Справа № 357/2585/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дубановська І.
Д. ,

при секретарі - Приймак Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Біла Церква
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного
суду Київської області звернувся
ОСОБА_1 з цивільним позовом до ОСОБА_2
про поділ майна подружжя обґрунтовуючи
його тим, що з відповідачем по справі
він перебував у шлюбі з 16 листопада 2003
року. Шлюб між ними було розірвано за
рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду 27 квітня 2012 року. У
період шлюбу - 06 вересня 2011 року,
сторонами придбаний автомобіль «Кіa
Sportage» 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1,
який зареєстровано на відповідача.
Позивач просить визнати за ним право
власності на 1/2 частину автомобіля «Кіa
Sportage» 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та
стягнути з відповідача понесені судові
витрати на сплату судового збору в
розмірі 1000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
заявлені позовні вимоги підтримав в
повному обсязі посилаючись на
обставини які є аналогічними наведеним
у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, про місце час та дату
розгляду справи повідомлялась
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи.

Представник відповідача ОСОБА_3, що діє
згідно довіреності від 26 лютого 2014
року, заперечував проти задоволення
заявлених вимог з огляду на те, що між
сторонами була домовленість щодо не
поділу спірного автомобіля. Крім того
останній використовується в інтересах
спільної дитини.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, повно та всебічно
з'ясувавши всі обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи та надавши їм належну правову
оцінку, дійшов обґрунтованого висновку
про наявність підстав для задоволення
позовних вимог.

В судовому засіданні встановлено, що 16
листопада 2003 року між сторонами було
укладено шлюб, який за рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
27 квітня 2012 року був розірваний, що
підтверджується копією зазначеного
рішення.

Як вбачається з копії довідки - рахунку
НОМЕР_4 та копії технічного паспорту
НОМЕР_5, власником автомобіля «Кіa Sportage»
2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 є
відповідач по справі ОСОБА_2

Копією свідоцтва про народження дитини
підтверджується, що сторони мають
спільну дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії довідки №966 від 19 березня 2014
року виданої Комунальним
підприємством Білоцерківської міської
ради Житлово - експлуатаційної контори
№1, відповідач ОСОБА_2 має на утриманні
дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Розглядаючи питання щодо поділу
спірного спільного сумісного майна
подружжя та їх часток, суд виходить з
наступного.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Статтею 60 СК України передбачено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Ст.62 СК України передбачено, що дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Заперечуючи проти задоволення
позовних вимог представник позивача
посилається на те, що між сторонами за
домовленістю встановлено порядок
користування спірним автомобілем,
однак наведена обставина не позбавляє
позивача права на звернення до суду в
силу ст.16 ЦК України. В той же час,
ніяких договорів щодо спільного майна,
як це передбачено ст.64 СК України,
сторонами не укладалось.

Відповідно до ч.3 ст.70 СК України, за
рішенням суду частка майна дружини,
чоловіка може бути збільшена, якщо з
нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

Аліменти - це кошти на утримання дитини,
які присуджуються за рішенням суду у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Як сам зазначає в своїх поясненнях
представник відповідача, ОСОБА_2 не
зверталась до суду з позовом про
стягнення з позивача аліментів на
утримання спільної дочки ОСОБА_4, тому
вирішуючи питання щодо часток подружжя
у спільному майні, суд позбавлений
можливості збільшити частку
відповідачки(ч.3 ст.70 СК України) і
застосовує ч.1 ст.70 СК України,
відповідно до якої частки у спільному
майні подружжя є рівними.

У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з положеннями п. 22 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», поділ спільного майна
подружжя здійснюється за правилами,
встановленими ст. ст. 69 - 72 СК України та
ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між співвласниками.

Відповідно до п.25 вище вказаної
постанови, вирішуючи питання про
поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
зокрема неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5
ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного
з подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду. За відсутності такої згоди
присудження грошової компенсації може
мати місце з підстав, передбачених ст.
365 ЦК, за умови звернення подружжя
(одного з них) до суду з таким позовом
(ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми. У разі коли жоден із
подружжя не вчинив таких дій, а
неподільні речі не можуть бути
реально поділені між ними відповідно
до їх часток, суд визнає ідеальні
частки подружжя в цьому майні без
його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

За таких обставин, суд вважає, що частки
сторін у спільному майні подружжя, а
саме щодо автомобіля «Кіa Sportage» 2011 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1 є рівними. В
порядку ст.365 ЦК України позивач до суду
не звертався, тому задоволення
заявлених позовних вимог на думку суду
буде реальним способом захисту права
позивача на 1/2 частку автомобіля «Кіa
Sportage» 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, як
спільного майна подружжя.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
яка є частиною національного
законодавства, кожна людина при
визначенні її громадянських прав і
обов'язків має право на справедливий
судовий розгляд упродовж розумного
строку.

За таких обставин, позивач скористався
своїм правом на судовий захист і його
право не може бути порушено.
Враховуючи, що в ході судового слідства
заявлені вимоги знайшли своє
підтвердження, позов підлягає
задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне
понесені судові витрати стягнути з
відповідача, що відповідає вимогам
ст.79,88 ЦПК України.

Керуючись ст. 60, ч.3 ст. 61, ч. 4 ст. 65, ч. 2 та
ч. 1,3 ст. 70, ч. 1 та ч. 2 ст. 71 Сімейного
кодексу України, ч. 2 та ч. 3 ст. 325 ч. 3 ст.
368, ч. 3 ст. 372 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 27, 31,
88, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину автомобіля «KIA Sportage» 2011 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1.

Cтягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3 - судові
витрати в сумі 1000 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у
єдиному екземплярі.

Суддя І. Д. Дубановська