Номер провадження 22-ц/775/3031/2014
Головуючий в 1 інстанції Лях М.Ю.
Доповідач Курило В.П.
Номер провадження 22ц/775/3031/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 травня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Курило В.П.,

суддів Космачевської Т.В., Будулуци
М.С.,

при секретарі Баранчикові Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Моторно (транспортного)
страхового бюро України про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданих внаслідок ДТП,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2
на рішення Київського районного суду м.
Донецька від 20 січня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 20 січня 2014 року позовні
вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1,
величину втрати товарної вартості
пошкодженого автомобілю в розмірі 2113
грн. 74 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
суму моральної шкоди в розмірі 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 компенсацію витрат на правову
допомогу в розмірі 97 грн. 55 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
витрати пов'язані з оплатою
експертного авто-товарознавчого
дослідження в розмірі 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в
рахунок повернення сплачених судових
витрат в розмірі 1701 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог-відмовити.

В апеляційній скарзі позивачі
посилаються на незаконність та
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції, ухваленого з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зокрема вказує, що позивачами
були виконані усі вимоги, передбачені
п. 35.1 статті 35 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» щодо звернення
до МТСБУ. Відповідач ОСОБА_3 на час
вчинення дорожньо-транспортної
пригоди не застрахувала свою
цивільно-правову відповідальність як
власник наземного транспортного
засобу, у зв'язку з чим на момент
дорожньо-транспортної пригоди у неї
був відсутній поліс обов'язкового
страхування. Врахо вуючи, що
цивільно-правова відповідальність
позивача на день ДТП була застрахована
у ПРАТ «Стра хова компанія «Арсенал» в
розумінні статті 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів»
дорожньо-транспортна пригода, що
відбулася 03.04.2013 року повинна вважатися
страховим випадком. У зв'язку з чим,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалити нове, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

В засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - адвокат
ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала і
просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, представник Моторно
(транспортного) страхового бюро
України в засіданні апеляційного суду
не прибули, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином. Він
страхового бюро надійшло клопотання
про розгляд справи у відсутність
представника бюро.

Відповідно до частини 2статті 305 ЦПК
України неявка в судове засідання
сторін, належним чином, повідомлених
про час та місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи
апеляційним судом. Тому апеляційний
суд розглядає справу у їх відсутність.
Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представника позивачів, дослідивши
матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що воно
ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду
першої інстанції ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції встановив, що 03 квітня 2013
року о 14, 20 годині у Київському районі м.
Донецька відбулася ДТП за участю
автомобіля марки "Ніссан Мікра",
державний номерний знак НОМЕР_1 під
керуванням відповідача ОСОБА_3 та
автомобіля марки "Тойота" державний
номерний знак НОМЕР_2 під керуванням
позивача ОСОБА_2. Внаслідок цієї
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілі отримали механічні
пошкодження. Постановою Ленінського
районного суду м. Донецька від 25 квітня
2013 року ОСОБА_3 визнано винною у вчинені
адміністративної відповідальності та
накладено стягнення у вигляді штрафу
на користь держави в розмірі 340 грн.

Згідно висновку №249/04 експертного
автотоварознавчого дослідження за
фактом спричинення пошкоджень
автомобілю "Тойота" від 12 квітня 2013
року - вартість відновлювального
ремонту вказаного автомобіля
становить 31769,44 грн., величина втрати
товарної вартості автомобіля "Тойота"
становить 2113,74 грн. За проведення
вказаного дослідження позивачем
ОСОБА_2 було сплачено 500 грн. У зв'язку з
тим, що позивачі не володіють
спеціальними знаннями у галузі права
вони були змушені звернутися за
наданням правової допомоги. Витрати,
понесені позивачами за надану їм
правову допомогу становлять 3000 грн.

Звертаючись в суд з позовом про
відшкодування моральної шкоди,
позивачі посилались на те, що внаслідок
протиправних дій ОСОБА_3 вони отримали
моральну шкоду, зокрема ОСОБА_2 будучи
учасником ДТП, отримав сильне душевне
потрясіння, емоційний стрес, нервове
напруження, ОСОБА_1 перенесла емоційне
потрясіння, а також обидва позивачів
залишилися без засобу пересування, що
негативно відобразилось на робочих та
сімейних планах. За викладених
обставин позивачі просили
задовольнити їх позовні вимоги.

Відповідно до копії полісу №АС/0944869
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів ОСОБА_2
застрахував свій автомобіль марки
"Тойота" державний номерний знак
НОМЕР_2.

З копії свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу вбачається, що
автомобіль марки "Тойота" державний
номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_1

Згідно копії посвідчення водія ОСОБА_2
має право керувати транспортними
засобами.

З копії протоколу огляду транспортного
засобу від 04 квітня 2013 року вбачається,
що був оглянутий транспортний засіб
марки ТОYОТА RAV4, реєстраційний номер
НОМЕР_2, при огляді якого було
встановлено характер та обсяг
пошкоджень.

Згідно копії постанови Ленінського
районного суду м. Донецька від 25 квітня
2013 року ОСОБА_3 визнана винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, а саме в тому, що 03 квітня 2013 року
о 14-20 годині керуючи автомобілем "Nissan
Micra" державний номерний знак НОМЕР_1 по
вул. Челюскінців у м. Донецьку не обрала
безпечний боковий інтервал, внаслідок
чого вчинила зіткнення з автомобілем
марки ТОYОТА RAV4 державний номерний знак
НОМЕР_2. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди були
пошкоджені транспортні засоби. За
вчинення адміністративного
правопорушення на ОСОБА_3 накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу на користь держави в розмірі 340
грн.

Відповідно до копії квитанцій до
прибуткового касового ордеру без
номеру ОСОБА_2, ОСОБА_1 сплатили ОСОБА_4
за надання правової допомоги по 1500 грн.
кожен за надання правової допомоги в
розмірі 1500 грн.

З копії довідки про
дорожньо-транспортну пригоду №9182754
вбачається, що місце вчинення ДТП є
Київський район м. Донецька вул.
Челюскінців (аптека Арніка), дата
вчинення 03 квітня 2013 року о 14-20 годині,
учасники ДТП: легковий автомобіль " Nissan
Micra" державний номерний знак НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_3 та ТОYОТА RAV4,
реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_2
Дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок порушення ОСОБА_3 ПДР
України.

Згідно копії листа директора ТОВ
"Експерт" Давидович О.О. від 17 січня 2014
року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4
повідомляється про те, що 05 квітня 2013
року до ТОВ "Експерт" з повідомленням
про ДТП, яка сталася 03.04.2013 року
звернувся ОСОБА_2 ТОВ "Експерт" не
виступало в якості представника МТСБУ
по справі, що стосується ДТП від 05.04.2013
року, але надавало допомогу по
відправленні повідомлення, що
стосується зазначеної ДТП до МТСБУ.
Вказане повідомлення 08 квітня 2013 року
по електронній пошті було направлено
до МТСБУ. Прийняття рішення по даному
зверненню не входить до компетенції
ТОВ "Експерт".

Відповідно до копії повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_2 05
квітня 2013 року повідомив МТ СБУ
аварійного комісара ТОВ "ЕКСПЕРТ" про
те, що 03 квітня 2013 року о 14-20 годині,
сталося ДТП, учасники ДТП: легковий
автомобіль "Nissan Micra" державний номерний
знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та
ТОYОТА RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_2 Автомобіль
ОСОБА_3 не застрахований.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
в матеріалах справи відсутні належні
письмові докази в підтвердження
виконання позивачем вимог п. 35.1 статті
35 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" щодо звернення
до МТСБУ з відповідною заявою про
відшкодування понесених витрат разом з
необхідними додатками. Рішення про
виплату або відмову у виплаті
страхового відшкодування відповідачем
МТСБУ не приймалися, у зв'язку чим суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що зобов'язання МТСБУ виплатити
відшкодування за рахунок фонду
страхових гарантій є передчасним,
оскільки позивачами не було дотримано
порядок, встановлений Законом України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» для проведення такого
відшкодування. За таких обставин, суд
відмовив у задоволенні позовних вимог
в частині відшкодування вартості
відновлювального ремонту пошкодженого
внаслідок ДТП автомобілю з
відповідачів до отримання рішення
МТСБУ в порядку, встановленому Законом
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", що не позбавляє позивачів в
разі не згоди з винесеним рішення
звернутися до суду з позовною заявою
про відшкодування завданих збитків.

Розглядаючи позовні вимоги щодо
стягнення величини втрати товарної
вартості пошкодженого автомобіля, суд
першої інстанції виходив з того,
вказані витрати підлягають
задоволенню в розмірі 2113 грн. 74 коп. за
рахунок ОСОБА_3, винної в дорожній
пригоді.

Окрім цього, суд першої інстанції,
вважає за можливим стягнути з
відповідача ОСОБА_3 на користь позивача
ОСОБА_1, витрати, пов'язані з оплатою
експертного авто-товарознавчого
дослідження №249/04 від 12.04.2013 року в
розмірі 500 грн., які були ним сплачені
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7
згідно квитанції від 04.04.20013 року.

Що стосується вимог щодо стягнення
моральної шкоди, суд першої інстанції
дійшов висновку про часткове їх
задоволення та стягнення з відповідача
ОСОБА_3 по 500 грн. на користь кожного
позивача, враховуючи глибину душевних
страждань позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
ступеня вини в заподіянні шкоди, а
також вимоги розумності, виваженості і
справедливості, ті обставини, що з
моменту вчинення ДТП позивачам не
відшкодована спричинена матеріальна
шкоду.

Також, судом першої інстанції частково
задоволені позовні вимоги щодо
стягнення понесених витрат на правову
допомогу та стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 - 97 грн. 55 коп.

Вказані висновки суду першої інстанції
є правильними.

Заперечуючи проти задоволення
позовних вимог про страхове
відшкодування, представник страхового
бюро посилався на те, що вирішення
вказаного питання в судовому порядку є
передчасним через те, що позивачі не
дотримались правил, передбачених
статтею 35 Закону України від 01.07.2004, №
1961-IV "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів".

Відповідно до пункту 35.1 статті 35 Закону
України від 01.07.2004, № 1961-IV "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування. У цій заяві
має міститися:

а) найменування страховика, якому
подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім'я, по батькові
(найменування) заявника, його місце
проживання (фактичне та місце
реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо
відшкодування заподіяної шкоди та
відомості (за наявності), що її
підтверджують;

г) інформація про вже здійснені
взаєморозрахунки осіб,
відповідальність яких застрахована,
або інших осіб, відповідальних за
заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання
заяви.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції встановив, що позивачі
протягом часу, що минув після дорожньої
пригоди, не звертались до МТСБУ з такою
завою про страхове відшкодування і
питання законності таких вимог
відповідачем не обговорювались. За
таких умов суд першої інстанції зробив
правильний висновок про те, що
відповідач МТСБУ не порушував законних
прав та інтересів позивачів, тому
стягнення на їх користь будь яких сум
не грунтується на законі. Той факт, що
на час розгляду справи в апеляційному
суді вказаний відповідач розглянув
заяву позивачів про відшкодування
шкоди і відмовив у її задоволенні не
може бути підставою для скасування
рішення суду через те, що це нові факти,
які судом першої інстанції під час
розгляді цієї цивільної справи не
досліджувались. Тому вони не можуть
досліджуватися і судом апеляційної
інстанції. А позивачі не позбавлені
можливості звернутися до суду з
відповідною позовною заявою.

Доводи позивачів про те, що вони
звертались до страхового бюро з заявою
про повідомлення про страховий випадок
не є підставою для стягнення
страхового відшкодування з
відповідача через те, що подача
відомостей про страховий випадок не
звільняє потерпілих від подачі заяви
про страхове відшкодування. Вчинення
таких конкретних самостійних дій
передбачено статтею 35 Закону від 01.07.2004,
№ 1961-IV. І саме наявність такої заяви
зобов'язує МТСБУ вирішити питання про
виплату страхового відшкодування
потерпілій стороні. Враховуючи, що
позивачі таких заяв у страхове бюро не
подавали, останній позбавлений був
можливості вирішити по суті
правомірність вимог позивачів про
виплату страхового відшкодування.

Рішення суду першої інстанції є
законним та обгрунтованим і підстав
для його скасування не має. Усі доводи
апеляційної скарги були предметом
дослідження суду першої інстанції і
правильно визнані судом
безпідставними. Вони не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
законів, що призвело або могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 315 ЦПК України,
-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Донецька від 20 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення ухвали апеляційного суду.

Судді: