№ 2/269/7/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

З А О Ч Н Е

8 квітня 2014 року. Совєтський районний
суд м. Макіївки Донецької області у
складі головуючого

судді
Нікішина Ю.В.

при секретарі Сидорова
О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

До

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7

про визнання права власності на
нерухоме майно та виділ частки в натурі

В С Т А Н О В И В :

Позивач у позові вказує на те, що
на початку 2013 року він познайомився із
ОСОБА_8, який пропонував для продажу
частину житлового будинку, позивача
зацікавила ця пропозиція і він
погодився придбати це нерухоме майно.

Власником відчужуваного
нерухомого майна був дядько ОСОБА_8,
який мешкає в місті Магадан Російської
Федерації. В зв'язку із тим, що для
укладання договору купівлі-продажу
нерухомого майна необхідно зібрати
документи, що пов'язано із витрачанням
вільного часу, власник нерухомого
майна відмовився приїздити до України.

Для того, щоб підготувати
документи відповідач запропонував
звернутись до ОСОБА_2, який є спільним
знайомим. Відповідач - ОСОБА_2 погодився
підготувати необхідні документи, для
цього йому необхідно було доручення
від ОСОБА_3

На початку лютого надійшла
довіреність від 15.01.2013 року видана
ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2 посвідчена
нотаріусом Магаданського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 Цією
довіреністю ОСОБА_3 уповноважував
ОСОБА_2 продати належну ОСОБА_3 земельну
ділянку з розташованим на ній
незавершеним будівництвом житловим
будинком з господарчими спорудами на
умовах і за ціну на власний розсуд. На
даний час, позивач вільно користується
вказаним нерухомим майном.

Документи на нерухоме майно та
ключі позивач отримав під час передачі
грошей.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2
після отримання грошей від укладання
договору купівлі-продажу ухиляються на
дзвінки не відповідають.

Крім того, аби добудувати
незавершене будівництво позивачу
необхідно оформити право на земельну
ділянку, для цього йому необхідно
отримати правовстановлюючий документ
на нерухоме майно, та виділити частку
із нерухомого майна в натурі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не прибув, був повідомлений
належним чином про час розгляду справи,
подав заяву про визнання позову та
розгляд справи за його відсутністю.

Інші відповідачі були повідомлені
належним чином про час розгляду справи,
в судове засідання не з'явились двічі,
за невідомих для суду обставин. Позивач
не заперечував проти заочного розгляду
справи відповідно до ст.224 ЦПК України.

У судовому засіданні встановлено.

ОСОБА_3 довіреністю від 15 січня 2013 року
уповноважив ОСОБА_2

З розписки від 13 лютого 2013 року
убачається факт отримання ОСОБА_8 від
ОСОБА_2 гроші в розмірі 10 000 (десяти
тисяч) гривень за продаж житлової
квартири за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_2 в
свою чергу купив спірне майно у ОСОБА_3,
від імені якого діяв за довіреністю
ОСОБА_1 а.с.10.

Нерухоме майно належить ОСОБА_3 :

- 1/4 частка житлового будинку літ. «А-1»
за надвірними будівлями: «Е-1» літня
кухня, «Ж-1» сарай, «С-1» сарай, «Т-1»
вбиральня, на підставі договору
дарування від 13.02.1997 року;

- об'єкт незавершеного будівництва літ.
«Ф-1» на підставі будівельного
паспорту, складеного на підставі
рішення Виконавчого комітету
Макіївської міської ради № 136 від 19.03.97
року

- межи земельної ділянки закріплені
актом про встановлення меж земельної
ділянки для передання в приватну
власність від 24 жовтня 1996 року.

Відповідно до технічного
паспорту від 6 вересня 2007 року нерухоме
майно складається із об'єкту
незавершеного будівництва, гаражу,
сараїв та ? частки житлового будинку
АДРЕСА_1. Загальна площа ? частки
житлового будинку літ «А-1» складає 44,80
м2, об'єкту незавершеного будівництва
літ. «Ф-1» - 70,0 м2.

Відповідно до даних домової книги
в частині житлового будинку ніхто не
зареєстрований та не проживає.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права (ст. 16 ЦК України).

Відповідно до загальних правил
вчинення правочинів правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним (ст. 204
ЦК України).

Статтею 636 ЦК України встановлено, що
сторона, яка необґрунтовано ухиляється
від укладення договору, передбаченого
попереднім договором, повинна
відшкодувати другій стороні збитки,
завдані простроченням, якщо інше не
встановлено попереднім договором або
актами цивільного законодавства. Так,
між позивачем та відповідачем не була
дотримана умова законодавства щодо
форми договору, однак відповідач від
цього договору не відмовляється, його
умови не заперечує.

Відповідачі виконати свою
частину зобов'язань у добровільному
порядку відмовляються. Таким чином
позивач зі свого боку вже виконав свою
частину зобов'язань, а Відповідачі
безпідставно відмовляється виконувати
свою частину в пункті оформлення
договору купівлі-продажу.

Фактично договір купівлі-продажу
будинку відбувся, сторонами не
додержано вимоги щодо форми правочину.

Ст.218 ЦК України встановлює правові
наслідки недодержання вимоги щодо
письмової форми правочину.
Недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків,
встановлених законом. Якщо правочин,
для якого законом встановлена його
недійсність у разі недодержання вимоги
щодо письмової форми, укладений усно і
одна із сторін вчинила дію, а друга
сторона підтвердила її вчинення,
зокрема шляхом прийняття виконання,
такий правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. Однак, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається. Крім того
моментом набуття права власності за
договором, який підлягає нотаріальному
посвідченню відповідно до ч. 3 ст. 334
Цивільного кодексу України, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Позивач з Відповідачем домовились,
щодо усіх істотних умов договору,
відбулося часткове виконання договору
купівлі-продажу житлового будинку, що
підтверджується розпискою. Відповідач
лише відмовляється здійснити
нотаріальне посвідчення договору.

Відповідно до відповіді наданої КУ
«МАКІЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ АРХІВ», ? частина
житлового будинку АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_4 на підставі рішення Совєтського
народного суду м.. Макіївки від 15.03.1947
року;

? частина - ОСОБА_5 на підставі свідоцтва
про право особистої власності на
житловий будинок від 15.04.1988 року;

? частина - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (дані про
зареєстроване право власності
відсутні).

Так відповідно до правовстановлюючих
документів частки в житловому будинку
АДРЕСА_1 рівні і дорівнюють ? частині
житлового будинку, але фактично частки
у кожного відрізняються і це не
закріплено жодним договором між
позивачем та відповідачами.

При цьому в ч.3 ст. 357 ЦК України
закріплено право співвласника
житлового будинку, зробити у
встановленому законом порядку за свій
рахунок добудову (прибудову) без згоди
інших співвласників, якщо це не порушує
їхніх прав. Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив,
і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності.

Закон України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та прийняті
відповідно до цього закону
нормативно-правові акти, якими
врегульоване питання отримання
дозволу на будівництво, прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкту визначають необхідність
оформлення права на земельну ділянку
на, якій планується будівництво.

Здійснити своє право на отримання
земельної ділянки позивач може лише
самостійно, оскільки відповідачі
відмовляються від здійснення такого
права, та отримання відповідно до
часток нерухомого майна земельної
ділянки на якій розташований житловий
будинок.

За таких обставин, позивач може
використати своє право на виділ
належної йому частки з майна, що є у
спільній частковій власності,
закріплене в ч. 1 ст. 364 ЦК України.
Можливість виділення частки із
спільної часткової власності
закріплена в ст.. 364 ЦК України, але в
добровільному порядку, тобто укладати
договір про виділ частки з нерухомого
спільного майна відповідачі
відмовляються, компенсацію за свою
частку позивач не хоче.

Відповідно до ст.. 380 Цивільного кодексу
житловим будинком є будівля
капітального типу, споруджена з
дотриманням вимог, встановлених
законом, іншими нормативно-правовими
актами, і призначена для постійного у
ній проживання.

Згідно ч. 1 ст. 382 ЦК України, квартирою є
ізольоване помешкання в житловому
будинку, призначене та придатне для
постійного у ньому проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, згідно ч. 2
цієї статті, кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

На підставі ст.15, 16, 204, 218, 220, ч.3 ст. 334, 526,
636 ЦК України, та ст. ст. 3, 15, 118, 119, 120, 224
ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
права власності на нерухоме майно та
виділ частки в натурі задовольнити в
повному обсязі.

Визнати договір купівлі-продажу ?
частини житлового будинку з
господарчими спорудами, об'єкту
незавершеного будівництва літ. «Ф-1»
розташованих за адресою : АДРЕСА_1
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який
діє в інтересах ОСОБА_3 на підставі
довіреності від 15.01.2013 року- дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, право приватної
власності на ? частину житлового
будинку літ. «А-1» загальною площею 44,80
м2 з господарчими спорудами: гараж літ.
«У-1», сараї літ. «Ж-1», «С-1», «Ц-1»,
вбиральня літ. «Т-1», об'єкт
незавершеного будівництва літ. «Ф-1»
загальною площею 70,0 м2 розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

Виділити із житлового будинку літ. «А-1»
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в
натурі в окрему облікову одиницю
(інвентарний об'єкт) ? частину житлового
будинку літ. «А-1» загальною площею 44,80
м2 з господарчими спорудами: гараж літ.
«У-1», сараї літ. «Ж-1», «С-1», «Ц-1»,
вбиральня літ. «Т-1», гараж літ. «Ф-1»
загальною площею 70,0 м2 розташовані за
адресою: АДРЕСА_1,.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі -
229 грн. 41 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Совєтський районний суд
м. Макіївки Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час оголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
Ю. В. Нікішин