Справа № 407/1855/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 року Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області в
складі

головуючого судді
Філіпенко Л. П.

при секретарі
Щербак А.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою

ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Антрацит та
Антрацитівському районі Луганської
області про встановлення факту
перебування на утриманні особи та
втрати засобів до існування після її
смерті.

В С Т А Н О В
И В

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в
якій просить встановити факт
перебування на утриманні особи та
втрати засобів до існування після її
смерті від свого померлого чоловіка -
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1
зазначила, що вона була одружена з
ОСОБА_2 з 13 квітня 1966 року. До часу
смерті мого чоловіка відповідно до
довідки від № 314 від 056 лютого 2014 року
він постійно мешкав разом зі нею однією
сім'єю. Після його смерті вона 27 березня
2014 року звернулася до УПФУ, де
перебуває на пенсійному обліку з
приводу призначення її пенсії у зв'язку
з втратою годувальника, однак для цього
її рекомендували звернутись до суду
для встановлення факту втрати джерела
засобів до існування після смерті
чоловіка. Як вбачається з довідки УПФУ
№ 1329 від 10 квітня 2014 року на час смерті
ОСОБА_2 отримував пенсію у розмірі 99
грн. 60 коп., а його дружина - 77 грн. 17 коп..
тому пенсія чоловіка була не єдиним
джерелом її існування, але основним,
оскільки за станом свого здоров'я
ОСОБА_1 мала необхідність у лакуванні,
на яки витрачала значну частину своїй
пенсії. Тобто, на думку ОСОБА_1 вона
перебувала на утриманні чоловіка та
постійно отримувала від нього
допомогу, яка була постійним та
основним джерелом засобів існування.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» члени сім'ї, для
яких допомога померлого була
постійним і основним джерелом засобів
до існування, але які і самі одержували
яку-небудь пенсію, мають право перейти
на нову пенсію. Встановлення цього
факту потрібно ОСОБА_1 для призначення
пенсії УПФУ у зв'язку з втратою
годувальника.

В судове засідання сторони не
з'явилися, подав до суду заяви, згідно з
якими просять слухати справу в їх
відсутність, позивачка просить позов
задовольнити, відповідач позов визнав
(а.с.19-20).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи на
підставі доказів, наданих сторонами та
іншими особами, які приймають участь у
справі. Судом досліджені всі докази,
надані сторонами. Клопотання про
витребування інших доказів та
дослідження їх в судовому засіданні
від сторін не надійшло. Судом
постановлено рішення на підставі
доказів, наданих сторонами і
досліджених під час судового
засідання.

Вирішуючи питання про обґрунтованість
заяви суд виходить з дезпозитивності
прав сторін та того, що згідно зі ст. 10
ЦПК України обставини цивільних справ
встановлюється судом за принципом
змагальності. Суд же, зберігаючи
об'єктивну неупередженість, лише
створює необхідні умови для всебічного
і повного дослідження обставин справи.

Судом установлено та підтверджується
наявними у справи доказами:
ксерокопію свідоцтва про укладення
шлюбу, яке видане 13 квітня 1966 року
Кріпенською селищною радою м. Антрацит
Луганської області, згідно якого
ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_1 (а.с. 9);
ксерокопією свідоцтва про смерть, яке
було видане 23 лютого 2000 року виконкомом
Кріпенської селищної ради міста
Антрацит Луганської області про те, що
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5), на час
смерті чоловіка заявниця не працювала,
що підтверджується її трудовою книжкою
(а.с.7-8). На час своєї смерті ОСОБА_2
згідно архівної пенсійної справи,
перебував на обліку в УПФУ та отримував
пенсію за віком у розмірі 99 грн. 60 коп
(а.с.14), ОСОБА_1 - 77 гшрн. 17 коп. (а.с.13), тому
пенсія чоловіка була не єдиним
джерелом її існування, але основним,
оскільки за станом свого здоров'я
ОСОБА_1 мала необхідність у лакуванні,
на яки витрачала значну частину своїй
пенсії. Довідкою, виданою виконавчим
комітетом Кріпенської селищною радою
від 06 лютого 2014 року підтверджується,
що дійсно позивачка проживала разом з
своїм чоловіком за адресою АДРЕСА_1,
вони господарювали, основнім и
постійним джерелом її існування була
пенсія чоловіка (а.с. 12). Тобто згідно
цих матеріалів справі під час
сумісного проживання на момент смерті
чоловіка ОСОБА_2 позивачка дійсно
знаходилась на його утриманні у
зв'язку з тим, що розмір її пенсії був
значно меншим, аніж розмір пенсії, яку
отримував за життя її чоловік, при
порівнянні їх розміру можна прийти до
висновку, що вона перебувала на
утриманні свого чоловіка та постійно
отримувала від нього допомогу, яка була
постійним та основним джерелом засобів
до її існування.

Тобто, зібрані у справі докази та їх
належна оцінка вказують на наявність
підстав для задоволення заяви ОСОБА_1
про встановлення факту втрати джерела
засобів до існування після смерті
чоловіка - ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, що передбачено п.2 ч.1 ст.256
ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3, 8, 10, 11, 60, 15, 82, 118, 119, 130,
212-215, 256, 259, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р И Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, втрати джерела засобів до
існування після смерті чоловіка
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Антрацитівський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь в
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Антрацитівського

міськрайонного суду
Л. П. Філіпенко