Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 року Справа №607/22541/13-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі :

головуючого
Ромазана В.В.

за участю секретаря
Вербицького Р.А.

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в м. Тернополі
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням, в
якому, уточнивши позовні вимоги,
просить - зобов»язати ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 усунути перешкоди, які
чиняться останніми у користуванні,
належною їй на праві приватної
власності, 1/2 частиною житлового
будинку по АДРЕСА_1, шляхом повернення
дверних прорізів у попередній стан та
виселення відповідачів.

Обґрунтовуючи свої позовні
вимоги, позивачка зазначила, що згідно
договору дарування від 09.07.2001 р. вона
являється власником 1/2 частини
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель, що
знаходиться в АДРЕСА_1. Інша частина
житлового будинку, у рівних частках
належить сім»ї «ОСОБА_3» - відповідачам
по даній справі. Від її мені та за усним
проханням позивачки, нагляд за
належним їй на праві власності майном,
здійснювала її мати ОСОБА_6 В липні 2011
року позивачкою було виявлено, що
відповідачі займають весь житловий
будинок. На неодноразові прохання
ОСОБА_1 виселитися із належної їй
частини будинку, відповідачі жодним
чином не відреагували. На протязі
тривалого часу позивачка не має
можливості користуватися та
розпоряджатися належним їй майном, з
приводу чого неодноразово її матір
ОСОБА_6 зверталася із заявою у
Тернопільський РВ УМВС України в
Тернопільській області. На момент
звернення із позовом в суд, вільний
прохід до належної їй частини будинку
замурований і вхід до нього можливий
лише зі сторони будинку, яка належить
відповідачам. Також, було вибито
частину спільної стіни між коридором,
що належить відповідачам та однією з
кімнат будинку, яка належить позивачці.
Такі дії ОСОБА_1 вважає незаконними та
такими, що грубо порушують її право, як
власника, на володіння, користування та
розпорядження належним їй майном.

Представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_6 в судовому засіданні уточнені
позовні вимоги підтримала повністю та
просить суд їх задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 в
судовому засіданні позовних вимог не
визнав, у задоволенні їх просить
відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в судове засідання не з»явились,
подали до суду клопотання про розгляд
даної цивільної справи у їх
відсутності, у позові просять
відмовити.

Дослідивши та оцінивши
докази по справі, суд встановив

Як вбачається із довідки №229
від 16.05.1994 року, виданої Тернопільським
районними госпрозрахунковим бюро
технічної інвентаризації, житловий
будинок з надвірними будівлями в
АДРЕСА_1 належить громадянам: ОСОБА_8 - 1/2
частина на підставі Договору
купівлі-продажу, посвідченого 16.04.1993 р.
Тернопільською райдержнотконторою за
реєстровим номером 536 та ОСОБА_9 - 1/2
частина на підставі Договору
купівлі-продажу, посвідченого 16.04.1993 р.
Тернопільською райдержнотконторою за
реєстровим номером 536.

Згідно Договору дарування від
09.07.2001 року, ОСОБА_6, яка діє від імені
ОСОБА_9 по довіреності, посвідченій
приватним нотаріусом Тернопільського
міського нотаріального округу ОСОБА_10,
подарувала належну на праві приватної
власності ОСОБА_9 1/2 частину житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель що знаходиться в
АДРЕСА_1.

На підставі даного договору,
16.07.2001 р. Тернопільським районним
госпрозрахунковим БТІ видано
Реєстраційне посвідчення, згідно якого
1/2 частину житлового будинку з
надвірними побудовами та спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1, зареєстровано
за ОСОБА_1.

Відповідно до довідки, виданої
Тернопільським районним
госпрозрахунковим бюро технічної
інвентаризації від 16 травня 1994 року
№229, житловий будинок з наявними
будівлями в АДРЕСА_1 належать
громадянам ОСОБА_8 - 1/2 частина на
підставі договору купівлі-продажу
посвідченого 16 квітня 1993 року і реально
користується частиною житлового
будинку, тобто: коридором І площею 4,7
кв.м., коридором І-І площею 5,9 кв.м.,
житловою кімнатою 1.2 площею 15,0 кв.м.,
кухнею І-3 площею 17,1 кв.м., 1/2 колодязя
«К». ОСОБА_9 - 1/2 частина на підставі
договору купівлі-продажу від 04.1993 року
і реально користується частиною
житлового будинку, а саме житловою
кімнатою І-5 площею 32,6 кв.м., кухнею
площею 10,6 кв.м., 1/2 колодязя «К».

Як вбачається із договору міни
жилих приміщень від 17.05.1994 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Тернопільської державної
нотаріальної контори ОСОБА_12, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснили
обмін належної їм трьохкімнатної
квартири АДРЕСА_2 на належну ОСОБА_8 1/2
частину житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 і
реально складається з коридору І
площею 4,7 кв.м., коридором І-І площею 5,9
кв.м., житловою кімнатою 1.2 площею 15,0
кв.м., кухнею І-3 площею 17,1 кв.м., 1/2
колодязя «К».

Як вбачається із технічного
паспорта, виданого 01.08.2001 р.
Тернопільським районними
госпрозрахунковим бюро технічної
інвентаризації, ОСОБА_1 належить 1/2
частина, а ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 по 1/8 частині житлового будинку
АДРЕСА_1.

21.07.2011 р., 29.09.2012 р. та 10.04.2013 року
ОСОБА_6 зверталася у Тернопільський РВ
УМВС України в Тернопільській області
із заявами про притягнення до
відповідальності сусідів будинку
АДРЕСА_1, які перешкоджають їй у
користуванні частиною будинку, за
наслідками розгляду яких винесено
постанови про відмову в порушенні
кримінальної справ стосовно ОСОБА_2

Зокрема, як вбачається із
постанови про відмову у порушенні
кримінальної справи від 23 липня 2011
року, винесеною дільничним інспектором
Тернопільського РВ УМВС України в
Тернопільській області за наслідками
перевірки заяви ОСОБА_6, «…в ході
перевірки встановлено, що з метою
збереження цілісності житлового
будинку, недопущення подальшого його
руйнування, ОСОБА_2 замурувала без
відома власника іншої половини будинку
вхід до частини житлового будинку,
належної ОСОБА_1 15.07.2011 року ОСОБА_6
прийшла до частини будинку своєї дочки
та виявила, що вхід в її частину будинку
замурований…».

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
Усім власникам забезпечується рівні
умови здійснення своїх прав.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України,
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України
передбачено, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Як встановлено в судовому
засіданні, відповідачі без погодження
із позивачкою самовільно замурували
вхід до будинку, чим вчинили перешкоди
ОСОБА_1 у безперешкодному доступі до
частини приміщень, які перебувають в її
користуванні, а тому позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині зобов»язання
відповідачів відновлення дверних
прорізів підлягають до задоволення.
При цьому, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 про зобов»язання відповідачів
усунути перешкоди в користуванні
частинною житлового будинку шляхом
виселення відповідачів з належної їй
на праві особистої власності частини
житлового будинку не підлягають до
задоволення, оскільки позивачем не
представлено суду доказів, які
підтверджують зазначені обставини.

Таким чином, суд вважає, що в
даному випадку мають місце порушення
відповідачами прав позивача, які
підлягають захисту, шляхом усунення
перешкод в користуванні належною їй на
праві власності 1/2 частиною житлового
будинку АДРЕСА_1, шляхом відновлення
зовнішніх дверних прорізів до належної
їй частини даного житлового будинку.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 88, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням - задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 усунути перешкоди
ОСОБА_1 у користуванні належною їй 1/2
частиною житлового будинку АДРЕСА_1,
шляхом відновлення дверних прорізів до
належної їй частини даного житлового
будинку.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан