Провадження №2/761/822/2014
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Кравець Д.І.,

при секретарі
Костюковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду міста
Києва цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх
інтересах та інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про визнання припиненими
зобов'язань за договором, припинення
поруки і застави та зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом
до Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про визнання
припиненими зобов'язань за договором,
припинення поруки і застави та
зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 03
липня 2008 року між відповідачем, ОСОБА_6
та ОСОБА_7 було укладено Договір
«Автопакет» № 279/П/23/2008-840 (надалі -
Договір), відповідно до якого
відповідач надав ОСОБА_6 кредит у сумі 52
932 долари 87 центів на придбання
транспортного засобу, строком до 03
липня 2015 року. Також, відповідно до п.п.
3.2 Договору ОСОБА_7 зобов'язалась
відповідати перед відповідачем за
належне виконання ОСОБА_6. взятих на
себе зобов'язань, що витікають з
Договору.

Крім того, згідно умов Договору в
якості забезпечення виконання ОСОБА_6.
своїх зобов'язань щодо погашення
кредиту, сплати відсотків та інших
платежів, останній передав в заставу
автомобіль марки «Toyota», модель «Prado», 2008
року випуску, заводський номер кузова
НОМЕР_1, чорного кольору, реєстраційний
номер НОМЕР_2 (надалі - автомобіль), який
зареєстрований в УДАІ ГУМВС України в
м. Києві 01 липня 2008 року та належить
ОСОБА_6 на праві власності.

Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 загинули, у зв'язку з чим на
адресу відповідача були направленні
повідомлення про смерть позичальника
та поручителя по Договору, які були
отриманні відповідачем 29 серпня та 03
вересня 2012 року. При цьому, з
урахуванням вимог цивільного
законодавства України, внаслідок
смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відкрилась
спадщина, до складу якої увійшли також
і зобов'язання ОСОБА_6 по Договору.

Так, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є
спадкоємцями першої черги після
ОСОБА_6, було прийнято в порядку
спадкування, серед іншого, по 1/6
автомобіля. Крім того, за спадкоємцями
першої черги спадкування після ОСОБА_7 -
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, також
було визнано право власності по 1/8
частини автомобіля. Таким чином,
зазначені спадкоємці прийняли усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцям на момент відкриття
спадщини і не припинились внаслідок їх
смерті.

При цьому, позивачі зазначають, що не
зважаючи на те, що 29 серпня 2012 року
спадкоємці повідомили відповідача про
відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_6, відповідач жодних дій щодо
пред'явлення вимог або претензій до
спадкоємців не здійснив. Таким чином,
позивачі вважають, що на підставі ст. 1281
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України), з 01 березня 2013 року
відповідачем було втрачено право
вимоги по Договору № 279/П/23/2008-840.

Крім того, позивачі зазначають, що
після смерті ОСОБА_7, яка була
поручителем по Договору, враховуючи
положення ст.ст. 559, 607, 608 ЦК України та
саму сутність поруки, як особистого
зобов'язання відповідати за належне
виконання основного зобов'язання,
спадкоємці поручителя не є солідарними
боржниками за Договором. Тобто, на
думку позивачів, зобов'язання поруки не
можуть успадковуватись і припиняють
свою дію в момент смерті поручителя, а
отже, порука, що передбачена умовами
Договору також є припиненою.

Посилаючись на положення ст. 593 ЦК
України та ст. 28 Закону України «Про
заставу», згідно яких застава
припиняється у разі припинення
зобов'язання, забезпеченого заставою,
позивачі також вважають, що, оскільки
основне зобов'язання на підставі ст. 1281
ЦК України є припиненим, то і застава
транспортного засобу, передбачена
умовами Договору, також є припиненою.

При цьому, оскільки застава в даному
випадку є припиненою, то виникає
необхідність у внесені відповідного
запису до Державного реєстру рухомого
майна щодо припинення обтяжень на
автомобіль, який згідно Договору
перебував у заставі відповідача. Таким
чином, відповідно до вимог чинного
законодавства України, відповідач
зобов'язаний подати реєстратору
відповідну заяву про припинення
обтяження на автомобіль і виключення
його з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна.

На підставі зазначеного позивачі
просять суд позов задовольнити,
визнати припиненими у повному обсязі
зобов'язання ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
за Договором по поверненню відповідачу
фактично одержаної суми кредиту,
сплаті відсотків та інших обов'язкових
платежів передбачених Договором;
визнати припиненою заставу
відповідача на автомобіль, що виникла
на підставі Договору; визнати
припиненою у повному обсязі поруку, що
виникла на підставі Договору, а також
зобов'язати відповідача звернутись до
ДП «Інформаційний центр» із заявою про
припинення обтяження (реєстраційний
номер 13778677) рухомого майна в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна в
порядку передбаченому чинним
законодавством України.

Позивач ОСОБА_2 та представник
позивачів ОСОБА_8 в судовому засіданні
позов підтримали та просили суд
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача Якимець Л.Р. у
судовому засіданні щодо задоволення
позовних вимог заперечувала та просила
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на його безпідставність і
необґрунтованість, а також на
відсутність правових підстав для
визнання припиненими зобов'язань за
Договором та заставою.

Заслухавши пояснення позивача,
представників позивачів та
відповідача, дослідивши матеріали
справи, судом встановлено наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що 03
липня 2008 року між Відкритим
акціонерним товариством Комерційний
банк «Надра», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено
Договір «Автопакет» № 279/П/23/2008-840 (а.с.
32-34). Згідно п.п. 1.1-1.4 Кредитного
договору відповідачем надано ОСОБА_6 у
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові
кошти, на придбання автотранспортного
засобу, у сумі 52 932 долари 87 центів США, а
ОСОБА_6 зобов'язався повернути отримані
кошти до 03 липня 2015 року і сплатити
відсотки за користування кредитом у
розмірі 14,2 % річних.

Також, відповідно до умов п.п. 3.1, 3.2
Договору для забезпечення виконання
ОСОБА_6 умов Договору щодо погашення
кредиту, сплати відсотків та інших
платежів, останній передав відповідачу
в заставу автомобіль марки «Toyota»,
модель «Prado», 2008 року випуску,
заводський номер кузова НОМЕР_1,
чорного кольору, реєстраційний номер
НОМЕР_2 (надалі - автомобіль), який
зареєстрований в УДАІ ГУМВС України в
м. Києві 01 липня 2008 року та належить
ОСОБА_6 на праві власності. При цьому,
ОСОБА_7, як поручитель за належне
виконання ОСОБА_6. взятих на себе
зобов'язань, що витікають з Договору,
безвідзивно та безспірно зобов'язалась
відповідати перед відповідачем у тому
ж об'ємі, що і ОСОБА_6

На даний час Відкрите акціонерне
товариство Комерційний банк «Надра»
перейменовано в Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк «Надра».

Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 померли, про що свідчать копії
свідоцтв про смерть Серії НОМЕР_3 та
НОМЕР_4 (а.с. 36, 37). Таким чином, після
смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відкрилась
спадщина на усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцям на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок їх смерті.

При цьому, як встановлено в судовому
засіданні, спадкоємцями за законом
після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_1, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 (а.с. 57). Також, відповідно до
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 13 травня 2013 року,
спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 є
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.
53-56).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Проте, звертаючись з позовом до суду,
позивачі зазначають, що оскільки
відповідач у строк, встановлений ст. 1281
ЦК України, жодних дій щодо
пред'явлення вимог або претензій до
спадкоємців не здійснив, то відповідно
до вимог чинного законодавства
зобов'язання ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
за Договором по поверненню відповідачу
фактично одержаної суми кредиту,
сплаті відсотків та інших обов'язкових
платежів передбачених Договором, а
також заставу транспортного засобу, що
виникла на підставі Договору, слід
визнати припиненими.

Так, положеннями ст. 1281 ЦК України
визначено, що спадкоємці зобов'язані
повідомити кредитора спадкодавця про
відкриття спадщини, якщо їм відомо про
його борги. Кредиторові спадкодавця
належить протягом шести місяців від
дня, коли він дізнався або міг
дізнатися про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, незалежно від
настання строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права вимоги.

В судовому засіданні встановлено, що
повідомленнями від 22 та від 23 серпня 2012
року (а.с. 38, 43), які відповідач отримав 29
серпня та 03 вересня 2012 року (а.с. 51, 52),
ОСОБА_3, яка також є опікуном малолітніх
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 44, 45), було
повідомлено відповідача про смерть
ІНФОРМАЦІЯ_1 року позичальника та
поручителя по Договору - ОСОБА_6 та
ОСОБА_7

При цьому, в судовому засіданні
встановлено, що відповідач протягом
шести місяців від дня, коли він
дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, не пред'явив свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину.

Разом з тим, суд вважає, що посилання
позивачів на положення ст. 1281 ЦК
України у даному випадку як на підставу
для визнання зобов'язань за Договором,
у тому числі і застави, припиненими є
помилковими, виходячи з наступного.

Як вже зазначалось вище, положеннями
п.п. 3.1 Договору передбачено, що в якості
забезпечення виконання ОСОБА_6.
зобов'язань щодо погашення
кредиту/кредитної лінії, сплати
відсотків та інших платежів,
передбачених цим Договором, можливих
штрафних санкцій, ОСОБА_6 передав в
заставу відповідачу автомобіль марки
«Toyota», модель «Prado», 2008 року випуску,
заводський номер кузова НОМЕР_1,
чорного кольору, реєстраційний номер
НОМЕР_2, який зареєстрований в УДАІ
ГУМВС України в м. Києві 01 липня 2008 року
та належить ОСОБА_6 на праві власності.

При цьому, положеннями ст. 572 ЦК України
визначено, що в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Також, ч. 1 ст. 593 ЦК України передбачено,
що право застави припиняється у разі:
припинення зобов'язання, забезпеченого
заставою; втрати предмета застави, якщо
заставодавець не замінив предмет
застави; реалізації предмета застави;
набуття заставодержателем права
власності на предмет застави. Право
застави припиняється також в інших
випадках, встановлених законом.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 27
Закону України «Про заставу» застава
зберігає силу, якщо за однією з підстав,
зазначених в законі, майно або майнові
права, що складають предмет застави,
переходять у власність іншої особи.

Крім того, ст. 19 вказаного Закону
передбачено, що за рахунок
заставленого майна заставодержатель
має право задовольнити свої вимоги в
повному обсязі, що визначається на
момент фактичного задоволення,
включаючи проценти, відшкодування
збитків, завданих прострочкою
виконання (а у випадках, передбачених
законом чи договором, - неустойку),
необхідні витрати на утримання
заставленого майна, а також витрати на
здійснення забезпеченої заставою
вимоги, якщо інше не передбачено
договором застави.

Також варто зазначити, що згідно вимог
ч. 2 ст. 523 ЦК України застава,
встановлена первісним боржником,
зберігається після заміни боржника,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Отже, враховуючи вказані положення
законодавства, суд вважає, що правила
ст. 1281 ЦК України не можуть бути
застосовані до зобов'язань,
забезпечених заставою, оскільки
встановлені цією нормою строки для
пред'явлення претензій кредиторами
стосуються задоволення вимог
кредитора у межах всього спадкового
майна на загальних підставах, а у
даному випадку правовідносини, що
склалися між сторонами спору,
врегульовані положеннями спеціального
закону та стосуються спадщини, яка
перебуває у заставі та відносно якої
зареєстроване обтяження, а відтак має
бути застосований загальний строк
позовної давності - три роки, що
передбачено ст. 257 ЦК України.

На підставі зазначеного суд прийшов до
висновку, що позов в частині вимог про
визнання припиненими зобов'язань
ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за Договором
по поверненню відповідачу фактично
одержаної суми кредиту, сплаті
відсотків та інших обов'язкових
платежів, передбачених Договором, та
щодо визнання припиненою застави на
автомобіль, що виникла на підставі
Договору, є безпідставним, а тому у
вказаній частині у задоволенні позову
слід відмовити.

Враховуючи ті обставини, що вимоги про
припинення застави не підлягають
задоволенню, та з огляду на вказані в
позовній заяві обставини для
задоволення позовних вимог щодо
зобов'язання відповідача звернутись до
ДП «Інформаційний центр» із заявою про
припинення обтяження (реєстраційний
номер 13778677) рухомого майна в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна в
порядку передбаченому чинним
законодавством України, суд прийшов до
висновку, що у вказаній частині позов
також є безпідставним та таким, що не
підлягає задоволенню.

Разом з тим, щодо позовних вимог про
визнання припиненою поруки за
Договором слід зазначити наступне.

Так, згідно вимог ч. 1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 607 та ч. 1 ст. 608 ЦК
України зобов'язання припиняється
неможливістю його виконання у зв'язку з
обставиною, за яку жодна із сторін не
відповідає. Зобов'язання припиняється
смертю боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.

При цьому, згідно роз'яснень, які
містяться в п. 33 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року №
5 , у разі смерті поручителя (крім
випадків майнової поруки), враховуючи
положення ст. 607, ч. 1 ст. 608 ЦК України, а
також сутності поруки як особистого
зобов'язання відповідати за належне
виконання основного зобов'язання,
спадкоємці поручителя не є солідарними
боржниками за кредитним договором.

З огляду на вказане суд прийшов до
висновку, що у зв'язку зі смертю
поручителя по Договору позовні вимоги
в частині визнання поруки за Договором
припиненою є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про визнання
припиненими зобов'язань за договором,
припинення поруки і застави та
зобов'язання вчинити дії підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь позивача ОСОБА_3 судові
витрати у сумі 137 грн. 70 коп., які
сплачено даним позивачем за подання
позову до суду, та судовий збір на
користь держави в сумі 45 грн. 88 коп.,
виходячи із суми позовних вимог, які
задоволено судом.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.
19, 27, 28 Закону України «Про заставу»,
ст.ст. 257, 523, 572, 593, 598, 607, 608, 1216, 1218, 1281 ЦК
України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64,
179, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Поруку за Договором «Автопакет» №
279/П/23/2008-840 від 03 липня 2008 року,
укладеним між Відкритим акціонерним
товариством комерційний банк «Надра»,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, - визнати припиненою.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на користь ОСОБА_3 судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 137 (сто
тридцять сім) грн. 70 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на користь держави судовий збір у сумі
45 (сорок п'ять) грн. 88 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

С у д д я: