
урахуванням даних агрохімічної
паспортизації земель.

При встановленні показників
інтенсивності використання земель
сільськогосподарського призначення
визначаються сільськогосподарські
культури, вирощування яких обмежується
або забороняється, а також технології
та окремі агротехнічні операції щодо
їх вирощування.

Показники інтенсивності використання
земель сільськогосподарського
призначення використовуються в
процесі складання
проектно-технологічної документації
на вирощування сільськогосподарських
культур.

Крім того, відповідно до ст. 30 ЗУ «Про
охорону земель» у галузі охорони
земель та відтворення родючості
ґрунтів встановлюються такі нормативи:
гранично допустимого забруднення
ґрунтів; якісного стану ґрунтів;
оптимального співвідношення земельних
угідь; оптимального співвідношення
культуру сівозмінах у різних
природно-сільськогосподарських
регіонах; показників деградації земель
та ґрунтів.

Нормативи в галузі охорони земель та
відтворення родючості ґрунтів
встановлює Кабінет Міністрів України.

Нормативи якісного стану ґрунтів,
відповідно до ст. 32 Закону
встановлюються з метою запобігання їх
виснаженню і використовуються для
здійснення контролю за якісним станом
ґрунтів. Нормативи якісного стану
ґрунтів визначають рівень забруднення,
оптимальний вміст поживних речовин,
фізико-хімічні властивості тощо.

Отже, за системним аналізом зазначених
норм права, законодавець встановлює
паспортизацію земель, як форму
контролю за станом земель протягом
часу їх використання із запровадженням
нормативів родючості та якісного стану
землі, та розрізняє поняття родючість
землі та якісний стан землі, який є дещо
ширшим, а також встановлює за порушення
стану родючості землі, як наслідок,
розірвання договору, а наслідком
погіршення якісного стану землі -
відшкодування збитків.

З матеріалів справи, а саме копії
агрохімічного паспорту полів та
земельних ділянок, в т.ч. і земельної
ділянки позивача, наданого саме ФГ
«Альянс», а не ОСОБА_1, копії Акту
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері захисту рослин
від 24.05.2013 року, копій Актів витрат
насіння і садильного матеріалу та
Актів про використання мінеральних,
органічних і бактеріальних добрив та
засобів хімічного захисту рослин,
вбачається, що ФГ «Альянс» здійснює
свою діяльність відповідно до вимог
чинного законодавства та умов Договору
оренди земельної ділянки від 08.01.2008
року. Твердження ОСОБА_1 про
неефективне використання ФГ «Альянс»
її земельної ділянки, щорічне
засівання її соняшником,
спростовуються відповідачем, який
надав докази про те, що він лише один
раз засіював спірну земельну ділянку
соняшником. ФГ «Альянс» постійно
вживає заходів щодо поліпшення стану
орендованої землі, в т.ч. родючості
грунтів. Крім того, під час перевірок
діяльності ФГ «Альянс» будь-яких
порушень вимог законодавства органами
нагляду виявлено не було, про що
свідчать і останні результати аналізів
агрохімічних показників стану грунту
ФГ «Альянс» від 03.04.2014 року /а.с. 77-78, 79-83,
84-90/.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЗУ «Про оренду
землі» договір оренди землі може бути
розірваний за згодою сторін. На вимогу
однієї із сторін договір оренди може
бути достроково розірваний за рішенням
суду в порядку, встановленому законом.

Підстави припинення договору оренди
землі шляхом його розірвання
передбачені ст. 32 ЗУ «Про оренду землі».
Так, на вимогу однієї із сторін договір
оренди землі може бути достроково
розірваний за рішенням суду в разі
невиконання сторонами обов'язків,
передбачених статтями 24 і 25 цього
Закону та умовами договору, в разі
випадкового знищення чи пошкодження
об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає
передбаченому договором використанню
земельної ділянки, а також на
підставах, визначених Земельним
кодексом України та іншими законами
України.

Згідно зі ст. 141 ЗК України однією із
підстав припинення права користування
земельною ділянкою є використання
земельної ділянки не за цільовим
призначенням.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору. У разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

В той же час, відповідно до ст. 29 ЗУ «Про
оренду землі» у разі погіршення
орендарем корисних властивостей
орендованої земельної ділянки,
пов'язаних із зміною її стану,
орендодавець має право саме на
відшкодування збитків, а не на крайній
захід - розірвання договору оренди
земельної ділянки.

Договором оренди від 08.01.2008 року
визначено, що дія Договору
припиняється шляхом його розірвання за
взаємною згодою сторін або за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін
внаслідок невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених договором, та
внаслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованої ділянки, яке
істотно перешкоджає її використанню, а
також з інших підстав, визначених
законом.

В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Ані ОСОБА_1, ані її представник ОСОБА_2
не надали суду точні пояснення
стосовно того, що саме є підставою для
розірвання Договору оренди землі від
08.01.2008 року, які саме істотні порушення
умов вказаного Договору були допущені
відповідачем, в чому полягало
невиконання ФГ «Альянс» передбаченої
Законом умови додержання
природоохоронних вимог. Представник
позивача лише посилався на норми ЗУ
«Про охорону земель», «Про оренду
землі» та положення Цивільного кодексу
України та обов'язок відповідача
довести свою невинуватість. ОСОБА_1 не
визначено, що саме має місце в діянні ФГ
«Альянс»: порушення стану родючості
землі чи погіршення якісного стану
землі. Будь-яких доказів на
підтвердження факту або порушення
стану родючості землі, або погіршення
якісного стану орендованої землі,
ОСОБА_1, в порушення ст. 60 ЦПК України, не
надано, її твердження щодо покладання
на відповідача обов'язку довести свою
невинуватість, не приймаються судом до
уваги, оскільки в цивільному процесі
дії принцип змагальності сторін, а саме
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом, що
відповідає положенням ст. 10 ЦПК
України.

Крім того, ОСОБА_1 не доведено факту
створення ФГ «Альянс» загрози
пошкодження об'єкту оренди, позивачем
так і не вказала, якими саме діями
відповідач створив загрозу
пошкодження об'єкту оренди, та взагалі
не визначено в чому полягає така
загроза.

Твердження ОСОБА_1 про те, що земельна
ділянка використовується не
відповідно до розробленого та
затвердженого проекту землеустрою, не
приймаються судом до уваги, оскільки
відповідно до п. 18 Договору оренди
земельної ділянки від 08.01.2008 року
сторони домовилися, що передача
земельної ділянки в оренду
здійснюється без розроблення проекту
її відведення. Позивач підписала даний
Договір, а отже погодилася з його
умовами.

Таким чином, судом встановлено, що ФГ
«Альянс», на підставі Договору оренди
земельної ділянки від 08.01.2008 року,
користується земельною ділянкою, яка
належить ОСОБА_1, здійснює на ній
господарську діяльність, пов'язану із
товарним сільськогосподарським
виробництвом, постійно виконує
обов'язки, покладені на нього Договором
оренди від 08.01.2008 року та чинним
законодавством, надає інформацію у
відповідні органи щодо стану
орендованої землі, вживає заходи щодо
захисту земельної ділянки від ерозії,
виснажування, забруднення, а також
заходи, пов'язані із запобіганням
негативного та еколого-небезпечного
впливу, не порушує цільове призначення
орендованої земельної ділянки.

ОСОБА_1 не довела жодного факту та не
надала жодного доказу на підтвердження
обставин, викладених нею у її позовній
заяві, а, отже, суд дійшов висновку про
необгрунтованість та недоведеність
вимог позивача, у зв'язку з чим вважає
за необхідне відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі.

Керуючись Земельним Кодексом України,
Цивільним Кодексом України, ЗУ «Про
оренду землі», ЗУ «Про охорону земель»,
ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Фермерського господарства «Альянс»
про розірвання договору та повернення
земельної ділянки, треті особи -
Державна сільськогосподарська
інспекція в Харківській області,
управління Держземагенства у
Зміївському районі Харківської
області - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: