Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/1075/14
Головуючий у 1 інстанції: Дзямко О.П.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Каракуші К.В.

Глазкової О.Г.

при секретарі: Камінській О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне
рішення Енергодарського міського суду
Запорізької області від 09 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Кредитної спілки «Порада» про
стягнення суми грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вказаним позовом до Кредитної
спілки «Порада».

У позові зазначалось, що 15.05.2009 року між
сторонами по справі було укладено
депозитний договір № 683.1 «Весняна
порада 2009» про залучення внеску на
депозитний рахунок. Відповідно до
вимог договору вона внесла на
депозитний рахунок 5 грн. та в
подальшому відповідно до угоди від
15.05.2009 року про зміну та доповнення було
додатково внесено 28 290 грн. Відповідно
до п.1.2 договору процентна ставка за
користування внеском складає 28% річних.
Строк користування внеском склав 6
місяців, тобто до 15.11.2009 року. Після
спливу строку договору відповідач не
повернув кошти та проценти.
Заборгованість становить 299 081,55 грн. і
складається з наступного: сума внеску з
нарахованими відсотками - 31 500 грн., сума
прострочення з відсотками по договору
з 15.11.2009 року по 16.09.2013 року - 65 354,30 грн.,
сума трьох процентів річних від
простроченої суми з 15.11.2009 року по 16.09.2013
року - 3 627,25 грн., сума пені за 6 місяців
прострочення - 170 100 грн. Крім того,
позивач зазначала, що їй завдано
моральної шкоди, яку вона оцінила у 60 000
грн.

У зв'язку з вказаними обставинами,
позивач просила суд стягнути з
відповідача суму внеску разом з сумою
нарахованих за користування ним
процентів (у тому числі з урахуванням
пені у розмірі трьох відсотків
вартості внеску (послуги) за кожний
день прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми) на загальну суму
боргу у 239 081,55 грн. та моральну шкоду в
розмірі 60 000 грн.

Ухвалою Енергодарського міського суду
Запорізької області від 09 грудня 2013
року позовні вимоги в частині
стягнення з Кредитної спілки «Порада»
на користь ОСОБА_3 компенсації за
завдану моральну шкоду в розмірі 60 000
грн. залишено без розгляду.

Заочним рішенням Енергодарського
міського суду Запорізької області від
09 грудня 2013 року позовні вимоги
задоволено частково.

Стягнуто з Кредитної спілки «Порада»
на користь ОСОБА_3 суму внеску та
нараховані відсотки по договору
«Весняна порада 2009» від 15.05.2009 року в
розмірі 31 500 грн. та 3% річних в розмірі 3
627,25 грн., а всього на загальну суму 35127,25
грн. та судові витрати.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
від апелянта надійшла заява про
розгляд справи за її відсутності, тому
у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Встановлено, що 15 травня 2009 року між
ОСОБА_3 та відповідачем був укладений
депозитний договір №683.1 «Різдвяна
порада 2009» (а.с.4), за яким ОСОБА_3 внесла
на депозитний рахунок спілки кошти у
сумі 5 грн. на строк до 15 листопада 2009
року з виплатою 28 % річних. Цього ж дня
між сторонами була укладена угода про
зміну та доповнення до вказаного
договору, відповідно до якої ОСОБА_3
поповнила внесок на депозитний рахунок
у розмірі 28290грн. (а.с.5).

Згідно із ч. 1 ст. 1058, ч. 1 ст. 1060 ЦК України
за договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму(вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

За положеннями ст. 2 Закону України "Про
банки та банківську діяльність" вклад
(депозит) - це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу в банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунку
вкладника з інших підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три процента
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
доведеності того, що в обумовлений
договором строк суму грошового внеску
та нарахованих відповідно до умов
договору процентів, що складає 31500грн.,
КС "Порада" позивачу не виплатила, а
також задовольняючи позовні вимоги про
стягнення 3 % річних від простроченої
суми вкладу у розмірі3627,25грн., суд
правильно виходив з вимог ч. 2 ст. 625 ЦК
України, оскільки у встановлений
договором строк свої грошові
зобов'язання перед позивачем
відповідач не виконав.

Відмовляючи у задоволенні вимог про
стягнення процентів за вкладом з дня
закінчення строку договору по 15
листопада 2009 року у сумі 65354,30грн., суд
правильно виходив з того, що за
погодженими сторонами умовами
договору нарахування процентів після
закінчення строку договору кредитною
спілкою не здійснюється.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладанні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Отже вимоги ОСОБА_3 про стягнення
процентів, нарахованих після
закінчення строку договору, суперечили
його умовам, тому відмову суду у
задоволенні вказаних вимог слід
визнати правомірною.

За змістом позовної заяви,
обґрунтовуючи право на стягнення пені
за кожен день прострочення повернення
депозитного вкладу, розмір якої згідно
наданого розрахунку становить 170100 грн.
позивач посилалася на п. 5 ст. 10 Закону
України "Про захист прав споживачів",
якою передбачено, що у разі, коли
виконавець не може виконати
(прострочує виконання) роботу (надати
послуги) згідно з договором, за кожен
день(кожну годину, якщо тривалість
виконання визначено у годинах)
прострочення споживачеві сплачується
пеня у розмірі 3 % від вартості роботи
(послуги), якщо інше не передбачено
законодавством.

Умовами укладеного договору між
сторонами не передбачена сплата пені
за порушення зобов'язання.

До правовідносин між КС "Порада" та
споживачем ОСОБА_3, які виникли з
приводу депозитного договору, Закон
України "Про захист прав споживачів"
застосовується лише в частині, не
врегульованій нормами ЦК України та
іншими нормативно-правовими актами у
сфері банківської діяльності.

Оскільки ж неустойка у вигляді пені в
якості забезпечення виконання КС
"Порада" грошових зобов'язань за
депозитним договором від 15 травня 2009
року його умовами не передбачалась, що
було вільним волевиявленням сторін у
відповідності до ст. 627 ЦК України, то і
правових підстав для її стягнення суд
не мав.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції проігнорував
норми статті 611 ЦК України є
необґрунтованими.

Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Укладений між сторонами депозитний
договір не передбачає відшкодування
моральної шкоди у разі порушення
кредитною спілкою строків повернення
депозитного вкладу.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі
на те, що складений сторонами 16 вересня
2013 року акт звірки слід вважати
додатковими умовами до договору від 15
травня 2009 року, - безпідставні,
враховуючи як правову природу такого
акту, так і його зміст.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК
України договір банківського вкладу, в
якому вкладником є фізична особа,
являється публічним договором, умови
якого відповідно до ч. 2 ст. 633 ЦК України
встановлюються однаковими для всіх
споживачів, крім тих, кому за законом
надані відповідні пільги, а згідно з
положенням ч. 6 вказаної статті умови
публічного договору, які суперечать ч. 2
цієї статті та правилам, обов'язковим
для сторін при укладанні і виконанні
публічного договору, є нікчемними.

З урахуванням вищевикладеного судова
колегія вважає, що підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Енергодарського
міського суду Запорізької області від
09 грудня 2013 року по цій справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: