Справа № 344/4127/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1223/2014
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів:
Матківського Р.Й., Шишка А.І.

секретаря
Вилки І.В.

з участю: представника апелянта -
ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про надання дозволу на
оформлення дитячих проїздних
документів для неповнолітньої дитини
на тимчасове багаторазове вивезення її
за межі України на весь час до
досягнення дитиною повноліття без
згоди батька, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від
15 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 15 квітня 2014 року позовну заяву
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про надання дозволу на
оформлення дитячих проїздних
документів для неповнолітньої дитини
на тимчасове багаторазове вивезення її
за межі України на весь час до
досягнення дитиною повноліття без
згоди батька повернуто позивачу.

На дану ухвалу представник ОСОБА_3 -
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
процесуального права.

Апелянт зазначає, що ухвалою
Івано-Франківського міського суду від
28.03.2014 року її позовну заяву залишено
без руху з підстав не зазначення
доказів, що підтверджують викладені
обставини, а оскаржуваною ухвалою
повернув позовну заяву.

Апелянт вказує, що в позовній заяві
були викладені обставини, якими вона
обгрунтувала свій позов, більше того,
після отримання ухвали про залишення
позовної заяви без руху, нею подано
доповнення (уточнення), тобто усунено
всі недоліки. Щодо оригіналу свідоцтва
про шлюб, як було зазначено в ухвалі, то
нею не надано даний документ, оскільки
вони розлучені в 2010 році і в додатках до
позовної заяви є копія свідоцтва про
розірвання шлюбу. Вважає, що суду не
було підстав залишати позовну заяву
без руху та повертати заявнику.

З цих підстав, ухвалу суду першої
інстанції апелянт просить скасувати і
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник
апелянта доводи апеляційної скарги
підтримав з мотивів поданих у
апеляційній скарзі, просив про їх
задоволення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про час й місце розгляду
справи, що у відповідності до ч.2 ст.305
ЦПК України не перешкоджає розглядові
справи.

Вислухавши доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Визнаючи неподаною позовну заяву та
повертаючи її позивачу, суд керувався
тим, що вона не відповідає вимогам ст. 119
ЦПК України, оскільки ОСОБА_3 не
виконала вимог ухвали суду від 28.03.2014
року про залишення заяви без руху,
зокрема нею не викладені у повному
обсязі позовні вимоги та не подано
докази.

Проте, колегія суддів не може
погодитись з таким висновком суду
першої інстанції.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3,
вона повністю відповідає вимогам ст. 119
ЦПК України. Зокрема, містить зміст
позовних вимог, виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги та
відповідні докази. При цьому, позивач
чітко зазначила свої вимоги, а саме:
"надати дозвіл на оформлення дитячих
проїздних документів для
неповнолітньої доньки ОСОБА_5 на
тимчасове багаторазове вивезення її за
межі України до держав Європейського
союзу, держав Шенгенського простору,
Туреччини, Єгипту на весь час до
досягнення дитиною повноліття ". В
позовній заяві вона також вказала, що
батько дитини не заперечує проти
тимчасового виїзду дитини за кордон,
однак проїгнорував дати згоду,
ухиляється від зустрічі та
спілкування. Крім того, після отримання
ухвали про залишення позовної заяви
без руху, позивач подала суду
доповнення (уточнення) до позовної
заяви, зазначивши що відповідач не
бажає зустрічатися з нею в нотаріуса
для надання дозволу один чи два рази на
рік. Також вказала, що вона не може
вказати початок та закінчення терміну
виїзду, оскільки термін може
змінюватись в залежності від різних
обставин. Зазначила також і щодо
надання свідоцтва про шлюб, оскільки
вона розлучена з 2010 року і нею подано
копію свідоцтва про його розірвання.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

За змістом зазначених норм саме
позивач обґрунтовує свої вимоги з
викладом відповідних обставин та
зазначенням доказів, що підтверджують
такі обставини.

Однак, суд на зазначені обставини
уваги не звернув, положення ст.ст. 11, 119
ЦПК України не врахував, а тому є
необґрунтованим його висновок про
необхідність визнання позовної заяви
неподаною з підстав, зазначених в
ухвалі від 28.03.2014 року.

Крім того, суддею не враховано
роз'яснення, що містяться в п. 7
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 року № 2 "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції"
про те, що подання доказів можливе на
наступних стадіях цивільного процесу,
тому суд не вправі через неподання
доказів при пред'явленні позову
залишати заяву без руху та повертати
заявнику.

Згідно ч. 3 ст. 312 ЦПК України,
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

За таких обставин, оскаржувана ухвала
підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 15 квітня 2014 року скасувати і
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання нею законної сили.

Головуючий
Я.Ю. Ковалюк

Судді:
Р.Й. Матківський

А.І. Шишко