Справа № 158/2086/13-ц Провадження №
22-ц/773/533/14 Головуючий у 1 інстанції:
Пономарьова О.М. Категорія: 45 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів: Свистун О.В., Федонюк С.Ю.,

при секретарі Мельничук Т.Ю.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
відшкодування витрат, понесених на
ремонт межової споруди за апеляційною
скаргою відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
рішення Ківерцівського районного суду
Волинської області від 24 лютого 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А :

5 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та відшкодування
витрат, понесених на ремонт межової
споруди. Позов мотивувала тим, що їй на
праві власності належить житловий
будинок з господарськими та побутовими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, а
також земельна ділянка загальною
площею 0,18 га для обслуговування
вказаного будинковолодіння.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
проживають у АДРЕСА_2. В порушення
існуючих норм і правил відповідачі
облаштували стічну канаву, у яку
спрямовані ринви для відтоку дощових
вод з їх будинку, що призводить до
підтоплення земельної ділянки
позивача та погребу.

Позивач неодноразово зверталася до
відповідачів з проханням засипати
(перенести в інше місце) стічну канаву
для того, щоб мати можливість нормально
користуватися своєю земельною
ділянкою, мати змогу зберігати у
погребі продукти харчування, проте в
добровільному порядку конфлікт не було
врегульовано.

В період з березня по липень 2013 року
відповідач ОСОБА_4 шляхом відгинання
плоскогубцями верхнього та нижнього
краю сітки пошкодив 60 метрів металевої
сітки огорожі, яка знаходиться на межі
земельних ділянок. На ремонт огорожі
позивач витратила 5700 грн., з яких
вартість сітки оцинкованої - 4200 грн.
та 1500 грн. за роботи по демонтажу
паркану та встановлення нового.

Позивач просила суд зобов'язати
відповідачів усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою, що
знаходиться по АДРЕСА_1, шляхом
засипання стічної канави, яка
знаходиться на земельній ділянці по
АДРЕСА_2.

Стягнути з відповідачів на її користь
половину вартості витрат, понесених на
ремонт паркану в сумі 2850 грн.

Стягнути з відповідачів судові
витрати.

Рішенням Ківерцівського районного
суду Волинської області від 24 лютого 2014
року позов задоволено частково.

Постановлено зобов'язати ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_1 у
користуванні земельною ділянкою, що
знаходиться в АДРЕСА_1, шляхом
засипання стічної канави, яка
знаходиться на земельній ділянці
відповідачів, в АДРЕСА_1 впритул до
межі із земельною ділянкою позивача.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь
ОСОБА_1 судові витрати по сплаті
судового збору в сумі по 57,35 грн. з
кожного.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави
судовий збір в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідачі
зазначили, що суд першої інстанції
однобічно підійшов до вирішення
справи.

В судовому засіданні відповідачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, кожен окремо, просили
апеляційний суд скасувати рішення суду
першої інстанції.

Позивач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_2, кожен окремо, просили рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позову залишити без змін.

Заслухавши пояснення сторін та
представника позивача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
таких мотивів.

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
порушення правил добросусідства
створюють незручності позивачу ОСОБА_1,
як власнику суміжної земельної
ділянки, внаслідок чого відбувається
затоплення погребу.

Рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог про відшкодування витрат,
понесених на ремонт межової споруди,
особи, які беруть участь у справі, не
оскаржують.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно державного акта на право
власності на земельну ділянку серії
І-ВЛ № 030592 від 30 серпня 2002 року,
виданого Озерцівською сільською радою
Ківерцівського району Волинської
області, позивачу ОСОБА_1 належить на
праві власності земельна ділянка
площею 0,18 га в АДРЕСА_1 (а.с. 6).

На підставі договору дарування від 19
липня 2002 року ОСОБА_1 належить на праві
власності житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про право
власності від 28 липня 2003 року, виданого
Озерцівською сільською радою
Ківерцівського району Волинської
області, ОСОБА_3 належить на праві
власності житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_2.

Як вбачається з висновку № О-271 судової
будівельно-технічної експертизи від 6
лютого 2014 року, проведеної Волинською
торгово-промисловою палатою, від кута
будинку по АДРЕСА_2 (дальнього від
вулиці і ближнього до межі земельної
ділянки із земельною ділянкою по
АДРЕСА_1) прокопана канава на відстані
0,30 м від межі земельної ділянки шириною
0,60 м, довжиною 5,18 м і глибиною 0,40-0,20 м, в
яку заведені випуски водостічних труб
житлового будинку для відведення
дощових, талих вод з покрівлі житлового
будинку, а також в яку попадають
поверхневі води із частини земельної
ділянки по АДРЕСА_2. Стічні та
поверхневі води (дощові, талі та
поливально-мийні) накопичуються у
вищевказаній канаві з подальшим
потраплянням на земельну ділянку по
АДРЕСА_1.

На земельній ділянці по АДРЕСА_1
розташований на відстані 1,0 м від межі
цегляний льох довжиною 4,38 м, а стічна
канава на земельній ділянці по АДРЕСА_2
по всій своїй довжині розташована на
відстані 1,30 м від погребу
будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Накопичення стічних та поверхневих вод
(дощових, талих та поливально-мийних) з
покрівлі даху житлового будинку та
частини земельної ділянки по АДРЕСА_2 у
стічній канаві з подальшим
потраплянням на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 із-за неналежної відстані
даної стічної канави згідно вимог ДБН
360-92** «Містобудування. Планування і
забудова міських та сільських
поселень» та ДБН Б.2.4-1-94 «Планування і
забудова сільських поселень» до
фундаментів споруд, розташованих на
суміжній земельній ділянці по АДРЕСА_1
веде до підтоплення та затоплення
льоху будинковолодіння по АДРЕСА_1 (а.с.
94-98).

Сарай з погрібом В-1 значиться в
матеріалах інвентаризаційної справи
на будинковолодіння АДРЕСА_1

В листі Ківерцівського міськрайонного
управління Головного управління
державної санітарно-епідеміологічної
служби України за вихідним № 538 від 13
червня 2013 року зазначено, що ОСОБА_4
спрямував відтік дощових вод з ринв
власного будинку у рів, спеціально
прокопаний в сторону льоху ОСОБА_1,
що є головним фактором його
підтоплення. Не виключена можливість
попадання з талими та дощовими водами
отрутохімікатів, пестицидів,
мінеральних добрив, що застосовуються
на присадибній ділянці в льох, де
зберігаються овочі та фрукти, продукти.
На зауваження припинити підтоплення
ОСОБА_4 не реагує, хоча є можливість
спрямувати відтік води в сторону
АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як передбачено ч. 1 ст. 103 ЗК України
власники та землекористувачі
земельних ділянок повинні обирати такі
способи використання земельних
ділянок відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей (затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення
тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Власність зобов'язує.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
в апеляційному суд визнав, що він
власноруч викопав стічну канаву, проте
зробив це на прохання власника будинку
- ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_4
зареєстрований у м. Луцьку, частки у
праві власності на житловий будинок в
АДРЕСА_2 він не має, а тому обов'язок
усунути перешкоди в користуванні
земельною ділянкою слід покласти на
власника сусіднього будинку - ОСОБА_3

Проживання в будинку та виконання
будь-яких господарських робіт на
присадибній ділянці не створює для
особи обов'язків, які належать власнику
чи іншому титульному володільцю майна.

Відповідач ОСОБА_3 на підтвердження
своїх заперечень проти позову не
подала жодних належних доказів, які б
спростовували факти, викладені у
висновку судової експертизи (а.с. 94-98),
листі ДСЕС (а.с. 15), інших письмових
доказах.

Оскільки при вирішенні даного спору
суд першої інстанції зробив висновки,
що не відповідають обставинам справи,
неправильно застосував норми
матеріального права, тому відповідно
до вимог ст. 309 ЦПК України рішення суду
в даній справі в частині задоволення
позову та стягнення судових витрат з
відповідачів підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

З огляду на встановлені обставини, слід
зобов'язати відповідача ОСОБА_3
усунути перешкоди ОСОБА_1 у
користуванні земельною ділянкою, що
знаходиться по АДРЕСА_1, шляхом
засипання стічної канави, яка
знаходиться на земельній ділянці по
АДРЕСА_2

Позов про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою в
частині вимог до ОСОБА_4 є
безпідставним і до задоволення не
підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 слід
стягнути 114,70 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ківерцівського районного суду
Волинської області від 24 лютого 2014 року
в даній справі в частині задоволення
позову та стягнення судових витрат з
відповідачів скасувати і ухвалити нове
рішення.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди
ОСОБА_1 у користуванні земельною
ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_1,
шляхом засипання стічної канави, яка
знаходиться на земельній ділянці по
АДРЕСА_2

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 114
(сто чотирнадцять) грн. 70 коп. судових
витрат.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді