07.04.2014 Справа № 756/3774/14-ц
Справа № 756/3774/14-ц
Провадження № 2/756/2395/14
У Х В А Л А

07 квітня 2014 року

Суддя Оболонського районного суду м.
Києва Шумейко О.І., розглянувши заяву
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, публічне акціонерне товариство
«Перший Український Міжнародний банк»
про визнання договору іпотеки
недійсним та визнання права власності
на частину квартири,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року позивач звернувся до
суду в порядку цивільного судочинства
з позовом до ОСОБА_2, ПАТ «Перший
Український Міжнародний банк» про
визнання договору іпотеки недійсним та
визнання права власності на частину
квартири. У позові позивач просить
визнати недійсним договір іпотеки №
5878857 від 30 листопада 2007 року та визнати
за собою право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Оболонського районного
суду м. Києва від 24 березня 2014 року
відкрито провадження у справі.

03 квітня 2014 року від позивача надійшла
друга заява про забезпечення позову, в
якій він просить заборонити відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві вчиняти будь-які дії,
направлені на звернення стягнення і
реалізацію предмета іпотеки, а саме:
вищевказаної квартири, в рамках
виконавчого провадження з виконання
виконавчого напису № 89, вчиненого 12
січня 2009 року приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява позивача про
забезпечення позову не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб, забороною вчиняти
певні дії, зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту, тощо.

Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
суд (суддя), розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як убачається з матеріалів справи,
позивач оскаржує договір іпотеки від 13
листопада 2007 року та просить визнати
право власності на предмет іпотеки - 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

За рішенням Оболонського районного
суду м. Києва від 11 листопада 2011 року
стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_4, ОСОБА_2 заборгованість за
договором кредиту у розмірі 813379,15
доларів США шляхом звернення стягнення
на спірну квартиру.

12 січня 2009 року приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис
про звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві
власності.

Відповідно до постанови державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у м. Києві від 26 лютого 2009 року
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
напису, вчиненого приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ЗАТ «Перший Український
Міжнародний банк» 689624,52 доларів США та
244408,55 гривень.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1
не наведено жодних обставин, які б
свідчили про реальну загрозу
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову. ОСОБА_1 зазначає, що при
виконанні ухвали Оболонського
районного суду м. Києва від 26 березня 2014
року про забезпечення позову позивачем
з'ясовано, що на виконанні у відділі ще
перебуває вищевказаний виконавчий
напис нотаріуса, про що позивача
повідомив державний виконавець.

Приймаючи до уваги те, що виконавчий
напис приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_3
перебуває на примусовому виконанні у
відділі примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві, починаючи з 2009 року, позивачем
не надано доказів вжиття державним
виконавцем заходів, направлених на
реалізацію спірної квартири, судом не
встановлено обставин реальної загрози
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, а тому заява ОСОБА_1 про
забезпечення позову від 03 квітня 2014
року задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.151-153 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
публічне акціонерне товариство
«Перший Український Міжнародний банк»
про визнання договору іпотеки
недійсним та визнання права власності
на частину квартири.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання апеляційної скарги через
Оболонський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя:
О.І. Шумейко