РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2014 року
Першотравневий районний суд Донецької
області

У складі: головуючого судді -
Топузової Н.М

при секретарі-
Орчелота І.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у с.м.т. Мангуш справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
"Мегаполіс-Україна" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості ,-

В С Т А
Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом із наступних підстав :

27.11.2013 року, між ОСОБА_1 та Товариством з
обмеженою відповідальністю Торгова
компанія Мегаполіс-Україна був
укладений договір позики (надалі -
договір).

У відповідності до умов договору,
позикодавець передає у власність
позичальнику грошові кошти в розмірі 37
582,38 грн., а позичальник зобов'язується
повернути їх позикодавцю.

Відповідно до розписки від 27.11.2013 року
та видаткового касового ордеру №
від 27.11.2013 року, ОСОБА_1 27.11.2013 року
отримав грошові кошти у розмірі 37 582,38
грн. в касі ТОВ ТК Мегаполіс-Україна.

Згідно із п. 4.1. договору, позичальник
зобов'язується повернути позику у
строк до 27 грудня 2013 року.

П. 5.2. договору визначено, що сума позики
підлягає поверненню шляхом її внесення
в касу позикодавця.

Однак, на даний момент сума позики не
внесена ОСОБА_1 до каси ТОВ ТК
Мегаполіс-Україна.

Враховуючи вищенаведене, сума
основного боргу відповідача перед
позивачем по договору позики від 27.11.2013
року складає 37582,38 гр.

Відповідно до п. 6.1. договору, при
простроченні повернення позики (її
частини) позичальник сплачує штраф у
розмірі 50% від неповернутої
(несвоєчасно повернутої) суми позики.

Таким чином, відповідач зобов'язаний
сплатити на користь позивача штраф в
розмірі 37 582,38 грн.*50% = 18 791,19 грн.

Згідно із п. 6.2. договору, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити на
вимогу позичальника суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 16 процентів річних від
простроченої суми.

16 процентів річних розраховується за
наступною формулою: 16% = сума основного
боргу*кількість днів прострочення
платежу* 16/кількість днів в році/100

Враховуючи, що станом на 30.12.2013 року
кількість днів прострочення платежу
становить 3, відповідач зобов'язаний
сплатити на користь позивача 16
процентів річних від простроченої суми
в розмірі 37 582,38 грн.*3 *16/365 /100 = 49,42 грн.

Враховуючи вищенаведене, загальна сума
до сплати становить 56 422,99 грн. (37 582,38
грн. + 18 791,19 грн. + 49,42 грн.)

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного
кодексу України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У відповідності до ст. 629 Цивільного
кодексу України, договори є
обов'язковими для виконання сторонами.

Сукупність вказаних обставин призвела
до порушення прав позивача, у зв'язку з
чим виникла необхідність звернення
останнього з позовною заявою до суду.

Таким чином,позивач вимушений
звернутися до суду,та просить суд :стя
гнути з фізичної особи ОСОБА_1 на
користьТовариства з обмеженою
відповідальністю Торгова компанія
Мегаполіс-Україна - 56 422,99грн. (п'ятдесят
шість тисяч чотириста двадцять дві грн.
99 коп.), з яких:- 37 582,38 грн. - основний
борг, -18 791,19грн.-штраф, -49,42-16% річних та
судовий збір.

У судовому засіданні представник
позивача ,за дорученням, Волкодав В.В.
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі,та просить суд : стя гнути з
фізичної особи ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю Торгова компанія
Мегаполіс-Україна - 56 422,99 грн. (п'ятдесят
шість тисяч чотириста двадцять дві грн.
99 коп.), з яких:- 37 582,38 грн. - основний
борг, -18 791,19грн.-штраф, -49,42-16% річних та
судовий збір у сумі564,23 грив.В
обґрунтування позовних
вимог,представник позивача підтримав
обставини,які зазначені в позовній
заяві.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1
позовні вимоги не визнав у повному
обсязі та просить суд відмовити в
задоволені позовних вимог, пояснивши
суду,що : З лютого 2011 року по 21 січня 2014
року,він працював у позивача,розвозив
цигарки.26.11.2013 року, перебуваючи у
м.Бердянську відвантажував товар.Коли
повернувся до машини,то побачив,що скло
вибито та вкрадені речі,а саме гроші у
сумі 37000гривень та відео
реєстратор.Решта грошей в сумі 186000грив.
залишилися. Грошу,які вкрали,належали
позивачеві. Було звернення до
Бердянського райвідділу міліції 3.11.2013
року стосовно крадіжки грошей. Коли
сталася крадіжка ,він писав пояснення
службі безпеці підприємства,яка
приїхала. На наступний день він написав
заяву на відпустку за свій
рахунок.Ніякого договору позики він не
укладав з позивачем та ніяких грошей не
отримував. З позовної заяви йому стало
відомо про договір позики. Підписи в
договорі позики,розписці та інших
документах-не його. Від проведення
почеркознавчої експертизи з приводу
того,щоб підтвердити,що в договорі
позивки,розписці та інших документах
не його підпис-відмовляється.

У судовому засіданні були досліджені:
договір позики від 27 листопада 2014
року/а.с. 3/, розписка про отримання
грошей/а.с. 4/, видатковий касовий ордер
/а.с. 10/,свідоцтво про державну
реєстрацію/а.с.11-12/,статут/а.с. 13-18/, витяг
з державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців/а.с. 19-23/,
наказ/а.с. 24/, платіжне доручення про
сплату судового збору/а.с. 25/.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: 1) договори та інші правочини…

Відповідно до ст. 13 ЦК України ,цивільні
права особа здійснює у межах, наданих
їй договором або актами цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, довором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.631 ЦК України, строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.
Договір набирає чинності з моменту
його укладення. Сторони можуть
встановити, що умови договору
застосовуються до відносин між ними,
які виникли до його укладення.
Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України,за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України
,позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549-552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права
щодо подання доказів, їх дослідження
та доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 57 ЦПК
України,доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.. 58 ЦПК
України,належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Сторони мають право
обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень. Суд не бере
до розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ст.. 59 ЦПК України, суд
не бере до уваги докази, які одержані
з порушенням порядку, встановленого
законом. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Відповідно до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Так у судовому засіданні було
встановлено, що 27 листопада 2013 року
між позивачем,як позикодавцем, та
відповідачем,як позивальником, було
укладено договір позики без номеру,
згідно до якого відповідач отримав від
позивача позику в сумі 37582 гривні 38
копійок,що підтверджується самим
договором позики, розпискою про
отримання вищезазначених коштів та
видатковим касовим ордером. Відповідно
до п.п. 5.1. п.5 договору позики,
позичальник зобов*язаний повернути
суму позики не пізніше останнього дня
строку,встановленого п.4.1. цього
договору. Згідно п.п.4.1. договору
позики, позичальник зобов*язується
повернути позику у строк до 27 грудня 2013
року.Відповідно до п.п. 6.1 п.6 Договору
позики, при простроченні повернення
позики/її частини/ позичальник сплачує
штраф у розмірі 50% від неповернутої
суми позики.Відповідно до п.п. 6.2
договору позики, якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики,він
зобов*язаний сплатити на вимогу
позичальника суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення ,а також 16 % процентів
річних від простроченої суми.
Відповідач умови договору позики не
виконав, жодного платежу повернення
позики не зробив,в результаті чого його
заборгованість на час звернення до
суду з позовом складає 56 422,99 грн.
(п'ятдесят шість тисяч чотириста
двадцять дві грн. 99 коп.), з яких:- 37 582,38
грн. - основний борг, -18 791,19грн.-штраф,
-49,42-16% річних.

У судовому засіданні представник довів
перед судом належними та допустимими
доказами свої позовні вимоги.

Відповідач не довів перед судом
належними та допустимими доказами не
визнання позову,крім того на
неодноразові пропозиції суду про
проведення почеркознавчої
експертизи-відмовився від її
проведення.

Суд, заслухавши пояснення сторін ,з
урахуванням у сукупності усіх
доказів,які були дослідженні у
судовому засіданні,приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

З відповідача на користь позивача
треба стягнути судовий збір,який був
сплачений позивачем при звернені до
суду з позовом.

Керуючись ст. 10, 57-66,79-89, 60,212-215ЦПК
України, ст..ст. 11-16,626-631,1046-1052 ЦК України,
суд,-

В И Р І Ш
И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
"Мегаполіс-Україна" заборгованість за
договором позики від 27 листопада 2013
року без номеру у сумі 56 422 (п'ятдесят
шість тисяч чотириста двадцять дві
/гривні 99 копійок, з яких:- 37 582/ тридцять
сім тисяч п*ятьсот вісімдесят дві
/гривні 38 копійок - основний борг;18 791
/вісімнадцять тисяч сімсот дев*яносто
одна/гривня 19 копійок штраф; 49/сорок
дев*ять /гривень 42 копійки-16% річних та
судовий збір у сумі 564 /п*ятьсот
шістдесят чотири / гривні 23 копійки.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи,які брали участь у
справі,але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
,можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Донецької області у
м.Маріуполі через Першотравневий
районний суд.

Суддя:Н.М.Топузова.