Номер провадження: 22-ц/785/2991/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л.,
Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 12 грудня 2013 року, в цивільній
справі за позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Глорі Плюс" про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

встановила;

01.11.2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом, в якому просив стягнути
солідарно з ОСОБА_3 та ТОВ "Глорі Плюс"
матеріальну шкоду у розмірі 16000 грн.,
завдану йому в результаті привласнення
міжкімнатних дверей, які були зняті в
АДРЕСА_1, що належить йому на праві
власності в той час, коли користувачами
квартири незаконно були відповідачі у
справі.

Позивач просив стягнути з ТОВ "Глорі
Плюс" моральну шкоду у розмірі 10000 грн.
посилаючись на те, що відповідач
позбавив його можливості
користуватися АДРЕСА_1 шляхом
незаконного продажу цього помешкання
ОСОБА_3 в той час, коли питання про право
власності на це житло було предметом
судового розгляду.

Позивач також просив стягнути з
відповідачів судові витрати, понесені
ним під час розгляду справи в суді.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 12.12.2013 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у
повному обсязі, так як заявлені ним
вимоги не доведені у встановленому
законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі
вказуючи, що висновки суду суперечать
матеріалам справи. Апелянтом надані
докази - письмові пояснення свідків,
які підтвердили завдану йому майнову
шкоду, та підтверджено наданими
матеріалами справи завдання моральної
шкоди.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку колегія суддів перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
рішення, що оскаржене, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка рішення,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за наступних підстав;

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 у повному обсязі суд
першої інстанції виходив з того, що
заявлені ним вимоги не доведені у
встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, так
як вони відповідають обставинам
справи та нормам матеріального і
процесуального права.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 29.05.2009 року встановлений
факт родинних відносин між ОСОБА_2 і
його батьком ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнаний недійсним
договір купівлі-продажу АДРЕСА_1,
укладений 05.07.2007 року між ТОВ
«Санаторій Россія» і ОСОБА_3. В
задоволенні позову прокурора м. Одеси в
інтересах ТОВ «Санаторій Россія» про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу АДРЕСА_1, укладеного
18.08.1999 року між ТОВ «Санаторій Россія» і
ОСОБА_4 - відмовлено. Визнано за ОСОБА_2
право власності на спадщину за законом
після смерті його батька - ОСОБА_4 на
АДРЕСА_1, що належала померлому на праві
власності.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2
вважав, що відповідачі у справі завдали
йому майнової шкоди, так як привласнили
міжкімнатні двері у АДРЕСА_1, вартість
яких становить 16000 грн.. В якості доказу
привласнення відповідачами цих дверей
позивач послався на припущення про те,
що оскільки ТОВ «Санаторій Россія» і
ОСОБА_3 були власниками і користувачами
спірної квартири, то вони мали
можливість привласнити це майно. В
якості доказу вартості привласнених
міжкімнатних дверей квартири позивач
надав до суду складську квитанцію
№РН-032726 від 10.12.2013 року на відгрузку
дверей приватній особі (а.с.110). В
квитанції відсутні відомості про те,
кому був відправлений цей товар, та
вказана дата доставки - 10.12.2013 року.

Відмовляючи позивачу в задоволені
вимог про стягнення 16000 грн. суд першої
інстанції правомірно виходив з того, що
вони не доведені ним у встановленому
законом порядку. Позивачем не надано
доказів того, що його батько - ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, придбав за
складською квитанцію №РН-032726 від 10.12.2013
року у СПД ОСОБА_5 міжкімнатні двері
вартістю 16000 грн.. Позивачем також не
надано доказів того, що саме
відповідачі привласнили це майно. Тому
рішення суду в цій частині є законним і
обґрунтованим.

Суд першої інстанції правомірно
відмовив позивачу і в задоволенні
вимог про стягнення моральної шкоди,
завданої йому в результаті продажу ТОВ
«Санаторій Россія» 05.07.2007 року АДРЕСА_1
ОСОБА_3, оскільки такої шкоди ОСОБА_2
завдано не було. Адже позивач став
власником спірного помешкання лише
після 29.05.2009 року, коли рішенням
Приморського районного суду м. Одеси
від 29.05.2009 року був встановлений факт
родинних відносин з його батьком -
ОСОБА_4, і тоді за позивачем було
визнане право власності на АДРЕСА_1.
Окрім того, на час укладення договору
купівлі-продажу квартири ТОВ
«Санаторій Россія» було власником
житла, мало право його відчужувати, і
будь-якої заборони з приводу
розпорядження цим майном на власника
квартири на той час накладено не було.
Оскільки заявлені вимоги не доведені
позивачем у встановленому порядку, у
суду першої інстанції не було правових
підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги не можуть
бути прийняті судом до уваги, оскільки
висновків суду першої інстанції не
спростовують, та не містять правових
підстав, передбачених ст.309 ЦПК України
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
про задоволення вимог апелянта у
повному обсязі. Апелянтом не надано
доказів, які б підтвердили заявлені ним
вимоги про те, що відповідачі
привласнили міжкімнатні двері АДРЕСА_1,
і завдали ОСОБА_2 моральної шкоди
шляхом укладання договору
купівлі-продажу цієї квартир від 05.07.2007
року.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 12 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П.Фальчук

Л.Л. Троїцька

О.М.Таварткіладзе