АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1148/К/14
Доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

Іменем України

07 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі - Бевзі М.О.,

за участі - представника позивача
ОСОБА_2, представника відповідача
Павлової Наталії Федорівни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2
на рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 31 березня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" про відшкодування моральної
шкоди, заподіяної смертю працівника,
пов'язаного з виконанням трудових
обов'язків, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Євраз Суха
Балка» (далі ПАТ «Євраз Суха Балка») про
відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю працівника внаслідок
професійного захворювання, в якому
просила стягнути з відповідача на її
користь 220000,00 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
завданої їй смертю сина внаслідок
професійного захворювання. В
обґрунтування позовної заяви ОСОБА_4
зазначила, що її син ОСОБА_6, померлий
ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з липня 1989 року по
лютого 2004 року працював на різних
посадах на шахті ім. Фрунзе ПАТ «Євраз
Суха Балка». Тривала праця в умовах
впливу шкідливих факторів викликала у
ОСОБА_6 захворювання на
іоніотуберкульоз, сідеросілікоз
першого ступеню, очагового
туберкульозу верхньої долі правого
легеню, емфізему легенів першого
ступеню, яке за результатами
розслідування було визнано
професійним захворюванням. Відповідно
до п.15 Акту розслідування професійного
захворювання № 21 від 02.06.2013 року
причиною виникнення професійного
захворювання ОСОБА_6 було визнано його
праця в шкідливих умовах. Вину
підприємства у виникненні у ОСОБА_6
професійного захворювання встановлено
п.17 Акту розслідування, відповідно до
якого визнано порушення вимог ст..153
КЗпП України в частині створення на
робочих місцях належних, безпечних і
здорових умов праці відповідно до
вимог нормативних актів з охорони
праці. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6.- син
позивачки. Згідно висновку експертної
комісії КЗ « обласний центр медичної
соціальної експертизи» департаменту
охорони здоров'я Дніпропетровської
обласної державної адміністрації № 52
від 20.11.2003 року встановлено причинний
зв'язок смерті її сина з встановленим
йому за життя професійним
захворюванням. Внаслідок смерті сина
ОСОБА_4 завдано моральної шкоди,
суттєвих незворотних негативних змін,
які відбулися у її особистому житті.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 31 березня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник
позивачки поставив питання про
скасування вказаного рішення та
ухвалення нового, яким просив
задовольнити позовні вимоги. В
обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що оскаржуване рішення є
незаконним та необґрунтованим і таким,
що ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд не прийняв до уваги, що
син ОСОБА_4 помер після набрання діючим
ЦК України законної сили, отже спірні
правовідносини регулюються ст.ст. 1167,1168
ЦК України та суд помилково звернув
увагу на те, що професійне
захворювання, яке потягнуло смерть
сина позивачки було встановлено 02.06.2003
року, тобто до набрання діючим ЦК
України законної сили.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд виходив з того, що спірні
правовідносини, зокрема, професійне
захворювання ОСОБА_6, що було
спричинене незабезпеченням
відповідачем безпечних і нешкідливих
умов праці до 2004 року та яке, в свою
чергу, потягло смерть ОСОБА_6, виникли
до набрання чинності ЦК України 2003
року, яким було визначене право члена
сім'ї потерпілого на відшкодування
моральної шкоди, завданої його смертю.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_6 є сином
ОСОБА_4 ( а.с.7).

В період часу з липня 1989
року по 02 лютого 2004 року ОСОБА_6
працював на шахті ім. Фрунзе ПАТ «ЄВРАЗ
СУХА БАЛКА» підземним прохідником та
учнем електрослюсаря. ( а.с. 8-9). Тривала
праця підземним прохідником в умовах
впливу шкідливих факторів викликала у
ОСОБА_6 захворювання на
іоніотуберкульоз, сідеросілікоз
першого ступеню, очагового
туберкульозу верхньої долі правого
легеню, емфізему легенів першого
ступеню, яке за результатами
розслідування було визнано
професійним захворюванням. Відповідно
до п.15 Акту розслідування професійного
захворювання № 21 від 02.06.2003 року
причиною виникнення професійного
захворюванняОСОБА_6 була визнана його
праця в шкідливих умовах.(а.с.4-5). Вину
підприємства у виникненні у ОСОБА_6
професійного захворювання встановлено
п.17 Акту розслідування, відповідно до
якого визнано порушення вимог ст. 153
КЗпП України в частині створення на
робочих місцях належних, безпечних і
здорових умов праці відповідно до
вимог нормативних актів з охорони
праці. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 - син
позивачки. Згідно висновку експертної
комісії КЗ «Обласний центр медичної
соціальної експертизи» департаменту
охорони здоров'я Дніпропетровської
обласної державної адміністрації № 52
від 20.11.2013 року встановлено причинний
зв'язок смерті її сина з встановленим
йому за життя професійним
захворюванням ( а.с.6).

У відповідності до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішення
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Також,
слід приймати до уваги час виникнення
обставин, що спричинили шкоду.

Відшкодування моральної (немайнової)
шкоди передбачено ст.ст. 1167-1168 ЦК
України, оскільки смерть ОСОБА_6
настала у вересні 2012 року.

При цьому професійне захворювання, яке
потягло смерть ОСОБА_6, було
встановлене йому 02.06.2003 року, тобто до
набрання законної сили діючим ЦК
України.

У відповідності до ч. 3 ст. 5 ЦК України
якщо цивільні відносини виникли раніше
і регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності. Відтак колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо необхідності відмовити в
задоволенні позову.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 31 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: