№ 2/263/68/2014
№ 519/2306/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року
місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя
Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Орловій Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2012 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором від 16 березня 2007
року в розмірі 329764,42 доларів США, що в
перерахунку на національну валюту за
курсом Національного банку України
станом на 17 січня 2012 року становить
2634751,76 гривень, посилаючись на те, що
банком умови кредитного договору
виконано, однак відповідач свої
зобов'язання щодо поверненню кредитних
коштів та сплати відсотків за
користування кредитом не виконує.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 03
жовтня 2012 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 12 лютого 2013 року, в
задоволенні позову ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» відмовлено.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 липня 2013 року
за касаційною скаргою ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» були скасовані рішення
судів першої та апеляційної інстанцій,
а справа направлена на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.
Підставами для скасування рішення
судів попередніх інстанцій стало
зокрема не дослідження судами
документів, що підтверджують надання
позивачем відповідачу кредиту.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги про стягнення
заборгованості підтримав, наполягав на
їх задоволенні, наголошував, що
позичальник тривалий час не виконує
умови кредитного договору та не
повертає отримані кошти.

Представники відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні заперечували проти
позовних вимог. Пояснили, що ОСОБА_2 не в
повному обсязі отримав гроші за
кредитним договором, при цьому не в
доларах США, а в гривнях. Вказані
обставини встановлені Жовтневим
районним судом міста Маріуполя у
рішенні від 20.06.2011 року, яке залишено
без змін ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 30.12.2011 року.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного.

Згідно з Статутними документами
Акціонерний комерційний банк «Аваль»
було створено 27.03.1992 року.

21.01.1994 року було прийнято рішення про
зміну найменування банку на
Акціонерний поштово-пенсійний банк
«Аваль».

21.04.2006 року було прийнято рішення про
зміну найменування банку на ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль».

14.10.2009 року було прийнято рішення про
зміну найменування банку на ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль».

16 березня 2007 року між ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № 014/11-155/058 на суму
270000,00 доларів США зі сплатою 12% річних
за користування кредитом щомісячними
платежами на погашення кредиту та
сплати відсотків строком до 15 березня
2017 року. Визначено, що кредит надається
траншами у кількості не більше 20, а сума
будь-якого траншу повинна бути не менше
10% від суми кредиту та не менше 5000 Євро
чи еквіваленту в іншій валюті. Цільове
використання кредиту - на ремонт
нерухомості. Зазначені рахунки:
позичковий рахунок НОМЕР_1; рахунок
процентів НОМЕР_2; поточний рахунок
НОМЕР_3.

Згідно з Додатком №1 до кредитного
договору № 014/11-155/058 від 16.03.2007 року
кредитна заборгованість повинна
погашатися позичальником згідно до
встановлено графіку з березня 2007 року
по березень 2017 року шляхом внесення
щомісячних платежів по 2250 доларів США.

Кредитним договором передбачено, що
банк надає кредит позичальнику
траншами, при наданні кожного
наступного траншу підписується новий
графік повернення кредиту та сплати
процентів. Банк здійснює видачу
кредиту позичальнику однією сумою чи
траншами згідно з кредитними заявками
позичальника. Кредит надається однією
сумою чи траншем шляхом дебетування
кредитного рахунку позичальника та
перерахування кредитних коштів на
поточний рахунок позичальника в Банку.
Кожний наступний транш надається
позичальнику за умови підтвердження
ним цільового використання кожного
попереднього траншу. (п.2, п.1.5.1.5, п.1.7.1).

Відповідно до ч.1 ст.1054, ч.1 ст.1055 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Кредитний договір
укладається у письмовій формі.

Відповідно до вимог Інструкції про
касові операції в банках України,
затвердженої постановою НБУ від 14
серпня 20003р. №337, до касових документів,
які оформляються згідно з касовими
операціями, визначеними цією
Інструкцією, належать: заява на переказ
готівки, прибутково-видатковий касовий
ордер, заява на видачу готівки,
прибутковий касовий ордер, видатковий
касовий ордер, грошовий чек, а також
рахунки на сплату платежів та
документи, установлені відповідною
платіжною системою для відправлення
переказу готівки та отримання його в
готівковій формі.

Згідно з Законом України «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні»
меморіальний ордер - це розрахунковий
документ, який складається за
ініціативою банку для оформлення
операцій щодо списання грошових коштів
з рахунка платника і
внутрішньобанківських операцій.

На підтвердження отримання
відповідачем кредиту в іноземній
валюті у зазначеній в договорі сумі,
представником позивача суду надані:

1) Оригінали та копії 7 клопотань ОСОБА_2
про перерахування на його рахунок
кредитних коштів, з яких: 2 заяви
виконані власноруч відповідачем (т.2
а.с.60, 65), 3 заяви надруковані за
невстановлених обставин (т.2 а.с.68, 72, 84), 2
заяви написані іншою особою (т.2 а.с.76, 80).

2) Копії валютних меморіальних ордерів:

від 16.03.2007 року на суму 70000 доларів США,
що було еквівалентно 353500 гривень,

від 30.03.20207 року на суму 65000 доларів США,
що було еквівалентно 328250 гривень,

від 11.05.2007 року на суму 30000 доларів США,
що було еквівалентно 151500 гривень,

від 08.06.2007 року на суму 30000 доларів США,
що було еквівалентно 151500 гривень,

від 13.07.2007 року на суму 35000 доларів США,
що було еквівалентно 176750 гривень,

від 27.07.2007 року на суму 20000 доларів США,
що було еквівалентно 101000 гривень,

від 02.08.2007 року на суму 20000 доларів США,
що було еквівалентно 101000 гривень.

У вказаних копіях зазначених
документів, які містять штампи ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», міститься
інформація про перерахування з
позичкового рахунку НОМЕР_1 на поточний
рахунок НОМЕР_3 грошових сум в доларах
США, що еквівалентно грошовим сумам у
гривні України. (т.2 а.с.62, 66, 69, 73, 77, 81, 85).

3) Копії заяв про видачу готівки, які
містять штампи Акціонерного
поштово-пенсійного банку «Аваль» та
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». (т.2 а.с.63, 64,
67, 70, 74, 78, 82, 86).

Представники відповідача
заперечували, що підписи у вказаних
заявах належать ОСОБА_2, а за
відсутності їх оригіналів, в інший
спосіб неможливо спростувати або
підтвердити факти видачі грошей, а саме
у доларах США. Копія заяви на видачу
готівки № Р48/1735-38 від 02.08.2007 року на суму
20000 доларів США, що еквівалентно 101000
гривень, не містить підпису отримувача.

Також суду надані заяви ОСОБА_2 від
01.06.2007 року, від 12.07.2007 року, від 26.07.2007
року, від 01.08.2007 року, від 02.09.2007 року у
яких повідомлено, що отримані кошти за
кредитним договором перераховані
підрядній організації ТОВ «Кристаб»
для закупівлі будівельних матеріалів.
(т.2 а.с.71, 75, 79, 83, 87)

Згідно з Договором підряду на
виконання будівельних робіт від 16.03.2007
року ОСОБА_2 та ТОВ «Кристаб-ЛТД» уклали
угоду про проведення будівельних робіт
за адресою: АДРЕСА_1. Ціна договору
становить 1300000 гривень.

Відповідно до Довідки ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» від 29.03.2007 року за
результатами перевірки цільового
використання кредитних коштів ОСОБА_2
встановлено, що 19.03.2007 року ТОВ
«Кристаб-ЛТД» отримало від ОСОБА_2
гроші у сумі 350000 гривень у рахунок
оплати будівельних робіт, що
підтверджено Квитанцією до
прибуткового касового ордера.

З службової записки ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» вбачається, що касові та
меморіальні документи за 2007 рік
списані та знищені.

Штампи з найменуванням ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» використовувалися в період
з 03.08.2010 року.

Вирішуючи справу суд враховує, що для
отримання певної частини кредиту
необхідно подати заяву про видачу
певної грошової суми у валюті чи гривні
та отримати в касі грошову суму, видача
якої має бути підтверджена видатковим
касовим ордером, в якому має міститися
підпис отримувача коштів.

Таким чином, позивачем не підтверджено
платіжними документами отримання
відповідачем кредитних коштів в
доларах США, а меморіальні ордери лише
фіксують внутрішньобанківські
операції.

Суд також зауважує, що оскільки
кредитування відбувалося траншами, то
за умовами договору мали складатися
нові графіки повернення кредиту та
сплати відсотків, проте такі дії не
вчинялися.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя від 20 червня 2011 року,
яке залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 30 грудня 2011 року було відмовлено в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором №014/11-155/058 від 16 березня 2007
року, яка станом на 12.05.2009 року складала
245072,14 доларів США.

Рішеннями судів встановлено, що з
банківських виписок за кредитними
рахунками вбачається, що ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» надав ОСОБА_2
кредит у розмірі 1363500,00 гривень, а не у
розмірі 270000 доларів США, як встановлено
кредитним договором №014/11-155/058 від 16
березня 2007 року. Під час дії кредитного
договору ОСОБА_2 виплатив
заборгованість за кредитом у сумі 202415,40
гривень та проценти у сумі 220054,50
гривень. Крім того, у рішеннях судів
зазначено, що 26.12.2008 року
заборгованість за кредитом ОСОБА_2 була
безпідставно збільшена ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» на 626720,42
гривень та переведена в долари США, що в
еквіваленті склало 229500,00 доларів США.

Таким чином, судами відмовлено в
задоволенні позову ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль», оскільки позивач не довів
надання позичальнику кредиту
відповідно до умов кредитного договору
у розмірі 270000 доларів США та не була
підтверджена сума заборгованості за
кредитним договором.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не
спростовані доводи відповідача про
порушення банком умов кредитного
договору щодо надання кредиту в
іноземній валюті шляхом її конвертації
в національну валюту.

Враховуючи викладене суд вважає, що
позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
кредитним договором № 014/11-155/058 від 16
березня 2007 року задоволенню не
підлягають, а обґрунтування розрахунку
суми заборгованості в іноземній валюті
суперечить вищенаведеному, оскільки не
відображає належні правові підстави
для стягнення відповідних сум та не
підтверджує безспірність розміру
заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись
Цивільним кодексом України, Законом
України «Про банки та банківську
діяльність», ст.ст. 8, 11, 60, 61, 212, 215 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог
«Райффайзен Банк Аваль» про стягнення
з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором №014/11-155/058 від 16 березня 2007
року у розмірі 329769 (триста двадцять
дев'ять тисяч сімсот шістдесят дев'ять)
доларів США 99 центів, що в перерахунку
на національну валюту за курсом НБУ
станом на 17.01.2012 року становить 2634796 (два
мільйони шістсот тридцять чотири
тисячі сімсот дев'яносто шість) гривень
27 копійок.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.О. Ковтуненко