АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5899/2014
Головуючий в 1 інстанції -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Качана В.Я.,Ратнікової В.М.

при секретарі - Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Оболонського районного суду міста
Києва від 14 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу,-

В С Т А Н О В И
Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернулась у червні 2009 року.

Зазначала, що у листопаді 2007 року
між нею та відповідачем було укладено
договір позики, відповідно до якого
вона передала відповідачу кошти в сумі
323000 доларів США, з терміном повернення
до 01 березня 2008 року. У зв'язку з тим, що
відповідач не виконав грошове
зобов'язання, змушена була звернутись
до суду та просила стягнути з
відповідача суму боргу з урахуванням
трьох відсотків річних та індексу
інфляції.

Справа судами розглядалась
неодноразово. Останнім рішенням
Оболонського районного суду міста
Києва від 14 березня 2014 року позов
задоволено частково.

Вирішено питання судових витрат у
справі.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування даного рішення
та постановлення нового про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника відповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі
рішення суд виходив із вимог даної
норми закону, зібраних у справі та
наданих сторонами доказів, яким дав
повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2007
року між позивачем та відповідачем
було укладено договір позики,
відповідно до якого позивачем
відповідачу були передані грошові
кошти в сумі 323 000 доларів США, строком
до 01 березня 2008 року.

Факт укладання договору позики
між сторонами підтверджується
розпискою від 26 жовтня 2007 року (а.с. 7
Т-1).

Рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 22 липня 2011
року в задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним
відмовлено.

Указане рішення ухвалою
Апеляційного суду від 12 жовтня 2011 року
залишено без змін.

Відповідно ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідач у встановлений строк не
виконав зобов'язань по договору та суми
позики не повернув.

Нормами ст.ст. 525, 526 ЦК України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Судова колегія погоджується з
висновками місцевого суду про
задоволення позовних вимог щодо
стягнення з відповідача суми боргу за
договором позики та трьох відсотків
річних у визначеному судом розмірі.

Твердження апеляційної скарги щодо
неналежного позивача та відсутності у
позивача розписки від 26 жовтня 2007 року
спростовуються наявними в матеріалах
справи судовими рішеннями про відмову
у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання правочину удаваним та
оглядом оригінала зазначеної розписки
в судовому засіданні апеляційної
інстанції.

Доводи апеляційної скарги на висновки
суду не впливають та їх не
спростовують.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав, що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Оболонського районного
суду міста Києва від 14 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: