Справа № 2/489/1167/2014р.
УХВАЛА

07 травня 2014 року Ленінський районний
суд м. Миколаєва у складі: головуючого -
судді Рум'янцевої Н.О., при секретарі -
Ляшик С.В., за участю: представника
відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Миколаєва заяву ОСОБА_2 про
забезпечення цивільного позову по
справі до ОСОБА_3, Публічного
акціонерного товариства «Енергобанк»
про виключення майна з акту опису й
арешту майна та звільнення майна з-під
арешту, шляхом зупинення виконавчого
провадження та зупинення продажу
арештованого майна,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_3, ПАТ «Енергобанк»
про виключення майна з акту опису й
арешту майна та звільнення майна з-під
арешту.

19.03.2014р. від ОСОБА_2 надійшло клопотання
до суду про вжиття заходів
забезпечення позову, а саме: зупинити
стягнення на підставі виконавчого
листа № 2/1416/3004/2012 від 22.02.2013р. щодо
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_4 перед ПАТ «Енергобанк» та
зупинити продаж арештованого майна -
нежитлового приміщення, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованого на
праві власності за ОСОБА_3

В обґрунтування своїх вимог, позивач
зазначив, що на даний час оспорюється
правомірність укладення договорів
щодо відчуження предмета іпотеки -
спірного нежитлового приміщення.

У судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти заяви.

Суд вислухавши думку представника
відповідача, дослідивши матеріали
заяви, приходить до наступного.

Пунктом 5 частини 1 статті 152 ЦПК України
передбачено, що одним з видів
забезпечення позову, є зупинення
продажу арештованого майна, якщо
подано позов про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту.

Пунктом 6 частини 1 статті 152 ЦПК України
передбачено, що позов забезпечується
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку.

В межах заявлених позовних вимог,
позивач просить виключити майно з Акту
опису та арешту від 25.06.2013року та зняти
арешт з нежитлового приміщення по
АДРЕСА_1, яке зареєстровано за ОСОБА_3.

Вимоги про визнання права власності на
спірне нерухоме майно позивачем не
заявлялось.

Відповідно до зазначеного, підстав для
застосування п.5. ч.1 ст.152 ЦПК України
суд не вбачає.

Також позивачем не оспорюється
виконавчий документ, на підставі якого
проводиться стягнення, таким чином, для
зупинення стягнення на підставі
виконавчого документу, у суду не має
підстав.

Також нормами діючого
цивільно-процесуального законодавства
не закріплено такого виду забезпечення
позову, як зупинення виконавчого
провадження. Вказана дія провадиться
безпосередньо державним виконавцем за
наявності підстав передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження».

Враховуючи викладене, суд вважає заяву
позивача про вжиття заходів
забезпечення позову, безпідставною та
такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття
заходів забезпечення позову шляхом
зупинення виконавчого провадження та
зупинення продажу арештованого майна -
відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: