№ 336/2683/14-ц
пр. № 2/336/1642/2014
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Жупанової І.Б., при секретарі Брагіній
І.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

09.04.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом, в якому пояснив, що вона з
18.01.2003 року перебуває у шлюбі з
відповідачем, зареєстрованому
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Хортицького районного
управління юстиції м. Запоріжжя,
актовий запис № 13.

Від даного шлюбу сторони мають дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом тривалого часу подружнього
життя між сторонами було відсутнє
взаєморозуміння, що призвело до
неприязних відносин і розпаду сім'ї.
Шлюбні відносин між сторонами
припинені з серпня 2012 року. Після
припинення шлюбних відносин дитина
залишилась проживати з позивачем, яка
займається вихованням та утриманням
дитини. Вищезазначене призвело до того,
що позивач втратила до відповідача
почуття любові та поваги. На примирення
не згодна. Майновий спір між сторонами
відсутній.

Позивач у судове засідання надала
заяву, в якій просить позов
задовольнити та розглянути справу без
її присутності.

Відповідач у судове засідання надав
заяву, в якій позов визнав, просить суд
розглядати справу без його
присутності.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного із
подружжя на підставі рішення суду, у
відповідності до ст. 110 СК України, яка
передбачає можливість пред'явлення
одним з подружжя позову про розірвання
шлюбу.

У зв'язку із наведеним, з урахуванням
вимог ч.4 ст. 174 ЦПК та ч.6 п.11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судове рішення у цивільній справі" № 14
від 18.12.2009 року, згідно якого за змістом
частини четвертої статті 174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову,
яке не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд у мотивувальній частині рішення
може вказати лише про визнання позову
та прийняття його судом, суд вважає за
необхідне прийняти визнання
відповідачем позову та задовольнити
позовні вимоги.

Дослідивши заяви позивача та
відповідача, перевіривши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, оскільки родина фактично
розпалася й подальше збереження шлюбу
неможливо, тому як буде суперечити
інтересам сторін та неповнолітньої
дитини.

У відповідності до положень ст. 113 СК
України, суд вважає за необхідне, після
розірвання шлюбу, залишити позивачці
шлюбне прізвище "ОСОБА_1 ".

Керуючись ст.ст. 10, 59-61, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 105 ч.3, 110, 112, 113 СК України,
суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 18.01.2003 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Хортицького районного
управління юстиції м. Запоріжжя,
актовий запис № 13.

Після розірвання шлюбу позивачці
залишити шлюбне прізвище "ОСОБА_1".

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя

05.05.2014