РІШЕННЯ

іменем України

05 травня 2014 року

м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретаря Іванової
О.В.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

12.11.2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, зареєстрованого
27.04.1974 року (актовий запис №59)
Зміївським райвідділом ЗАГС
Харківської області.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначила, що шлюбні відносини між нею
та відповідачем фактично припинені,
спільне життя не склалося через
неналежне ставлення відповідача до
свого обов'язку щодо матеріального
забезпечення сім'ї, ігнорування своїх
обов'язків по збереженню сім'ї, а також
зловживання відповідачем спиртними
напоями.

Спору про розділ майна немає.

Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають.

Вважала, що збереження шлюбу є
неможливим, подальше спільне життя і
збереження шлюбу буде суперечити її
інтересам, що мають істотне значення.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві. Крім того пояснила, що вона
тривалий час намагалася зберегти сім'ю,
просила відповідача змінити свою
поведінку, але марно. Наданий судом
строк на примирення жодних результатів
не дав.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав і
пояснив, що не бажає розлучатися.
Водночас пояснив, що наданий судом
строк на примирення позитивних
результатів не дав, з дружиною він не
примирився, оскільки вона
відмовляється з ним розмовляти.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок наявних у справі
доказів у їх сукупності, суд дійшов
наступного:

Згідно свідоцтву про укладення
шлюбу сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 27.04.1974 року. (а.
с. 8).

Позивачкою зазначено, що фактично
сторони припинили шлюбні стосунки,
проживають окремо, спільне
господарство не ведуть, збереження
шлюбу суперечило б її інтересам.

Відповідач не заперечував проти
зазначених обставин, хоча і не визнав
позов.

Спору про розділ майна між
сторонами немає.

Згідно із ст. 51 Конституції
України шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки і чоловіка. Кожен із
подружжя має рівні права і обов'язки у
шлюбі та сім'ї.

Відповідно до Протоколу № 7 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод зі змінами ,
внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 ,
про рівноправність кожного з подружжя
- кожен із подружжя у відносинах між
собою і в їхніх відносинах зі своїми
дітьми користується рівними правами
та обов'язками цивільного характеру,
що виникають зі вступу у шлюб,
перебування в шлюбі та у випадку його
розірвання. Ця стаття не перешкоджає
державам вживати таких заходів, що є
необхідними в інтересах дітей.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Позивачкою доведено, що подальше
спільне життя з відповідачем і
збереження шлюбу суперечило б її
інтересам.

За таких обставин, позов ОСОБА_1
про розірвання шлюбу є обґрунтованим і
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 27.04.1974 року (актовий
запис №59) Зміївським райвідділом ЗАГС
Харківської області - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання
шлюбу залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Зміївський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення.

Головуючий: