Справа № 751/1248/14 Провадження №
22-ц/795/812/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Маслюк Н. В. Доповідач - Вінгаль В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ
В.М.суддів:ЗІНЧЕНКО С.П., КУЗЮРИ Л.В.при
секретарі:Руденко О.М.за
участю:представника відповідача Репех
С.О., представника Головного управління
Міністерства доходів у Чернігівській
області - Бисикало Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Другої
Чернігівської державної нотаріальної
контори та Головного управління
Міністерства доходів України у
Чернігівській області, яке приєдналося
до апеляційної скарги Другої
Чернігівської державної нотаріальної
контори на рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 03
березня 2014 року у справі за позовною
заявою ОСОБА_7 до Другої Чернігівської
державної нотаріальної контори про
визнання права, дій та бездіяльності
незаконними, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

В лютому 2014 року ОСОБА_7 звернувся з
позовом до Другої Чернігівської
державної нотаріальної контори, в
якому просив визнати право ОСОБА_7 на
пільги, передбачені при сплаті
державного мита відповідно до ст. 4
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про державне мито». Визнати
незаконними дії Другої Чернігівської
державної нотаріальної контори при
розгляді звернення ОСОБА_7 Визнати
незаконною бездіяльність Другої
Чернігівської державної нотаріальної
контори в частині відмови від
складання подання про повернення
ОСОБА_7 сплаченої суми державного мита
у розмірі 8 155 грн. 86 коп. Зобов’язати
Другу Чернігівську державну
нотаріальну контору розглянути
звернення ОСОБА_7 та надати
обґрунтовану відповідь у встановлений
законом строк. Зобов’язати Другу
Чернігівську державну нотаріальну
контору скласти відповідно до припису
ст. 8 Декрету КМ України „ Про державне
мито" належним чином оформлене подання
про повернення ОСОБА_7 надміру
сплаченої суми державного мита у
розмірі 8 155 грн. 86 коп. та зобов'язати
Другу Чернігівську державну
нотаріальну контору надати йому це
подання.

Свої вимоги мотивував тим, що 19 - 20
вересня 2013 року державним нотаріусом
Другої Чернігівської державної
нотаріальної контори було посвідчено
три договори відчуження нерухомого
майна, а саме дарування двох квартир та
дарування частки квартири від імені
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 Ним було
сплачено державне мито на загальну
суму 8 155, 86 грн., в той час як відповідно
до ст.4 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про державне мито» він має
право на пільги, передбачені при сплаті
державного мита.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 03 березня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_7 задоволені
частково. Визнано право ОСОБА_7 на
пільги, передбачені при сплаті
державного мита відповідно до ст. 4
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про державне мито». Визнано
незаконними дії Другої Чернігівської
державної нотаріальної контори при
розгляді звернення ОСОБА_7 Визнано
незаконною бездіяльність Другої
Чернігівської державної нотаріальної
контори в частині відмови від
складання подання про повернення
ОСОБА_7 сплаченої суми державного мита
у розмірі 8 155 грн. 86 коп. Зобов’язано
Другу Чернігівську державну
нотаріальну контору розглянути
звернення ОСОБА_7 та надати
обґрунтовану відповідь у встановлений
законом строк. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції Друга Чернігівська державна
нотаріальна контора звернулась з
апеляційною скаргою, в якій просила
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в позові відмовити
повністю.

Апелянт зазначає, що оскаржуване
рішення не відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що відносини щодо сплати
державного мита регулюються Декретом
КМУ «Про державне мито» та Інструкцією
про порядок обчислення та справляння
державного мита, а тому суд повинен був
керуватися п. 2 ст. 2 зазначеної
Інструкції, оскільки державне мито, це
платіж до бюджету і сторони не
вирішують самостійно сплачувати його
чи ні, а керуються діючим
законодавством.

Крім того, апелянт зазначає, що судом
безпідставно не було розглянуто
клопотання відповідача про залучення
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у
Чернігівській області в якості третьої
особи на стороні відповідача, яке не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору.

Головне управління Міністерства
доходів і зборів України у
Чернігівській області подало заяву про
приєднання до апеляційної скарги
Другої Чернігівської державної
нотаріальної контори, в якій
зазначило, що звернення ОСОБА_7 щодо
повернення надміру сплаченого
державного мита управлінням було
розглянуто, проте, відсутні підстави
для його повернення, а тому просило
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_7

Вислухавши суддю-доповідача, доводи та
заперечення представників відповідача
та представника Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області,
яке приєдналося до апеляційної скарги
відповідача, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду скасуванню виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Проте, таким вимогам рішення суду не
відповідає.

По справі встановлено, що 19 - 20 вересня
2013 року державним нотаріусом Другої
Чернігівської державної нотаріальної
контори було посвідчено три договори
відчуження нерухомого майна, а саме
дарування двох квартир та дарування
частки квартири від імені ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_9 При вчинені вказаних
нотаріальних дій нотаріусом було
запропоновано позивачу сплатити
державне мита відповідно п. 2 ст. 2
Інструкції про порядок обчислення та
справляння державного мита. Позивачем
ОСОБА_7 було сплачено державне мито на
загальну суму 8155, 86 гривень.

Відповідно до ст.4 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про державне мито»
ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи Великої
Вітчизняної війни та учасником
ліквідації наслідків аварії
Чорнобильської катастрофи першої
категорії і має право на пільги при
сплаті державного мита, а тому визання
в судовому порядку за ним право на
зазначені пільги не є захистом прав
позивача.

Згідно п.1 ч.1 та ч.2 ст.8 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про державне мито»,
сплачене державне мито підлягає
поверненню частково або повністю у
випадках внесення мита в більшому
розмірі, ніж передбачено чинним
законодавством. Повернення державного
мита провадиться за умови, якщо заяву
подано до відповідної установи, що
справляє мито, протягом року з дня
зарахування його до бюджету.
Відповідно до Інструкції про порядок
обчислення та справляння державного
мита, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
07.07.2012 року №811, повернення державного
мита здійснюється органом
казначейства на рахунок якого
зараховано цей платіж, за заявою
платника.

Органи казначейства здійснюють
повернення платникам помилково або
надміру сплачених сум державного мита
за поданням органів, що контролюють
справляння надходження державного
мита.

Проте, відповідно п.2 ст. 2 зазначеної
вище Інструкції, розробленої
відповідно до Декрету Кабінету
Міністрів України від 21 січня 1993 року N
7-93 "Про державне мито" за вчинення
нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами державне мито
сплачується до вчинення нотаріальних
дій, а за видачу дублікатів нотаріально
посвідчених документів, що є в справах
нотаріальних контор, - при їх видачі.
Державне мито за угодами, за якими одна
сторона звільняється від сплати
державного мита, сплачується другою
стороною, яка не звільнена від сплати
державного мита, або пропорційно за
домовленістю сторін.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони уклали двохсторонні договори
дарування, в добровільному порядку
визначилися, що державне мито сплачує
позивач, його підпис на договорах
свідчить про те, що всі істотні умови
при посвідченні договорів дарування
позивачу зрозумілі, прочитані і до
державного нотаріуса він не має
жодних претензій. Таким чином,
відсутні будь - які підстави для
повернення ОСОБА_7 сплаченої суми
державного мита у розмірі 8155 грн. 86 коп.
та відповідно про визнання незаконною
бездіяльності Другої Чернігівської
державної нотаріальної контори в
частині відмови від складання подання
про повернення ОСОБА_7 сплаченого
державного мита.

Крім того, визнавши порушення
відповідачем права позивача на пільги,
передбачені при сплаті державного мита
відповідно до ст. 4 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про державне мито»
і права на повернення помилково
сплачених коштів, суд першої інстанції
безпідставно відмовив у задоволенні
клопотання відповідача про залучення
до справи в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Головне управління Міндоходів у
Чернігівській області, оскільки
прийняте судом рішення впливає на
законність нарахування та сплати
обов'язкових платежів до державного
бюджету.

Визнаючи незаконними дії Другої
Чернігівської державної нотаріальної
контори при розгляді звернення ОСОБА_7,
суд виходив з того, що відповідач не
роз'яснив заявнику порядок оскарження
рішення з посиланням на норми закону та
не надав обґрунтованої відповіді на
звернення позивача стосовно сплати
позивачем державного мита.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, у жовтні 2013 року позивач
звернувся до Другої Чернігівської
державної нотаріальної контори про
повернення помилково сплаченого
державного мита та складання
відповідного подання. За результатами
розгляду звернення 18.11.2013 року
відповідачем відповідно до положень
ст. 1, ч.4 ст.15, п.8 ч.1 ст.19 Закону України
«Про звернення громадян» була надана
відповідь про відмову в задоволенні
вимог через відсутність підстав,
передбачених ст.8 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про державне мито»
для повернення сплаченого 19 - 20 вересня
2013 року державного мита за посвідчення
договорів дарування, викладених у
заяві (клопотанні), доведено до відома
позивача в письмовій формі з
посиланням на Закон і викладенням
мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення, а саме з правом
звернення до суду на підставі ст.ст. 15, 16
ЦК України.

За таких підстав, рішення суду підлягає
скасуванню, з ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись Декретом КМ України "Про
державне мито", Інструкцією про порядок
обчислення та справляння державного
мита, Законом України "Про звернення
громадян", ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Другої
Чернігівської державної нотаріальної
контори та Головного управління
Міністерства доходів у Чернігівській
області, яке приєдналося до
апеляційної скарги Другої
Чернігівської державної нотаріальної
контори задовольнити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 03 березня 2014 року
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_7 до Другої
Чернігівської державної нотаріальної
контори відмовити.

Рішення набирає чинності негайно і
може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: