Провадження № 2/638/193/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

28.04.2014 року Дзержинський районний суд
м.Харкова у складі:

Головуючого судді Гайдук Л.П.,

при секретарі Литвиненко М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа
Дзержинський РВ у м. Харкові ГУДМС
України в Харківській області про
припинення права власності на частку в
спільному майні, знаття осіб з
реєстрації та виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом про припинення права власності
на частку в спільному майні ОСОБА_2,
ОСОБА_3, знаття осіб з реєстрації та
виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 з житлового будинку АДРЕСА_1. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що йому на праві
приватної власності належіть
домоволодіння АДРЕСА_1, згідно договору
дарування від 12.06.2007 року, посвідченому
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6,
реєстраційний номер 1070. Рішенням
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 17.08.2011 року (головуючий -
суддя Шишкін О.В.) цей договір дарування
було визнано недійсним у 41/600 частині
домоволодіння та визнано право
власності за ОСОБА_2 - на 41/1200 частини
житлового будинку АДРЕСА_1, та за ОСОБА_3
- на 41/1200 частини цього будинку.
Відповідно до Договору дарування від
12.06.2007 р. та рішення суду від 17.08.2011р.
право власності на домоволодіння
АДРЕСА_1 на час звернення до суду
розподілене між власниками наступним
чином:

ОСОБА_1 володіє 1118/1200 частинами
домоволодіння, що становить 93,166 %
ідеальних часток житлового будинку;

ОСОБА_2 володіє 41/1200 частин
домоволодіння, що становить 3,417 %
ідеальних часток житлового будинку;

ОСОБА_3 володіє 41/1200 частин
домоволодіння, що становить 3,417 %
ідеальних часток житлового будинку.

У відповідності до технічного паспорту
загальна площа домоволодіння складає
101,2 м2 , з якої 77,5 м2 - житлова площа.
Ідеальна частка в натурі, яка належить
відповідачу 1 та відповідачу 2
становить відповідно по 2,65 м2 житлової
площі.

Домоволодіння АДРЕСА_1 належало
дідусеві позивача ОСОБА_7. Він ще при
житті розпорядився своїм майном та
подарував це майно своєму сину - ОСОБА_8.
Той, в свою чергу, подарував це
домоволодіння своєму сину (позивачу).
Відповідачі в домоволодінні не
проживають, пошту не отримують, але з
реєстрації не знялися, чим порушують
вимоги ст. 6 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» та «Порядку
реєстрації місця проживання та місця
перебування в Україні та зразки
необхідних для цього документів».
Порядок користування домоволодінням
не визначений, долі кожного із
співвласників у натурі не виділені.
Відповідачі, хоча і не мешкають у
домоволодінні, але використовують його
як склад для своїх непотрібних речей.
Відповідачі перешкоджають позивачу
користуватися домоволодінням,
ставлять на двері власні замки та не
допускають позивача до деяких
приміщень, що становить більше
половини домоволодіння.

Для захисту своїх прав власника
майна позивач був змушений звернутися
до Дзержинського районного суду м.
Харкова з позовом про усунення
перешкод у користуванні та
розпорядженні майном та визначення
порядку користування житловим
будинком. Ухвалою суду від 27.12.2012 р.
(справа № 2011/14868/12, головуючий суддя
Хайкін В.М. ) по справі була проведена
судова будівельно-технична експертиза
в ХНІСЕ ім. М.С. Бокаріуса та до суду
надано висновок № 250 від 15.04.2013 року. У
висновку зазначено, що надати варіанти
розподілу між співвласниками,
встановити порядок користування,
переобладнати житловий будинок, для
користування співвласників своїми
частками домоволодінням АДРЕСА_1 не
надається можливим. У зв'язку з тим, що
ідеальні частки відповідачів - ОСОБА_2
та ОСОБА_3 є незначними та не можуть
бути виділені в натурі.

З висновків експерта вбачається,
що вартість компенсації ОСОБА_2, за його
частину власності, становить 9 287,00 грн.
та відповідно ОСОБА_3 - 9 287,00 грн.

Позивач дотримався виконання
положень п. 2 ст. 365 ЦК України та вніс за
час розгляду справи внести вартість
частки власності відповідачів, яка
сумарно складає 18 574,00 грн., на
депозитний рахунок суду.

Крім того, як зазначено в довідці,
яка видана Дзержинським РВ у м. Харкові
ГУДМС України в Харківській області №
17/3852 від 07.09.2013р. та будинковій книзі, в
житловому будинку АДРЕСА_1
зареєстровано чотири особи
(відповідачі 1, 2, 3, 4). Як зазначено вище,
ці особи не проживають за даною
адресою, не є сім'єю позивача,
незважаючи на це відповідачі зайняли
своїми речами більшу половину будинку
та забороняють і не дають можливості
користуватися позивачу своїм майном.

У судове засідання представник
позивача не з,явився, надав до суду
заяву, в який просить справу слухати
без нього, позовні вимоги підтримує, не
заперечує проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідачі та третя особа
належним чином повідомлені про час і
дату слухання справи, до суду не
прибули, не надали заяв про розгляд
справи за їх відсутності або про
відкладення справи.

Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК
України, якщо суд не має відомостей про
причини неявки відповідача,
повідомленого належним чином, або
причина неявки буде визнано
неповажною, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення), також
ст.224 ЦПК зазначає, що у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Суд, з'ясувавши обставини справи
та перевіривши і зваживши всі доводи,
що наведені в матеріалах справи,
приходить до висновку про задоволення
позову в повному обсязі з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на
теперішній час власниками спірного
домоволодіння АДРЕСА_1 є:

позивач ОСОБА_1, що володіє 1118/1200
частинами домоволодіння на підставі
договору дарування від 12.06.2007 року,
посвідченому приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_6, реєстраційний номер 1070,

відповідач ОСОБА_2 володіє 41/1200 частин
домоволодіння, на підставі Рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 17.08.2011 р.

відповідач ОСОБА_3 володіє 41/1200 частин
домоволодіння, на підставі Рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 17.08.2011 р.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своєю
часткою майна не цікавляться, в
домоволодінні не проживають,
місцезнаходження їх не відоме. Також не
проживають у будинку відповідачі
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які хоча і не є
власниками, але відповідно до
відомостей, що містяться в домовій
книзі, зареєстровані в будинку №10.
Оскільки частка власності
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
незначною (у кожного по 3,5 %) позивач
просить припинити право власності
відповідачів та стягнути з нього на
користь відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
грошову компенсацію в рахунок частки в
спільному майні.

Відповідно до висновку судової
будівельно-техничної експертизи,
проведеної в ХНІСЕ ім. М.С. Бокаріуса №
250 від 15.04.2013 року по справі № 2011/14868/12,
головуючий суддя Хайкін В.М.,
встановлено, що надати варіанти
розподілу між співвласниками, або
встановити порядок користування,
переобладнати житловий будинок, для
користування співвласників своїми
частками домоволодінням АДРЕСА_1 не
надається можливим. У зв'язку з тим, що
ідеальні частки відповідачів - ОСОБА_2
та ОСОБА_3 є незначними та не можуть
бути виділені в натурі. Експертизою
визначено, що вартість компенсації
ОСОБА_2, за його частину власності,
становить 9 287,00 грн. та відповідно
ОСОБА_3 - 9 287,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням частки кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю, тому домоволодіння АДРЕСА_1
знаходиться в спільній частковій
власності позивача та відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 364 ЦК України
співвласник маж право у виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
попускається згідно із законом або є
неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згоди.

Відповідно до ст. 365 Цивільного Кодексу
України право особи на частку у
спільному майні може бути припинене за
рішенням суду на підставі позову інших
співвласників, якщо: 1) частка є
незначною і не може бути виділена у
натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне
володіння та користування майном є
неможливим; 4) таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Відповідно до п.6 Постанови Пденуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на житловий будинок » від
04.10.1991р. №7 при неможливості виділу
частки будинку в натурі або
встановлення порядку користування ним,
власнику, що виділяється, за його
згодою, присуджується грошова
компенсація.

Судом встановлено, що спірний житловий
будинок АДРЕСА_1 є неподільною річчю,
1118/1200 частини домоволодіння, що складає
93 відсотка будинку належить
позивачеві, частка відповідача ОСОБА_2
та ОСОБА_3 не може бути виділена в
натурі, відповідачі в житловому
будинку не проживають, своєю часткою
майна не цікавляться, припинення
частки відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на 41/1200 частини не завдасть істотної
шкоди інтересам відповідачів.

Розмір грошової компенсації
визначається судом виходячи із
вартості, яку було визначено за
результатами експертизи, що
знаходиться в матеріалах цивільної
справи 2011/14868/12, що була розглянута
Дзержинським районним судом м. Харкова
та складає 9 287,00грн, кожному з
співвласників (відповідачу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 365 ЦК
України грошові кошти у розмірі 18 574
грн. (квитанція №2557710 від 28.04.2014р.)
знаходяться на депозитному рахунку
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Харківській
області.

Таким чином суд вважає за
необхідне припинити право власності
відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 41/1200
частин кожного домоволодіння АДРЕСА_1
та стягнути з позивача в рахунок
вартості часток грошові кошти в сумі 18
574 грн.

Також, судом було встановлено, що
у домоволодінні зареєстровані
наступні особи:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
фактично там не проживають протягом
більш ніж 6 місяців.

Згідно ст. 109 ЖК України виселення з
займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.

Згідно ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 98 ЖК України
тимчасові жильці на вимогу
наймача…зобов'язані негайно звільнити
приміщення, а в разі відмовлення -
підлягають виселенню в судовому
порядку без надання іншого жилого
приміщення.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності квартиру,
користуються нею для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди. У зв'язку з набуттям
права власності на майно позивачем та
припиненням права власності
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд
приходить до висновку про необхідність
виселення відповідачів з
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та
зняття їх з реєстрації за цією адресою.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 317, 356, 364, 365 ЦК України,
ст. ст. 98, 109, 150 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 169,
212, 214-215, 224-226 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Припинити право власності ОСОБА_2
на 41/1200 частин житлового будинку
АДРЕСА_1, якою він володіє згідно
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 17.08.2011 р.

Стягнути з позивача ОСОБА_9
матеріальну компенсацію вартості 41/1200
частини житлового будинку АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_2 в розмірі 9 287,00 (дев'ять
тисяч двісті вісімдесят сім) грн.

Припинити право власності ОСОБА_3
на 41/1200 частин житлового будинку
АДРЕСА_1, якою він володіє згідно
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 17.08.2011 р.

Стягнути з позивача ОСОБА_9
матеріальну компенсацію вартості 41/1200
частини житлового будинку АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_3 в розмірі 9 287,00 (дев'ять
тисяч двісті вісімдесят сім) грн.

Визнати право власності на 82/1200
частин житлового будинку АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 такими, що втратили право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1 та виселити з приміщення.

Зняти з реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 у житловому будинку
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд шляхом подачі
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а особами,
які не були присутніми в судовому
засіданні, протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Головуючий: суддя