Справа № 136/785/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"30" квітня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Пороховий Г. І.

за участю секретаря
Квашук О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Липовець цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання матері дитини
до досягнення дитиною трьох років, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до
Липовецького районного суду
Вінницької області із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її
утримання до досягнення дитиною трьох
років. Свої вимоги позивачка
мотивувала тим, що 18 жовтня 2011 року між
нею та відповідачем зареєстровано
шлюб. Від цього шлюбу вони мають
спільну дитину - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час вони
проживають окремо, при цьому син
проживає спільно з нею та перебуває на
її утриманні. Відповідач працює не
офіційно, та отримує нерегулярний і
мінливий дохід, який повністю витрачає
на свої потреби. Сплачує аліменти на
утримання сина. Крім того, вона
перебуває у декретній відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років, а тому також потребує
матеріальної допомоги. Просить суд
стягувати з відповідача аліменти на її
користь на її утримання в розмірі 300
гривень щомісячно, починаючи стягнення
з 09 квітня 2014 року і до досягнення сином
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

В судовому засіданні позивачка
позов підтримала, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.
Суду пояснила, що відповідач
матеріальної допомоги не надає, дитина
перебуває на обліку в медичному
закладі у лікаря невропатолога, в
зв'язку із чим витрачаються і
додатково кошти на придбання
медикаментів та необхідного
харчування, які відповідач також не
відшкодовує.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнав. Суду пояснив, що згоден
сплачувати аліменти на користь
позивачки на її утримання в розмірі 300
гривень щомісячно і до досягнення
сином трьох років.

Суд, заслухавши сторони,
дослідивши усі зібрані у справі докази
та давши їм оцінку в сукупності, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Правовідносини, що є
предметом спору регулюються Главою
9 «Права та обов'язки подружжя по
утриманню» та Главою 15 «Обов'язок,
матері батька утримувати дитину та
його виконання» Сімейного кодексу
України.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2011
року між сторонами зареєстровано шлюб,
згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1
(а.с.3). Від даного шлюбу у них народився
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - батьком якого,
згідно свідоцтва про народження, серія
НОМЕР_2 (а.с.4), є відповідач. Дитина
проживає разом з позивачкою та
знаходиться на її утриманні.

Відповідач добровільно матеріальної
допомоги на утримання дитини та
дружини не надає, що не заперечувалось
ним в судовому засіданні.

Відповідно до діючого законодавства
(ст.ст.80,84 Сімейного кодексу України),
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років. Це право дружина має
незалежно від того, чи вона працює та
незалежно від її матеріального
становища за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.
Аліменти можуть присуджуватись у
частці від заробітку (доходу) другого з
подружжя, або у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.ст.180 - 184 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття; кошти на
утримання дитини можуть
присуджуватись у частці від доходу
батька, або у твердій грошовій сумі, яка
може бути визначена судом за заявою
платника.

Визначаючи розмір аліментів, суд
враховує обставини, визначені ст. ст. 80,
182 СК України та приходить до висновку,
що відповідач спроможний виплачувати
аліменти у розмірі 300 гривень на
користь позивачки на її утримання до
досягнення сином ОСОБА_3 віку трьох
років.

Крім того, відповідач позов
визнав, при цьому він не вказав жодної
обставини та не подав доказів, які б в
силу ст. ст. 80, 182 СК України могли б бути
підставою для зменшення їх розміру, а
тому суд приймає його визнання.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК
України, у разі визнання сторонами
фактичних обставин справи, такі
обставини не підлягають доказуванню
судом.

На підставі ст. 174 ч. 4 ЦПК України
у разі визнання відповідачем
позову суд, за наявності на те
законних підстав, ухвалює рішення
про задоволення позову.

У відповідності до ст. ст. 79 та 191
СК України, аліменти присуджуються від
дня пред'явлення позову.

Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір , від
сплати якого був звільнений позивач
при зверненні до суду.

На підставі ст.ст. 79, 80, 84, 180, 181,182, 183, 184 СК
України, керуючись ст.ст. 209, 213, 214, 215, 367
ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
жителя АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2 на її
утримання в розмірі 300 гривень
щомісячно починаючи стягнення з 09
квітня 2014 року і до досягнення дитиною -
сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
трьохрічного віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Розмір визначених судом
аліментів у твердій грошовій сумі
підлягає індексації відповідно до
закону.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: Г. І. Пороховий