Єдиний унікальний № 254/350/14-ц
Провадження № 2/254/603/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року Будьоннівський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді :
Тараньової В.С.,

при секретарі судового засідання:
Брагіні М.С.,

за участю представника позивача:
Скаковського Л.О.,

відповідача:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом комунального підприємства
«Донецькміськводоканал» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за послуги з
водопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач комунальне підприємство
«Донецькмісьводоканал» (далі - КП
«Донецькмісьводоканал») звернулось до
Будьоннівського районного суду м.
Донецька з позовною заявою до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
послуги з водопостачання, мотивуючи
свої позовні вимоги тим, що
відповідачка мешкає у квартирі
АДРЕСА_1, що підтверджено довідкою,
виданою комунальним підприємством
«Керуюча компанія Будьоннівського
району м. Донецька». Користуючись
послугами з водопостачання з 01.07.2007
року по 01.07.2010 рік не сплатила отримані
нею послуги, в зв'язку з чим утворилась
заборгованість у розмірі 522,08 грн., яку
до теперішнього часу у добровільному
порядку відповідачка не сплачує.
Просить суд стягнути з ОСОБА_2
заборгованість за послуги з
водопостачання у розмірі 522,08 грн.

Представник позивача Скасковський Л.О.,
який діє на підставі довіреності
юридичної особи, у судовому засіданні
надав пояснення аналогічні викладеним
у позовній заяві та зазначив, що
відповідачка користувалася холодною
водою із дворової колонки типа «гусак»,
нарахована заборгованість відповідає
встановленим на той час тарифам саме за
користування дворовою колонкою, просив
позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову
заперечувала, пояснивши суду, що у
квартирі АДРЕСА_1 вона не проживала з 2000
року, що підтверджено заочним рішенням
Будьоннівського районного суду м.
Донецька, але вона користувалася
холодною водою у сусідів, які з 2005 року
встановили відповідні лічильники на
воду. Не заперечувала наявність
дворової колонки, яка, на її
ствердження існувала до 2000 року.
Просила у задоволенні позову
відмовити.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши надані сторонами докази та
матеріали справи в межах заявлених
позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України), суд
встановив наступне.

Відповідно до виписки з особового
рахунку комунального підприємства
«Керуюча компанія Будьоннівського
району м. Донецька» № 2583, ОСОБА_2
проживає у АДРЕСА_1 з 17.11.1971 року.

Рішенням Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 30 серпня 2013 року
вселено ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1.
Крім того, заочним рішенням
Будьоннівського районного суду м.
Донецька від 20 травня 2010 року був
задоволений позов комунального
підприємства «Керуюча компанія
Будьоннівського району м. Донецька» і
ОСОБА_2 визнано такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1, в якій
вона була зареєстрована з 17 листопада
1971 року. Проте, рішенням Апеляційного
суду Донецької області 18 березня 2013
року скасоване заочне рішення
Будьоннівського районного суду м.
Донецька від 20 травня 2010 року і
відмовлено в повному обсязі у
задоволенні позовних вимог КП «Керуюча
компанія Будьоннівського району м.
Донецька» про визнання ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням. Рішення Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 30 серпня
2013 року набрало законної сили 30 жовтня
2013 року. Ухвалою Апеляційного суду
Донецького області від 30 жовтня 2013 року
рішення від 30 серпня 2013 року залишено
без змін.

Паспортом серії НОМЕР_1 підтверджено,
що ОСОБА_2 зареєстрована у АДРЕСА_1 з
17.01.1974 року. Відміток про її виписку із
зазначеної адреси немає.

Як вбачається із листа КП «Керуюча
компанія Будьоннівського району м.
Донецька» № 156 від 08.02.2014 року, у
квартирі АДРЕСА_1 відсутнє центральне
та гаряче водопостачання, центральне
водовідведення.

Відповідно до акту, складеному за
ухвалою суду за клопотанням
відповідачки КП
«Донецькміськводоканал» спільно з
представниками Будьоннівської
районної у м. Донецьку ради, у спірний
період ОСОБА_2 користувалася холодною
водою із дворової колонки типа «гусак»,
розташованої на території будинку
АДРЕСА_1, заборгованість відповідає
нарахованій нормі.

Рішенням Донецької міської ради № 4/72
від 24.01.2003 року, затверджені норми
витрат холодної та гарячої води, згідно
з додатком до якого діяли тарифи на
послуги холодного водопостачання:

- з 01.10.2006 року по 01.06.2008 року - 0,42
грн./м3 з НДС;

- з 01.06.2008 року по 01.01.2009 року - 1,08
грн./м3 з НДС;

- з 01.01.2009 року по 01.02.2011 року - 1,92
грн./м3 з НДС.

Згідно з випискою з особового рахунку
№ 5502583 заборгованість відповідачки за
послуги з водопостачання за період з
01.07.2007 року по 01.07.2010 року складає 522,09
грн. Проте суд не може погодитися
повністю з нарахованою сумою, оскільки
з виписки вбачається, що позивач додав
до вказаного періоду і суму
заборгованості, яка виникла за
попередні періоди.

Як вбачається з вказаного рішення
Донецької міської ради та
безпосередньо з виписки по рахунку №
5502583, відповідачка, як водоспоживач,
який споживав воду з дворової колонки,
повинна була сплачувати комунальні
послуги за наступними тарифами: з 01.07.2007
по 31.12.2007 - 4,75 грн./місяць; з 01.01.2008 по
31.05.2008 - 4,76 грн./місяць; з 01.06.2008 по 31.12.2008 -
9,70 грн./місяць; з 01.01.2009 по 30.06.2010 - 14,97
грн./місяць. З 01.07.2010 року плата за
холодну воду ОСОБА_2 не нараховувалась.
Таким чином заборгованість ОСОБА_2 за
спожиту холодну воду у період з 1 липня
2007 року по 30 червня 2010 року складає 389,
66 грн. (28,5грн. + 23,80 грн. + 67,90 грн. + 269,46
грн.).

Отже, наявними в матеріалах справи
доказами підтверджено, що КП
«Донецькміськводоканал» надавало
відповідачці комунальні послуги з
водопостачання, які остання
використовувала їх для власних потреб,
що свідчить про існування між ними
договірних відносин. За таких обставин
при вирішенні справи суд виходить з
обсягу прав і обов`язків сторін
відповідно до чинного законодавства,
яке регулює взаємовідносини осіб, що
надають послуги із споживачами цих
послуг.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до п.п. 3.5 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до вимог статей 67, 68, 162
Житлового кодексу України наймач
зобов'язаний вчасно (щомісяця) вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги (водопостачання, газ,
електричну, теплову енергію та інші
послуги). Плата за комунальні послуги
обчислюється та береться за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Проаналізувавши обставини справи,
оцінивши надані в силу положень ст. 60
ЦПК України докази в їх сукупності, суд
визнає, що відповідачка ОСОБА_2 в
односторонньому порядку не виконувала
встановлені законодавством
зобов'язання із своєчасної сплати
коштів за користування
житлово-комунальними послугами,
внаслідок чого з її вини з 1 липня 2007
року по 30 червня 2010 року утворилась
заборгованість в загальній сумі 389
гривень 66 копійок, яка підлягає
стягненню зі ОСОБА_2 на користь КП
«Донецькміськводоканал». Проте
позовні вимоги у сумі 132,42 грн.
необґрунтовані, а відтак - у цієї
частині позову суд відмовляє.

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК
України на користь КП
«Донецькміськводоканал» підлягає
стягненню з відповідачки
документально підтверджені витрати
позивача на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі 30
грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», ч. 3 ст. 267, ст. 256, 257, ч.3 267, 373, 526,
625 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 79, 88, 214, 215, 224 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов комунального підприємства
«Донецькміськводоканал» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за послуги з
водопостачання задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь
комунального підприємства
«Донецькміськводоканал»
заборгованість за послуги з
водопостачання у розмірі 389 гривень 66
копійок; судові витрати в розмірі 30
гривень, а всього - 419 (чотириста
дев'ятнадцять) гривень 66 копійок.

В частині позовних вимог комунального
підприємства «Донецькміськводоканал»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за послуги з водопостачання у сумі 132
гривні 42 копійки відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Будьоннівський районний суд м.
Донецька шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: