Справа № 645/2546/14-ц
Провадження №
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2014 року суддя Фрунзенського
районного суду м. Харкова Сілантьєва
Е.Є., розглянувши заяву представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа - Приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу квартири недійсним, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до
ОСОБА_3, третя особа - Приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_2 недійсним.

Позивач звернувся до суду із заявою, в
якій просить забезпечити позов шляхом
накладення заборони ОСОБА_3 самостійно
чи шляхом надання довіреності іншим
особам, відчужувати квартиру АДРЕСА_2.
Свою заяву сторона позивача мотивувала
тим, що ОСОБА_3 у приватній власності
якої, на підставі спірного правочину -
договору купівлі-продажу, перебуває
спірна квартира, має право вільно
розпоряджатись квартирою, а тому може
самостійно чи шляхом надання
довіреності іншим особам здійснити
відчуження квартири, а отже дана
обставина може утруднити або зробити
неможливим виконання рішення суду.

У відповідності зі ст. 151 ЦПК України
заява про забезпечення позову
вирішується суддею чи судом, який
розглядає справу, в той же день без
повідомлення відповідача й інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб є
одним з видів забезпечення позову.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» Пленум
Верховного Суду України звернув увагу
на те, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позовних
вимог; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

З огляду на викладене, оскільки не
вжиття заходу щодо забезпечення
позову, у спосіб зазначений позивачем,
може утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду, суд прийшов до
висновку про задоволення заяви
позивача та накладення заборони
відчуження ОСОБА_3 самостійно чи шляхом
надання довіреності іншим особам,
відчужувати квартиру АДРЕСА_2, що
належить відповідачці на праві
приватної власності.

Керуючись статтями 11, 122, 151, 152, 153 ЦПК
України, суд -

Ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 про забезпечення позову
задовольнити.

З метою забезпечення позову до
вирішення спору по суті та набрання
рішенням законної сили накласти
заборону відчуження ОСОБА_3 (ІДН НОМЕР_1,
зареєстрованій за адресою АДРЕСА_1)
самостійно чи шляхом надання
довіреності іншим особам, відчужувати
квартиру АДРЕСА_2, що належить
відповідачці на праві приватної
власності.

Копію ухвали направити для виконання
Фрунзенському відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції та
Реєстраційній службі Харківського
міського управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Фрунзенський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 5-денний
строк з дня винесення ухвали. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 5-
днів з дня отримання копії ухвали.

Ця ухвала є виконавчим документом та
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання.

Суддя -