Ухвала

14 квітня 2014 р.м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Ізмайлової Т.Л.,

Фаловської І.М.,
Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа - Служба у справах дітей
Кременецької районної державної
адміністрації, про усунення перешкод
щодо участі у вихованні та вільному
спілкуванні з дитиною, визначення
способів участі у вихованні дитини,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, у якому просив
зобов'язати ОСОБА_3 не чинити йому
перешкод у спілкуванні з дитиною та
визначити такі способи його участі у
вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_5,
як встановлення йому побачень із сином
двічі на тиждень у вівторок і четвер з
17.00 до 19.00 год. за відсутності матері
ОСОБА_3, визначити один із вихідних днів
кожного тижня для проведення спільного
часу із сином у нього вдома, зобов'язати
відповідача за один день до зустрічі з
сином надавати йому точну інформацію
щодо фактичного місця перебування та
стану здоров'я дитини, а у разі настання
таких змін, повідомляти про це його
особисто на наступний день з дня
настання таких обставин. В
квітні 2013 року ОСОБА_4 уточнив вимоги
щодо способів його участі у вихованні
сина і просив лише побачень з сином з 11
до 13 години двічі на тиждень щомісячно
за відсутності колишньої дружини та з
участю його батьків.

Рішенням Кременецького районного суду
Тернопільської області від 11
жовтня 2013 року позов задоволено
частково: визначено позивачу способи
участі у вихованні сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши побачення з
дитиною один раз в тиждень - четвер з 18
до 19 години в присутності матері -
ОСОБА_3 за місцем проживання дитини:
АДРЕСА_1 ( в холодну пору року) та на
прибудинковій території місця
проживання дитини (в теплу пору року);
зобов'язано відповідача не
перешкоджати позивачу спілкуватися з
сином та брати участь у його вихованні.
У іншій частині позову відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду
Тернопільської області від 12 листопада
2013 року рішення суду першої інстанції у
частині визначення позивачу способу
участі у вихованні сина скасовано.
Визначено ОСОБА_4 способи участі у
вихованні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
шляхом встановлення побачення з сином
у вівторок і четвер кожного тижня
щомісячно з 11 до 13 години за
відсутності ОСОБА_3 поза межами
квартири, місця проживання матері. У
решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 грудня 2013 року відмовлено
ОСОБА_3 у відкритті касаційного
провадження на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328
ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема
положень ст. 15 Закону України «Про
охорону дитинства», ст. 158 СК України, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

В обґрунтування своєї правової позиції
щодо неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу
Верховного Суду України від 25 лютого 2009
року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішення
справи судом.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України», постановлення касаційною
інстанцією ухвали про скасування
рішень судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі й не відбулося застосування
норм матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК України, і на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску цивільної справи за позовом
Грам`яка Р.П. про усунення перешкод щодо
участі у вихованні та вільному
спілкуванні з дитиною, визначення
способів участі у вихованні дитини до
провадження Верховного Суду України,
оскільки ухвалою Верховного Суду
України від 25 лютого 2009 року скасовані
рішення судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд,
тобто остаточного вирішення спору
судом касаційної інстанції не
відбулося.

Керуючись ст.ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3, третя особа - Служба у
справах дітей Кременецької районної
державної адміністрації, про усунення
перешкод щодо участі у вихованні та
вільному спілкуванні з дитиною,
визначення способів участі у вихованні
дитини, за заявою ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 грудня 2013
року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська

Судді:
Є.П. Євграфова

Т.Л.Ізмайлова

І.М. Фаловська

В.А. Черненко