АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/981/2014р.
інстанції Рябцева М.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

2014 року квітня місяця 15 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого
Кутурланової О.В.

Суддів Майданіка
В.В.

Орловської Н.В.

При секретарі Гончар
К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Херсоні апеляційну
скаргу сільськогосподарського
кооперативу «Новокам'янський» на
рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 31 січня 2014 року у справі
за позовом приватного підприємства
«Виробничо-комерційна фірма
«Агроінвест» до ОСОБА_2,
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Новокам'янський» про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року приватне підприємство
«Виробничо-комерційна фірма
«Агроінвест» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2,
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Новокам'янський» про
стягнення заборгованості, уточненим в
ході розгляду справи.

В обґрунтування позовних вимог
посилалося на те, що 07.03.2013 року між ним
та СВК «Новокам'янський» укладено
договір поставки, згідно якого позивач
зобов'язався поставити відповідачу
мінеральні добрива, засоби захисту
рослин, дизельне пальне та бензин, а
останній в свою чергу зобов'язався
прийняти й оплатити поставлений товар.
В забезпечення виконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань за вказаним
договором 07.03.2013 року між позивачем та
ОСОБА_2 укладено договір поруки,
відповідно до умов якого ОСОБА_2
зобов'язався відповідати перед
позивачем у повному обсязі за
виконання СВК «Новокам'янський»
зобов'язань за договором поставки.

Оскільки позивач взяті на себе
зобов'язання за договором поставки
виконав у повному обсязі, в той час як
СВК «Новокам'янський» в порушення умов
договору не сплатив вартість
поставленого товару на загальну суму
1806177,91 грн., позивач просив суд стягнути
солідарно з боржника та поручителя
зазначену суму заборгованості.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 31 січня 2014 року позов ПП
«Виробничо-комерційна фірма
«Агроінвест» до ОСОБА_2, СВК
«Новокам'янський» про стягнення
заборгованості задоволено, стягнено
солідарно з ОСОБА_2, СВК
«Новокам'янський» на користь ПП
«Виробничо-комерційна фірма
«Агроінвест» 1806177,91 грн. в рахунок
відшкодування заборгованості та по
1720,50 грн. з кожного в рахунок
відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі СВК
«Новокам'янський», посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
суттєве значення для вирішення спору,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог, а також скасувати арешт
нерухомого та рухомого майна, в тому
числі грошових коштів СВК
«Новокам'янський», накладений ухвалою
Суворовського районного суду м.Херсона
від 06.12.2013 року.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до апеляційного суду не
надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач СВК «Новокам'янський»,
прийнявши поставлений товар за
договором поставки, не виконав взятих
на себе зобов'язань щодо сплати
передбаченої договором вартості
товару, у зв'язку із чим дійшов висновку
про наявність визначених законом
підстав для солідарного стягнення з
боржника та поручителя заборгованості
за договором поставки.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він ґрунтується на
досліджених судом доказах та нормах
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Відповідно до ст.712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного Кодексу,
інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст.ст. 553,554
ЦК України за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку, у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою. Боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники.

Судом вірно встановлено та вбачається
з матеріалів справи, що 07.03.2013 року між
ПП «Виробничо-комерційна фірма
«Агроінвест» та СВК «Новокамянський»
був укладений договір поставки, згідно
якого позивач зобов'язався поставити
відповідачу мінеральні добрива, засоби
захисту рослин, дизельне пальне та
бензин, а останній в свою чергу
зобов'язався прийняти й оплатити
поставлений товар.

Цього ж дня, в забезпечення належного
виконання СВК «Новокамянський»
зобов'язань за договором поставки, між
ПП «Виробничо-комерційна фірма
«Агроінвест» та ОСОБА_2 укладено
договір поруки, відповідно до якого
ОСОБА_2 зобов'язався відповідати перед
позивачем у повному обсязі за
виконання СВК «Новокам'янський»
зобов'язань, що витікають з договору
поставки.

Згідно п.1.1. договору позивач
зобов'язувався поставити СВК
«Новокамянський» мінеральні добрива,
засоби захисту рослин, дизельне пальне
та бензин, а відповідач, в свою чергу,
зобов'язався прийняти й оплатити
поставлений товар.

В пунктах 5.1., 6.1. договору сторони
обумовили, що ціна та вартість товару
за кожну партію поставки
встановлюється сторонами у
специфікації, що є невід'ємним додатком
до договору. Оплата товару
здійснюється покупцем шляхом 100% оплати
вартості товару на поточний рахунок
постачальника протягом одного
банківського дня з моменту виставлення
рахунку-фактури.

Пунктом 9.1. договору поставки
визначено, що договір набирає чинності
з моменту його підписання і діє до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язнань, але в будь-якому випадку
не пізніше 01.09.2013 року.

На виконання взятих на себе зобов'язань
за вказаним договором позивач в період
з 14.03.2013 року по 17.07.2013 року здійснив
поставку відповідачеві обумовленої
договором продукції на загальну суму
1806177,91 грн., про що свідчать наявні в
матеріалах справи копії специфікацій
до договору, видаткових накладних,
довіреностей на отримання
товарно-матеріальних цінностей,
податкових накладних та рахунків на
оплату (а.с.19-41, 159-192).

З огляду на те, що відповідач СВК
«Новокамянський», прийнявши
поставлений товар та не маючи
претензій щодо його кількості та
якості, у визначений договором строк
не сплатив його вартість, чим порушив
умови укладеного договору, в
подальшому відповідачі, отримавши в
порядку досудового врегулювання спору
вимоги позивача щодо погашення
заборгованості за договором поставки у
сумі 1806177,91 грн. своїх зобов»язань щодо
погашення заборгованості також не
виконали, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для покладення на покупця та
поручителя солідарного обов'язку по
сплаті заборгованості за договором
поставки.

Заперечення апелянтом дійсності
договору поруки від 07.03.2013 року до уваги
колегією суддів не приймаються, так як
на час розгляду справи у суді першої та
апеляційної інстанції цей договір є
дійсним, а його форма та зміст
відповідають загальним вимогам
цивільного законодавства щодо його
укладення.

Доводи апеляційної скарги про те, що
спір, що виник між юридичними особами
за договором поставки належить до
юрисдикції господарського суду, а тому
провадження у справі в наведеній
частині підлягало закриттю, колегія
суддів вважає безпідставним та таким,
що не ґрунтується на нормах
процесуального права, оскільки в
даному випадку однією із сторін спору є
фізична особа, вимоги позивача
взаємопов?язані між собою і окремий їх
розгляд неможливий, а тому даний спір
відповідно до вимог ст.ст.15,16, ч.2 ст.118
ЦПК України підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Таким чином, колегія судів вважає, що
суд першої інстанції з достатньою
повнотою з'ясував дійсні обставини
справи, перевірив доводи і заперечення
сторін та дослідив надані сторонами
докази, яким дав правильну оцінку,
ухвалив рішення на підставі норм
матеріального та процесуального права
і підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст.303,307,308,314 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу
сільськогосподарського кооперативу
«Новокам'янський» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 31 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді