САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.
Справа № 206/1061/14-ц
Провадження № 2/206/430/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2014 р.

Самарський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Поштаренко О.В.

при секретарі: Нор І.С.

за участю позивача
ОСОБА_2

позивача -
ОСОБА_3

представника відповідача:
Лазаревої О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 до
комунального підприємства «Житлове
господарство Самарського району
Дніпропетровської міської ради»,
Управління житлового господарства
Дніпропетровської міської ради про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3
звернулися до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
Управління житлового господарства
Дніпропетровської міської ради,
комунального підприємства «Житлове
господарство Самарського району
Дніпропетровської міської ради» про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди.

В
своїй позовній заяві позивач
посилається на те, що ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, який проживають в АДРЕСА_1, не
можуть належним чином користуватися
своєю квартирою та проживати у ній у
зв'язку з тим, що останню постійно
заливає водою, а крівля будинку
знаходиться в аварійному стані.
Постійні затоплення спричинили
пошкодження, стін, підлоги, шпалер,
побутової техніки та меблів.
Відповідачі не вживають жодних
заходів, щодо усунення вказаних
обставин. З огляду на викладене,
позивач просить стягнути з
відповідачів причинену матеріальну
шкоду в розмірі 36842 грн. 40 коп. та
моральну шкоду в розмірі 15000 грн.,
всього 51842 грн. 40 коп.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, просили їх
задовольнити в повному обсязі з
підстав викладених в позовній заяві.

20.03.2014 року від позивача, ОСОБА_3,
надійшла заява про розгляд справи без
його участі.

Комунальне підприємство «Житлове
господарство Самарського району
Дніпропетровської міської ради»
позовні вимоги визнало частково,
просило позов задовольнити частково та
зменшити розмір моральної шкоди, а
матеріальну шкоду стягнути солідарно з
обох відповідачів.

Управління житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради в судове засідання не
з'явилося. Про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України (ЦПК)
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено у судовому засіданні,
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, які проживають в
АДРЕСА_1, яка належить останнім на праві
спільної часткової власності,
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 22.12.2008р. (а.с. 5).

16 січня 2006 року між ОСОБА_5 та КВ ЖРЕП
Самарського району м. Дніпропетровська
було укладено договір про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, згідно з яким
КВ ЖРЕП Самарського району м.
Дніпропетровська взяв на себе
зобов'язання забезпечувати вчасно та
відповідної якості надання
комунальних послуг (а.с.89).
31 березня 2010 року
від комунального підприємства
«Житлове господарство Самарського
району Дніпропетровської міської
ради» надійшла відповідь відповідно до
якої повідомлено, що при комісійному
обстеженні даху необхідно провести
капітальний ремонт крівлі, проте в 2010
році ремонт даху в житловому будинку
АДРЕСА_2 не планується з причин
недостатнього фінансування (а.с.19).
18.07.2012 року у складі ОСОБА_6,
техніка-смотрителя, покрівельника,
майстра КЖЕП було складено акт, в якому
зазначено, що на паропеті, рубероїд
розірвано та відклеїлись промокання
із-за чого проходить затоплення (а.с. 20).
21.10.2013 року у
складі майстер ОСОБА_7, майстер ТУ 1,
ОСОБА_6, було складено акт, в якому
зазначено, що з 18 на 19 жовтня 2013 року
виникло залиття квартири АДРЕСА_1.
Вітальня - залита стеля та стіни, на
стелі шпалери намокли та відстали (1/2
частини стелі), намокла підлога, зала -
залито дві стіни, ? стелі, намокла стеля,
намокли та відстали на стелі шпалери.
Потребує капітального ремонту дах (а.с.
21).

Відповідно до звіту про проведення
технічного огляду будівельних
конструкцій та інженерних мереж
квартири АДРЕСА_1 вартість шкоди
спричинену залиттям становить 36842 грн.
40 коп. (а.с.43-66).
Розмір спричиненої шкоди сторонами не
оспорювався в судовому засіданні.
На неодноразові звернення
комунального підприємства «Житлове
господарство Самарського району
Дніпропетровської міської ради» до
Управління житлового господарства
Дніпропетровської міської ради з
проханням здійснити ремонт покрівлі
будинку за адресою АДРЕСА_1,
відсутність фінансування з міського
бюджету на надало можливості виконати
своєчасно капітальний ремонт
вищезазначеного будинку (а.с.72,74,77,78,79).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 14 Житлового
кодексу Української РСР, виконавчі
комітети обласних, міських (міст
республіканського підпорядкування)
Рад народних депутатів у межах і в
порядку, встановлених законодавством
Союзу РСР, цим Кодексом та іншими
актами законодавства Української РСР,
на території області (міста
республіканського підпорядкування)
здійснюють управління житловим фондом
місцевих Рад і забезпечують його
схоронність, правильну експлуатацію,
капітальний і поточний ремонт.

Згідно зі ст. 175 цього Кодексу, державні
і громадські органи, підприємства,
установи, організації, службові особи
зобов'язані дбати про схоронність
житлового фонду та підвищення його
благоустрою.

Спірні правовідносини
регулюються нормами Цивільного
кодексу України, Житлового кодексу
України, Законом України «Про захист
прав споживачів», Законом України «Про
житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
захист прав споживачів" споживачі під
час придбання, замовлення або
використання продукції, яка
реалізується на території України, для
задоволення своїх особистих потреб
мають право на захист своїх прав
державою, належну якість продукції та
обслуговування, безпеку продукції
тощо.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», споживач
має право: одержувати вчасно та
відповідної якості житлово-комунальні
послуги згідно із законодавством та
умовами договору на надання
житлово-комунальних послуг; на
відшкодування збитків, завданих його
майну та/або приміщенню, шкоди,
заподіяної його життю чи здоров'ю
внаслідок неналежного надання або
ненадання житлово-комунальних послуг;
на усунення протягом строку,
встановленого договором або
законодавством, виявлених недоліків у
наданні житлово-комунальних
послуг.

Відповідно до ст. 21 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
виконавець зобов'язаний: здійснювати
контроль за технічним станом
інженерного обладнання будинків,
квартир, приміщень; своєчасно
проводити підготовку жилого
будинку і його технічного обладнання
до експлуатації в осінньо-зимовий
період; утримувати в належному
технічному стані, здійснювати технічне
обслуговування та ремонт
внутрішньобудинкових мереж, вживати
заходів щодо ліквідації аварійних
ситуацій, усунення порушень якості
послуг у терміни, встановлені
договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 2.4.3. Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, затверджені Наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005 року № 76 періодичність
проведення поточного ремонту за кожним
видом будинків, враховуючи їх
технічний стан та місцеві умови,
визначається власником жилого будинку.
Пункт 2.4.4. вказаних правил зазначає, що
перелік ремонтних робіт на кожен
будинок, включений до річного плану
поточного ремонту, розробляється
виконавцем послуг або власником.

У відповідності до
вимог Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»,
16 січня 2006 року з ним було укладено
договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, згідно з яким КВ ЖРЕП взяв на
себе зобов'язання забезпечувати вчасно
та відповідної якості надання
комунальних послуг.

Так відповідно до п.4.4.23 Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджені
Наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства від 17.05.2005 року № 76, до
основних дефектів, що виникають при
експлуатації без горищних дахів,
належать: промерзання окремих ділянок,
особливо в місцях сполучення з
зовнішніми стінами; конденсаційне
зволоження утеплювача конструкцій;
корозія сталевих закладних деталей;
протікання даху.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Житлового кодексу
України РСР, фінансування витрат на
експлуатацію та ремонт (поточний і
капітальний) житлового фонду місцевих
Рад народних депутатів здійснюється за
рахунок коштів
житлово-експлуатаційних організацій, а
в разі недостачі цих коштів -за рахунок
державного бюджету.

Відповідно до ст.22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Зокрема збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої в наслідок порушення її
прав.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК
України, моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст.1192 ЦК України, суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, що
заподіяла шкоду майну, зокрема
відшкодувати заподіяні збитки у
розмірі вартості виконання робіт,
необхідних для відновлення речі.

Враховуючи, що подія, внаслідок якої
була залита квартира позивача, сталася
з вини відповідача, а згідно звіту про
проведення технічного огляду
будівельних конструкцій та інженерних
мереж квартири АДРЕСА_1 вартість шкоди
спричинену залиттям становить 36842 грн.
40 коп. (а.с.43-66), суд приходить до
висновку про обґрунтованість позову в
частині стягнення з комунального
підприємства «Житлове господарство
Самарського району Дніпропетровської
міської ради» суми у розмірі 36842 грн. 40
коп.
Вирішуючи вимоги позивача в частині
стягнення моральної шкоди у розмірі 15000
гривень, суд приходить до наступного.

Оскільки в судовому засіданні знайшов
своє об'єктивне підтвердження факт
спричинення відповідачем матеріальної
шкоди квартирі позивача, суд приходить
до висновку про наявність права
позивача на відшкодування йому
моральної шкоди.
Враховуючи те, що на момент залиття
кватири позивача балансоутримувачем
квартири АДРЕСА_1 є Комунальне
виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
Сарарського району м.Дніпропетровська,
яке мало здійснювати належне утримання
інженерних та інших мереж будинку, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість заявлених позовних
вимог про стягнення з відповідача КВ
ЖРЕП Самарського району
м.Дніпропетровська на користь
позивачів моральної шкоди.

У задоволенні вимог позивача до
управління житлового господарства
Дніпропетровської міської ради, суд
вважає за необхідне відмовити,
оскільки саме балансоутримувач
будинку несе відповідальність за
експлуатацію будинку.

Так, ст.1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній чи
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

У відповідності до ч.3 ст.10 та до ч. 1 ст. 60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі, і щодо яких
у сторін виник спір. Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.
Судом
встановлено, що з вини відповідача було
спричинено матеріальну шкоду квартирі
позивачів, тобто внаслідок винних дій
відповідача було порушено право
власності позивача, вони змушені
витрачати кошти на ремонт, оскільки
відповідачі в добровільному порядку не
відшкодовують завдану шкоду, позивачі
внаслідок дій відповідачів були
змушена змінювати певні умови свого
життя та побуту, що спричинило позивачу
певні незручності. Враховуючи
викладене, суд приходить до висновку
про те, що позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди з даних
підстав підлягають задоволенню
частково у сумі 2500 гривень, оскільки
саме така сума є співмірною завданій
шкоді та доведена належними доказами у
справі.

Судові витрати у відповідності до
вимог ст.88 ЦПК України покладаються на
сторону проти якої постановлено
рішення пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 633, 901 Цивільного
кодексу України, ст. 184 ЖК України, ст.ст.
4, 22 Закону України "Про захист прав
споживачів", ст.ст. 20, 21 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 до
комунального підприємства «Житлове
господарство Самарського району
Дніпропетровської міської ради»,
Управління житлового господарства
Дніпропетровської міської ради про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з комунального підприємства
«Житлове господарство Самарського
району Дніпропетровської міської ради
матеріальну шкоду на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_3 у розмірі - 36842грн. 40 коп.

Стягнути з комунального підприємства
«Житлове господарство Самарського
району Дніпропетровської міської
ради» моральну шкоду на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_3 у розмірі - 2500грн.

Стягнути з комунального підприємства
«Житлове господарство Самарського
району Дніпропетровської міської
ради» на користь ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3
судові витрати у розмірі - 393 грн. 42 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскарженим до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Самарський районний суд
міста Дніпропетровська протягом 10
днів після проголошення, а особами, які
не були присутніми при проголошені
рішення, в той же строк з дня отримання
копії рішення.

Суддя
О.В. Поштаренко