Справа № 2-291/14
Провадження № 2/720/117/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
Новоселицький районний суд
Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Оленчука
І.В.

секретаря: Єфтемій
М.І.

за участю:

позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новоселиця Чернівецької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житлом та зняття з
реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до
суду з позовом про визнання особи
такою, що втратила право користування
житлом та зняття з реєстрації до
відповідача ОСОБА_3, вказавши в ньому,
що позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, являються
власниками квартири АДРЕСА_1

Вироком судової плати у кримінальних
справах Апеляційного суду
Чернівецької області від 22 січня 2008
року відповідача було засуджено за
ст.ст. 15 ч.1, 152 ч.1, 153 ч.2, 187 ч.1, 15 ч.1, 115 ч.2 п.9
КК України до 12 (дванадцяти) років
позбавлення волі. Який на даний час
відбуває покарання в Коломийській
виправній колонії №41 УДДУПВП
Івано-Франківської області.

17 грудня 2013 року рішенням
Новоселицького районного суду
Чернівецької області шлюб ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 було розірвано та позивачці
було присвоєно її дошлюбне прізвище
«ОСОБА_1».

В позові зазначається, що відповідач не
проживає в належній позивачам
квартирі без поважної причини більше
семи років, а тому просять визнати
ОСОБА_3 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1, яке належить
позивачам на праві спільної сумісної
власності та зняти його з реєстрації в
спірній квартирі.

В судовому засіданні позивачі
підтримали позовні вимоги та надали
пояснення аналогічні викладеним в
позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, однак до початку слухання
справи від нього надійшла заява,
затверджена начальником Коломийській
виправній колонії №41 УДДУПВП
Івано-Франківської області відповідно
до якої відповідач вимоги позову
визнав та не заперечував щодо їх
задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивачів,
дослідивши письмові матеріали справи
вважає, що позов обґрунтований і
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачі - ОСОБА_1,
ОСОБА_2, є власниками квартири АДРЕСА_1,
що підтверджується свідоцтвом про
право власності на житло №182 від 29
грудня 1996 року (а.с. № 5).

Рішенням Новоселицького районного
суду Чернівецької області від 17 грудня
2013 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 та позивачці було присвоєно її
дошлюбне прізвище «ОСОБА_1» (а.с. № 4).

Встановлено, що Вироком судової плати у
кримінальних справах Апеляційного
суду Чернівецької області від 22 січня
2008 року відповідача було засуджено за
ст.ст. 15 ч.1, 152 ч.1, 153 ч.2, 187 ч.1, 15 ч.1, 115 ч.2 п.9
КК України до 12 (дванадцяти) років
позбавлення волі, який на даний час
відбуває покарання в Коломийській
виправній колонії №41 УДДУПВП
Івано-Франківської області (а.с. № 11-15).

Судом також встановлено, що з 2007 році
відповідач ОСОБА_3, не проживає в
спірній квартирі. На даний час жодних
особистих речей відповідача в ній не
має, він не проживає там більше семи
років, однак до сьогоднішнього дня
зареєстрований як такий, що проживає,
що підтверджується технічний
паспортом на квартиру та будинковою
книгою (а.с. № 8-10).

Встановлено, що відповідач з 2007 році не
проживає за адресою АДРЕСА_1 що
підтверджується актом наданим
паспортистом КП «Новоселицька міська
тепломережа» від 03.02.2014 року.

На підставі зазначеного, судом
встановлено, що відповідач як колишній
член сім'ї позивачів не проживає в
спірному господарстві протягом семи
років.

Реєстрація відповідача в спірному
домоволодінні перешкоджає позивачам у
можливості розпоряджатися спірним
приватним нерухомим майном на свій
власний розсуд як власники такого.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Крім того, ст. 383 ЦК
України передбачено, що власник
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання та
проживання членів своєї сім'ї.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має права вимагати усунення перешкод в
здійсненні ним права користування і
розпорядженні своїм майном.

У відповідності до ст. 3 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні",
реєстрація це "внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації".

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні ",
реєстрація це лише фіксація фактичного
місця проживання особи і вона не
пов'язана з будь-якими іншими
(майновими, тощо) правами особи.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає права на
користування цим житловим приміщенням
в випадку відсутності члена сім'ї
більше одного року.

На підставі викладеного, враховуючи
визнання позову відповідачем, позовні
вимоги підлягають до задоволення в
повному об'ємі.

Керуючись ст.ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України,
ст.ст. 3, 7 Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", ст.ст. 150 ЖК
України, ст.ст. 10, 60, 174, 212-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом та зняття з
реєстрації - задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт
серія НОМЕР_1, виданий Новоселицьким РВ
УМВС України в Чернівецькій області 04
квітня 2006 року, таким, що втратив право
на користування жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1 - шляхом зняття ОСОБА_3
з реєстрації по вказаній адресі.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на рішення суду може бути подана до
Апеляційного суду Чернівецької
області через Новоселицький районний
суд Чернівецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: