№2/760/1298/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Зінченко С.В.

при секретарі
Гайдайчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного
управління юстиції у м. Києві,
Київської міської ради, третя особа»
Дев'ята Київська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності,
-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду із
зазначеним позовом до Головного
управління юстиції у м. Києві, в якому
просили визнати за ними в порядку
спадкування право власності на ?
частину будинку по АДРЕСА_1 (за ОСОБА_1)
та на земельну ділянку площею 0,072 га,
яка розташована на території
Підгірцівської сільської ради
Обухівського району Київської області
в садовому товаристві
«Автотранспортник», і автомобіль марки
«ВАЗ-2104», д/н НОМЕР_1 (за ОСОБА_2), як на
частину спадкового майна, яке лишилось
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька
позивачів ОСОБА_5, який заповіт не
складав, та його дружини у другому
шлюбі ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
року, яка лишила заповіт на користь
ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог
позивачі вказують, що після смерті
ОСОБА_5 його спадкоємцями були ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_6, проте спадщину у
встановленому законом порядку не
оформлювали, заяв не подавали та
свідоцтв про право на спадщину не
отримували, а лише фактично прийняли її
шляхом вступу у володіння спадковим
майном відповідно до положень ст. 549 ЦК
України (в редакції 1963 року).

Так, ОСОБА_1 лишилася проживати в
АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 та ОСОБА_6 фактично
вступили у володіння земельною
ділянкою площею 0,072 га, яка розташована
на території Підгірцівської сільської
ради Обухівського району Київської
області в садовому товаристві
«Автотранспортник», та автомобілем
марки «ВАЗ-2104», д/н НОМЕР_1.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6,
яка лишила заповіт на користь ОСОБА_2,
позивачі подали до Дев'ятої Київської
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини, проте 18.07.2013 року у
видачі позивачам свідоцтв про право на
спадщину нотаріальної конторою було
відмовлено у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів
спадкове майно та рекомендовано
звернутись до суду.

Як вказують позивачі, таку відмову вони
вважають неправомірною, оскільки як
спадкоємці померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
вони фактично прийняли спадщину,
вступивши у володіння спадковим
майном, у зв'язку з чим і звернулись до
суду.

Під час розгляду позивачі збільшили
позовні вимоги, залучивши до участі в
справі в якості відповідача Київську
міську раду, та відповідно до
збільшених позовних вимог просили
визнати за ОСОБА_1 право власності на 12
частину будинку АДРЕСА_1, а за ОСОБА_2
право власності на земельну ділянку
площею 0,072 га, яка розташована на
території Підгірцівської сільської
ради Обухівського району Київської
області в садовому товаристві
«Автотранспортник», та автомобіль
марки «ВАЗ-2104», д/н НОМЕР_1. Також
позивачі просили зобов'язати Дев'яту
київську державну нотаріальну контору
видати їм відповідно свідоцтва про
право на спадщину на вказане вище
спадкове майно.

В судове засіданні позивачі не
з'явились, направили до суду заяву про
розгляд справи у їх відсутність,
позовні вимоги підтримали та просили
про їх задоволення.

Відповідач Київська міська рада в
судове засідання не з'явилась, про
розгляд справи повідомлена належним
чином.

Представник Головного управління
юстиції у м. Києві проти позову
заперечував, зазначивши, що
нотаріальною конторою було правомірно
відмовлено у видачі позивачам свідоцтв
про право на спадщину, оскільки
спадкодавцями не було належним чином
оформлено документи, які посвідчують
право власності на спадкове майно, а
також представник вказав, що позивач
ОСОБА_2 фактично успадкувавши 23 частин
земельної ділянки площею 0,072 га, яка
розташована на території
Підгірцівської сільської ради
Обухівського району Київської області
в садовому товаристві
«Автотранспортник», та автомобіля
марки «ВАЗ-2104», д/н НОМЕР_1, просить
визнати за нею право власності на цілу
земельну ділянку та цілий автомобіль,
що не відповідає розміру її частки у
спадковому майні.

Третя особа Дев'ята Київська державна
нотаріально контора в судове засідання
не з'явилась, направивши до суду
письмові пояснення, в яких проти позову
також заперечувала з вищевказаних
мотивів, справу просила розглядати у їх
відсутність.

Суд, заслухавши пояснення представника
Головного управління юстиції у м.
Києві, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
спадкоємцями майна після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька позивачів
ОСОБА_5, який заповіт не складав, та його
дружини у другому шлюбі ОСОБА_6,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, яка лишила
заповіт на користь ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_5 його спадкоємцями
були ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, проте
спадщину у встановленому законом
порядку не оформлювали, заяв не
подавали та свідоцтв про право на
спадщину не отримували, а лише фактично
прийняли її шляхом вступу у володіння
спадковим майном відповідно до
положень ст. 549 ЦК України (в редакції 1963
року).

Так, ОСОБА_1 лишилася проживати в
АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 та ОСОБА_6 фактично
вступили у володіння земельною
ділянкою площею 0,072 га, яка розташована
на території Підгірцівської сільської
ради Обухівського району Київської
області в садовому товаристві
«Автотранспортник», та автомобілем
марки «ВАЗ-2104», д/н НОМЕР_1.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6,
яка лишила заповіт на користь ОСОБА_2,
позивачі подали до Дев'ятої Київської
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини, проте 18.07.2013 року у
видачі позивачам свідоцтв про право на
спадщину нотаріальної конторою було
відмовлено у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів
спадкове майно та невідповідністю
заявлених спадкоємцями часток у
спадковому майні їх реальним розмірам.

В той же час з поданого позову
вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
прийняли спадщину шляхом фактичного
вступу у володіння спадковим майном
відповідно до ст. 549 ЦК України (в
редакції 1963 року, чинній на час
відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_5).

Згідно ст. 562 ЦК України (в редакції 1963
року, чинній на час відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_5) поділ спадкового
майна здійснюється за згодою
спадкоємців, що прийняли спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи,
спадкоємці майна померлого ОСОБА_5 у 1999
році прийшли до взаємної згоди про
недоцільність поділу цілісних об'єктів
спадщини між всіма спадкоємцями і за
домовленістю поділили майно наступним
чином.

Спадкоємиця ОСОБА_1 з урахуванням свого
безперервного проживання в АДРЕСА_1,
несе витрати з його утримання, вступає
у володіння 12 частиною вказаного
будинку, хоча її частка спадщини у
даному будинку становить 16 частина.

Спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вступили у
володіння земельною ділянкою площею
0,072 га, яка розташована на території
Підгірцівської сільської ради
Обухівського району Київської області
в садовому товаристві
«Автотранспортник», та автомобілем
марки «ВАЗ-2104», д/н НОМЕР_1, і відповідно
після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_2 вступила у
повне володіння вказаним майном, хоча
її частка у вказаному спадковому майні
становить 23.

Відповідно до вимог статті 1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Не допускається
прийняття спадщини з умовою чи із
застереженням. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Статтею 1296 ЦК України встановлено, що
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Якщо спадщину прийняло
кілька спадкоємців, свідоцтво про
право на спадщину видається кожному з
них із визначенням імені та часток у
спадщині інших спадкоємців.
Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Згідно ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Статтею 328 ЦК України визначено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню, і
відповідно за позивачами слід визнати
право власності на спадкове майно
відповідно до порядку фактичного
прийняття ними спадщини.

В задоволенні вимог позивачів щодо
зобов'язання Дев'ятої Київської
державної нотаріальної контори суд
вважає правильним відмовити, оскільки
визнання права власності на спадкове
майно за позивачами є підставою для
видачі їм відповідних
правовстановлюючих документів.

Керуючись статтями 1216-1221, 1258, 1259, 1261, 1264
Цивільного кодексу України, статтями
10, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 224, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного
управління юстиції у м. Києві,
Київської міської ради, третя особа»
Дев'ята Київська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12
частину будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку площею 0,072 га, яка
розташована на території
Підгірцівської сільської ради
Обухівського району Київської області
в садовому товаристві
«Автотранспортник».

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
автомобіль марки «ВАЗ-2104», д/н НОМЕР_1.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга
подається апеляційному суду через
Солом'янський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: