СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2933/13-ц
Провадження № 2/306/67/14
Рядок статзвіту № 18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2014
м. Свалява

Свалявський районний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого-судді:
Жиганської Н.М.

при секретарі: Цибар
Є.В.

з участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Олексик
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Свалява справу за
позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" про визнання договору
недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про
визнання договору недійсним.

В основу заявлених вимог позивач
посилається на те, що 06.03.2008 року між
ОСОБА_3 та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" укладено
кредитний договір №MKSWG00000099, відповідно
до якого банк надав, а ОСОБА_3 одержав у
борг грошові кошти в сумі 95000 доларів
США з кінцевим строком погашення до
06.03.2018 року під 12 % річних. За змістом
договору, банк мав право в
односторонньому порядку збільшити
розмір процентної ставки за
користування кредитом у разі зміни
курсу долара США до гривні більш ніж на
10% порівняно з курсом долара США до
гривні, встановленому НБУ на момент
укладання договору, зміни облікової
ставки НБУ, зміни розміру відрахувань у
страховий (резервний) фонд або зміни
середньозваженої ставки за кредитами
банків України у відповідній валюті з
обов'язковим письмовим повідомленням
про зміну процентної ставки з дати
вступу в чинність такої зміни. З
розрахунку заборгованості
позичальника перед банком вбачається,
що відсоткова ставка за користування
кредитом у період з 07.03.2008 року по 07.10.2008
року склала 12 % річних, а починаючи з
07.10.2008 року - 15.12 %, але позивачу жодних
письмових повідомлень про зміну
відсоткової ставки - не надходило, а
тому дії ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" по
підвищенню відсоткової ставки з 12% до
15.12% позивач вважає протиправними.
Разом з тим, вважає нарахування
штрафних санкцій протиправними,
мотивуючи це порушенням закону "Про
захист споживачів", оскільки за
користування грошовими коштами
позичальник сплачує відсотки, за
неналежне виконання грошового
зобов'язання - неустойку (пеню). До
позову представником позивача ОСОБА_1,
який здійснює захист інтересів ОСОБА_3,
додано заяву про поновлення строку
позовної давності, посилаючись на те,
що представником відповідача подано
письмове заперечення про відмову у
позові зі спливом строків позовної
давності.Вважає, що подана заява
відповідачем про застосування
позовної давності є наслідком відмови
в позові, якщо він обгрунтований, а тому
просить поновити строк позовної
давності, оскільки відповідач
заперечує проти позову саме з таких
підстав.

У зв'язку з чим, просять суд: поновити
строк позовної давності для захисту
цивільного права у справі за позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" про визнання договору
недійсним; визнати дії ПАТ КБ
"Приватбанк" по підвищенню відсоткової
ставки по кредитному договору від 06
березня 2008 року № MKSWG00000099, укладеному
між ЗАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3 з 12 %
річних до 15.12% протиправними;
зобов"язати ПАТ КБ "Приватбанк"
відновити кредитування зі сплатою 12 %
річних та провести відповідний
перерахунок сплачених ОСОБА_3 сум на
погашення кредиту в період з 07.10.2008
року, виходячи із розрахунку 12 % річних;
визнати недійсним п.п. 5.3 кредитного
договору від 06.03.2008 року в частині при
порушенні позичальником строків
платежу по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених кредитним
договором більш ніж 30 днів про
зобов'язання сплатити штраф у розмірі 5
% від суми позову; визнати недійсним п.п.
5.5 кредитного договору № №MKSWG00000099 від
06.03.2008 року; визнати кредитний договір
№MKSWG00000099 від 06.03.2008 року, укладений між
ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_3
припиненим з 01 серпня 2008 року за
взаємною згодою сторін; стягнути з ПАТ
КБ "ПРИВАТБАНК" судові витрати.

17.01.2014 року позивач подав суду заяву про
збільшення позовних вимог та додатково
просить суд: провести тлумачення
особливих умов договору, а саме п. 8.1.2
кредитного договору № MKSWG00000099 від
06.03.2008 року укладеного між ЗАТ КБ
"Приватбанк" та ОСОБА_3 на предмет
дострокового припинення кредитного
договору за умови настання обставин з
якими сторони пов"язували договірне
припинення правовідносин у
взаємозв"язку з п.8.1 кредитного
договору № MKSWG00000099 від 06.03.2008 року
укладеного між ЗАТ КБ "Приватбанк" та
ОСОБА_3 щодо загального строку дії
кредитного договору, а також, чи строк 06
березня 2018 року являється строком
договору чи відповідно до п. 6.3 -
договір припиняється відповідно до
законодавства України та визнати
несправедливим п. 8.1. кредитного
договору № MKSWG00000099 від 06.03.2008 року
укладеного між ЗАТ КБ "Приватбанк" та
ОСОБА_3 в частині щомісячної сплати
комісії в розмірі 0.48% річних за
резервування фінансового інструменту
та здійснення додаткового фінансового
моніторингу.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1, який здійснює захист
інтересів ОСОБА_3, заявлені позовні
вимоги підтримав повністю.

В судовому засіданні представник
відповідача Олексик В.В., який діє в
інтересах ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", заявлені
позовні вимоги не визнав та вважає, що
позивачем пропущено строк для
звернення до суду за захистом своїх
прав.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд
доходить висновку, що позовні вимоги
належить задовольнити частково,
зважаючи на таке:

Судом встановлено, що між сторонами
укладено кредитний договір № MKSWG00000099,
відповідно до якого банк надав, а
ОСОБА_3 одержав у борг грошові кошти в
сумі 95000 доларів США з кінцевим строком
погашення до 06.03.2018 року під 12 % річних.

За змістом п. 2.3.1 Договору - Банк має
право в односторонньому порядку
збільшувати розмір процентної ставки
за користування Кредитом за умови
зміни кон"юктури ринку грошових
ресурсів в Україні, а саме :

- зміні курсу долара США до гривні більш
ніж на 10% у порівнянні з курсом долара
США до гривні, встановленого НБУ на
момент укладання даного договору;

- зміні облікової ставки НБУ розміру
відрахувань у страховий (резервний
фонд) або

- зміні середньозваженої ставки по
кредитах банків України у відповідній
валюті (по статистиці НБУ).

При цьому Банк надсилає позичальникові
письмове повідомлення про зміну
процентної ставки протягом 7
календарних днів з дати вступу в
чинність зміненої процентної ставки.
Збільшення процентної ставки Банком у
вищевказаному порядку можливе в
границях кількості пунктів, на яке
збільшилася ставка НБУ, розмір
відрахувань у страховий фонд,
середньозважена ставка по кредитах
або пропорційно збільшенню курсу
долара США.

Суд в судовому засіданні дослідив
оригінал кредитної справи
позичальника ОСОБА_3 та встановив, що
будь-якого рішення про збільшення
процентної ставки (в розумінні
письмового документу) Банком не
приймалося, отже перевірити з яких
саме підстав, визначених п. 2.3.1.
проведено збільшення процентної
ставки суд не має можливості. Також суд
не має можливості перевірити і
обгрунтованість збільшення з 12% до 15.12%,
поскільки також у справі відсутній
будь-який розрахунок підвищення
процентної ставки, хоча п.2.3.1 Договору
чітко визначено граничні розмірі
підвищення процентної ставки.

Крім того, в порушення умов п 2.3.1
Договору, Банком не було протягом 7
календарних днів з дати вступу в
чинність зміненої процентної ставки
надіслано позичальникові відповідне
письмове повідомлення.

Отже суд дійшов висноку, що Банком було
порушено умови Договору при збільшенні
процентної ставки і вимоги позивача
про визнання дій Публічного
акціонерного товариства комерційний
Банк "Приватбанк" по
підвищенню процентної ставки по
кредитному договору №MKSWG00000099 від 06
березня 2008 року, укладеному між ЗАТ КБ
"Приватбанк" та ОСОБА_3, з 12 % річних до
15.12% протиправними, зобов"язання ПАТ
Комерційний банк "Приватбанк" провести перерахунок
сплачених ОСОБА_3 сум та залишку
заборгованості, в період з 07.10.2008 року,
виходячи із розрахунку 12% річних, слід
задовольнити.

Підставними являються і вимоги
позивача щодо визнання недійсним п.п.
5.3. Договору, в частині зобов"язання
Позичальника сплатити Банку штраф в
розмірі 5% від суми позову при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов"язань,
передбачених кредитним договором.

Відповідно до ст. 549 Цивільного Кодексу
України -

1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

2. Штрафом є неустойка, що обчислюється
у відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

3. Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 550 Цивільного Кодексу
України -

1. Право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

2. Проценти на неустойку не
нараховуються.

Таким чином нарахування Банком штрафу
в розмірі 5% від суми позову при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов"язань, передбачених кредитним
договором, являється таким, що
суперечить ст.ст. 549, 550 Цивільного
Кодексу України, адже неустойка
обчислюється виключно від сум
невиконаного, неналежно або
несвоечасно виконаного зобов"язання, а
не від суми позову .

Крім того, судом встановлено, що
вказані санкції повністю
продубльовані у п. 6.4 Договору, тобто п.
5.3 Договору та п. 6.4 Договору являються
повністю ідентичними.

В частині задоволених вимог, слід
поновити позивачу строк для звернення
до суду за захистом своїх порушених
прав, поскільки про зміну розміру
процентної ставки почивачеві стало
відомо після звернення Банку до суду
із позовом про звернення стягнення
(ухвала Свалявського районного суду
від 07 травня 2012 року). Щодо визнання
недійсним п. 5.3. Кредитного Договору, в
цій частині слід поновити строк для
звернення до суду з підстав
необхідності захисту прав позивача ( як
слабкої сторони у договорі споживчого
кредиту), у зв"язку із їх грубим
порушенням.

В частині заявлених вимог про визнання
недійсним п.5.5 Кредитного Договору
слід відмовити за їх безпідставністю.

Відповідно до ст. 259 ЦК України - позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Таким чином, при зміні тривалості
позовної давності сторонами було
укладено Договір у письмовій формі,
тобто дотримано вимоги Закону, а тому
підстав для визнання недійсним п. 5.5.
Договору, суд не знаходить.

Позовні вимоги про визнання
кредитного Договору припиненим з 1
серпня 2008 року за взаємною згодою
сторін, не підлягають до задоволення,
поскільки умовами Договору таке не
передбачено, а будь-якої іншої згоди -
сторони між собою не дійшли. Договір на
даний час являється невиконаним.

Відповідно до ч. 2 ст 213 ЦК України - на
вимогу однієї або обох сторін суд може
постановити рішення про тлумачення
змісту правочину.

Отже, слід витлумачити, що положення п.
8.1.2 кредитного договору не являються
строком дії договору.

Не підлягають до задоволення вимоги
позивача про визнання несправедливим
п. 8.1. кредитного договору № MKSWG00000099 від
06.03.2008 року, укладеного між ЗАТ КБ
"Приватбанк" та ОСОБА_3, в частині
щомісячної сплати комісії в розмірі 0.48
% річних за резервування фінансового
інструменту та здійснення додаткового
фінансового моніторингу.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
захист прав споживачів" - умови
договору можуть бути визнанні
недійсними, якщо вони обмежують права
споживача.

Позивачем не доведено в судовому
засіданні факту обмеження його прав, у
зв"язку із укладанням ним з
відповідачем Договору з умовами
щомісячної сплати комісії в розмірі 0.48%
річних за резервування фінансового
інструменту та здійснення додаткового
фінансового моніторингу. Крім того,
вказана комісія включена до загальної
вартості кредиту, зокрема банком
зазначено, що реальна процентна ставка
становить 12.75%.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що позов слід задовольнити
частково.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 213-215 ЦПК України,
ст.ст. 32, 376, 635, 639 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до
суду в частині заявлених позовних
вимог про підвищення відсоткової
ставки та порядку нарахування пені.

Позов ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" про визнання договору
недійсним задовольнити частково.

Визнати дії Публічного акціонерного
товариства, комерційний Банк
"Приватбанк" по
підвищенню відсоткової ставки по
кредитному договору від 06 березня 2008
року №MKSWG00000099 укладеному між ЗАТ КБ
"Приватбанк" та ОСОБА_3 з 12 % річних до
15.12% протиправними.

Зобов"язати ПАТ Комерційний банк
"Приватбанк" провести
перерахунок сплачених ОСОБА_3 сум та
залишку заборгованості, в період з
07.10.2008 року, виходячи із розрахунку 12%
річних.

Визнати недійсним п.п.5.3 кредитного
договору від 06 березня 2008 року №
MKSWG00000099, укладеного між ЗАТ КБ
"Приватбанк" та ОСОБА_3 від 06.03.2008 року, в
частині зобов"язання Позичальника
сплатити Банку штраф в розмірі 5% від
суми позову при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов"язань,
передбачених кредитним договором.

Витлумачити, що положення п. 8.1.2
кредитного договору не являються
строком дії договору.

В решті заявлених вимог відмовити за їх
безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга на рішення
Свалявського районного суду подається
до апеляційного суду Закарпатської
області через Свалявський районний
суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
Н. М. Жиганська