У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

17 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Cтупак О.В.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кронверк Сінема
Україна», треті особи: Генеральний
директор товариства з обмеженою
відповідальністю «Кронверк Сінема
Україна» Іщенко Вікторія Миколаївна,
Директор кінотеатру «Кронверк Сінема»
у м. Києві Дергунов Дмитро Павлович, про
визнання наказу незаконним, поновлення
на роботі, стягнення середньомісячної
заробітної плата за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Кронверк
Сінема Україна» на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 29 липня 2013 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 20
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року позивач звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
вимоги тим, що з 26.12.2011 року він працював
у ТОВ «Кронверк Сінема Україна» на
посаді головного адміністратора
кінотеатру.

Наказом № К-1311/02 від 13.11.2012 року
позивача було звільнено з роботи за
систематичне невиконання посадових
обов'язків згідно п. 3 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до листка непрацездатності,
він перебував на стаціонарному
лікуванні з 13.11.2012 року по 22.11.2012 року.

30.11.2012 року наказом відповідача № К-3011/01
в зв'язку із перебуванням ОСОБА_4 на
лікарняному та не ознайомленням його з
наказом про припинення трудового
договору № К-1311/02 від 13.11.2012
року даний наказ було скасовано.

Наказом № К-2512/02-КС-0000020 від 25.12.2012 року
про припинення трудового договору
головного адміністратора кінотеатру
його було звільнено з роботи за прогул
без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП
України.

Вважаючи своє звільнення незаконним,
позивач уточнивши позовні вимоги,
просив визнати незаконним наказ №
К-2512/02-КС-0000020 від 25.12.2012 року про
припинення трудового договору
(контракту) з підстав ст. 40 п.4 КЗпП
України; поновити його на посаді
головного адміністратора кінотеатру з
25.12.2012 року; стягнути з відповідача за
час вимушеного прогулу
середньомісячну заробітну плату у
розмірі 55 986,82 грн. та моральну шкоду в
сумі 10000 грн.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 29 липня 2013 року,
позов було задоволено частково.
Визнано незаконними дії ТОВ «Кронверк
Сінема Україна» щодо безпідставного
звільнення ОСОБА_4 за п.4 ст.40 КЗпП
України. Визнано наказ № К-2512/02-КС-0000020
від 25.12.2012 року «Про припинення
трудового договору (контракту)»
незаконним. Поновлено ОСОБА_4 на роботі
в ТОВ «Кронверк Сінема Україна» на
посаді головного адміністратора
кінотеатру «Кронверк Сінема» в м. Києві
по пр. Ватутіна, 2-Т. Стягнуто з ТОВ
«Кронверк Сінема Україна» на користь
ОСОБА_4 середньомісячний заробіток за
час вимушеного прогулу в розмірі 19869,84
грн., моральну шкоду в розмірі 2500 грн.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат. В частині поновлення на
роботі ОСОБА_4 допущено негайне
виконання рішення суду.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
20 листопада 2013 року, рішення суду
першої інстанції в частині стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу скасовано та постановлено в
цій частині нове рішення, яким стягнуто
з ТОВ «Кронверк Сінема Україна» на
користь ОСОБА_4 31768 грн 80 коп середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.
Вирішено питання щодо розподілу
судового збору. В іншій частині рішення
суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Кронверк
Сінема Україна» просить скасувати
ухвалені судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким в позові відмовити,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права й
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження апеляційного суду і при їх
дослідженні та встановленні судом
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Кронверк
Сінема Україна» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
20 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.В. Cтупак О.В. Кафідова