Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №295/599/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді:
Гансецької І.А.

суддів:
Микитюк О.Ю.,

Товянської О.В.

при секретарі:
Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі справу за
позовом ОСОБА_2 до Управління Державної
казначейської служби України у
м.Житомирі Житомирської області,
начальника Богунського РВ УМВС України
в Житомирській області Марковського
Олега Станіславовича, слідчого СВ
Богунського РВ УМВС України в
Житомирській області Лутая Романа
Юрійовича, треті особи - директор
Житомирського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
ОСОБА_5, начальник Управління
пенсійного фонду України в м.Житомирі
Макшаєва Наталія Володимирівна про
відшкодування майнової і моральної
шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 14 лютого 2014 року,

в с т а н о в и в:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з даним позовом. В обгрунтування
позовних вимог зазначив, що 08.11.2011 року
невстановленими особами йому були
спричинені тілесні ушкодження
середнього ступеню тяжкості. За даним
фактом 28.12.2011 року слідчим СВ
Богунського РВ УМВС України в
Житомирській області порушено
кримінальну справу за ознаками
злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК
України. Вважає, що слідчим СВ
Богунського РВ УМВС України в
Житомирській області Лутай Р. Ю. та
начальником Богунського РВ УМВС
України в Житомирській області
Марковським О. С. допущено
бездіяльність при проведенні ними
досудового слідства, що потягло
зупинення провадження у кримінальній
справі і призвело до завдання йому
матеріальної шкоди, яка полягає у
витратах на лікування в результаті
отриманих тілесних ушкоджень та втраті
заробітку, а також моральної шкоди. З
урахуванням уточнених позовних вимог
просив стягнути на його користь з
Державного бюджету України через
управління Державної казначейської
служби України у м.Житомирі
Житомирської області 8531,43 грн. на
відшкодування матеріальної та 250000,00
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Богунського районного суду
м.Житомира від 14 лютого 2014 року ОСОБА_2
відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення Богунського
районного суду м.Житомира від 14 лютого
2014 року та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.
Посилається на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно вимог ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

За змістом ст. 1176 ЦК України шкода,
завдана фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування запобіжного заходу,
незаконного затримання, незаконного
накладення адміністративного
стягнення у вигляді арешту чи
виправних робіт, відшкодовується
державою у повному обсязі незалежно
від вини посадових і службових осіб
органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду. Право на відшкодування шкоди,
завданої фізичній особі незаконними
діями органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду, виникає у випадках,
передбачених законом.

Зокрема, Законом України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду» передбачено, що
право на відшкодування шкоди виникає
у випадках: постановлення
виправдувального вироку суду;
встановлення в обвинувальному вироку
суду чи іншому рішенні суду (крім
ухвали суду про призначення нового
розгляду) факту незаконного
повідомлення про підозру у вчиненні
кримінального правопорушення,
незаконного взяття і тримання під
вартою, незаконного проведення в ході
кримінального провадження обшуку,
виїмки, незаконного накладення
арешту на майно, незаконного
відсторонення від роботи (посади) та
інших процесуальних дій, що обмежують
чи порушують права та свободи
громадян, незаконного проведення
оперативно-розшукових заходів;
закриття кримінального провадження
за відсутністю події кримінального
правопорушення, відсутністю у діянні
складу кримінального правопорушення
або невстановлення достатніх доказів
для доведення винуватості особи у
суді і вичерпанням можливостей їх
отримати; закриття справи про
адміністративне правопорушення.

Шкода, завдана фізичній або юридичній
особі внаслідок іншої незаконної дії
або бездіяльності чи незаконного
рішення органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
органу досудового розслідування,
прокуратури або суду, відшкодовується
на загальних підставах.

Встановлено, що 08.11.2011 року поблизу
будинку №11 по вул.Гетьмана Самойловича
в м.Житомирі невідомі особи умисно
спричинили гр.ОСОБА_2 тілесні
ушкодження середнього ступеню
тяжкості. За результатами перевірки
16.11.2011 року Богунським РВ винесено
постанову про відмову у порушенні
кримінальної справи, яку було
скасовано прокуратурою м.Житомира, а
матеріали направлено на додаткову
перевірку. 28.12.2011 року слідчим СВ
Богунського РВ УМВС України в
Житомирській області Лутай Р.Ю. за
фактом нанесення позивачу тілесних
ушкоджень порушено кримінальну справу
за ознаками злочину, передбаченого ч.1
ст.122 КК України і прийнято її до свого
провадження. 01.10.2012 року слідчим
винесено постанову про зупинення
досудового слідства по даній
кримінальній справі до встановлення
особи, що скоїла злочин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції обгрунтовано виходив
з того, що на правовідносини, які
виникли між ОСОБА_2 та відповідачами у
справі, не поширюється дія Закону
України „Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду".

Доводи апелянта щодо наявності в нього
підстав для відшкодування шкоди,
передбачених п.3.ст.2 вказаного Закону, є
безпідставними. Крім зазначеного,
пункт 3 частини першої статті 2 даного
Закону виключено на підставі Закону N
4652-VI (4652-17) від 13.04.2012року.

Також правильним є висновок суду щодо
ненадання позивачем доказів, які б
підтверджували розмір заподіяної йому
шкоди, а також завдання такої шкоди
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю відповідачів та
наявності в їх діях вини у заподіянні
позивачу майнової і моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст.ст.10,11,27,61 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах
диспозитивності та змагальності
сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Що стосується посилання апелянта на
порушення, допущені слідчим під час
розслідування кримінальної справи, суд
в порядку цивільного судочинства не
наділений повноваженнями перевіряти
законність дій слідчого при проведенні
ним досудового слідства.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі
щодо порушення судом норм
процесуального права не грунтуються на
вимогах цивільного процесуального
Кодексу України і висновків суду не
спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення
Богунського районного суду м.Житомира
від 14.02.2014 року постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 313-315, 317,
319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 14 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: Судді: