Справа № 369/9802/13-ц
Провадження № 2/369/180/14
20 березня 2014 року
Києво-Святошинський районний суд
Київської області в складі:
головуючого судді Волчка А.Я.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виселення,-
У жовтні 2013 року позивач звернулася з
цим позовом до суду, посилаючись на те,
що з відповідачем ОСОБА_2 вона в
родинних стосунках не перебуває. Між
ними тривалий час існують неприязні
відносини. У 1996 році відповідач
самовільно вселився до квартири
АДРЕСА_1. На той час зазначена квартира
належала її тітці ОСОБА_4, яка весь час
до смерті намагалась виселити
відповідача з квартири, у якій останній
і по теперішній час мешкає разом з її
донькою ОСОБА_3 як співмешканець.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла.
Єдиною спадкоємицею після її смерті
стала позивач і набула право власності
на вищезазначену квартиру.
Як власник вона неодноразово
намагалась виселити відповідача із
самовільно зайнятої квартири, але
відповідач відмовляється це зробити і
продовжує мешкати разом із ОСОБА_3
Просила визнати незаконним проживання
відповідачів у квартирі АДРЕСА_1.
Виселити відповідачів із самоправно
зайнятого жилого приміщення - квартири
АДРЕСА_1 без надання їм іншого жилого
У судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
та уточнили їх просили ухвалити
рішення яким визнати проживання
відповідачів ОСОБА_2 і відповідача
ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 - незаконними
та такими, що порушують право власності
ОСОБА_1.

Усунути перешкоди у користуванні
власністю шляхом виселення ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 із самоправно зайнятого жилого
приміщення за адресою: АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення з
підстав передбачених ч. 1 ст. 391 ЦК
України.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені.

За згодою позивача та її представника,
суд ухвалив провести заочний розгляд
справи та ухвалити заочне рішення, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
її представника, перевіривши матеріали
справи та наявні в ній докази,
знаходить, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Зважаючи на ст. 41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Громадяни для задоволення свої потреб
можуть користуватися об'єктами права
державної та комунальної власності
відповідно до закону. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений права
власності. Використання власності не
може завдавати шкоди правам, свободам
та гідності громадян,інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію і природні якості землі.

Виходячи зі змісту ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується захист
його прав і свобод у судовому порядку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способи захисту цивільних
прав та інтересів визначені
положеннями цієї статті.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 321 ЦК України
передбачено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Особа може
бути позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

З огляду на ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Як вбачається із матеріалів справи
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 06 жовтня 2009 року,
витягом про державну реєстрацію прав
від 21.12.2010 року.

На спірній житловій площі, самоправно
вселившись, проживають без реєстрації
відповідачі у справі. Дані обставини
підтверджуються актами депутата
Боярської міської ради від 28.07.2010 року
11.07.2012 року та іншими доказами
дослідженими у справі в їх сукупності.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживаючи на спірній
житловій площі та відмовляючись її
звільнити, перешкоджають ОСОБА_1 у
володінні, користуванні та
розпорядженні належним їй на праві
власності нерухомим майном.

За таких обставин, вимоги позивача в
частині усунення перешкод у
користуванні власністю шляхом
виселення відповідачів з квартири
підлягають задоволенню з підстав
передбачених ст. 391 ЦК України.

Вимоги позивача, щодо визнання
проживання відповідачів у спірній
квартирі незаконним задоволенню не
підлягають, оскільки такий спосіб
захисту цивільних прав та інтересів не
передбачений положеннями ст. 16 ЦК
України.

Враховуючи наведені обставини та
керуючись ст. ст. 15, 16, 317, 321, 391 ЦК
України, ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226
ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом виселення
задовольнити частково.

Усунути перешкоди в користуванні
власністю ОСОБА_1 шляхом виселення
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із жилого приміщення
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
протягом 10 днів, починаючи з дня
наступного після його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, який його ухвалив за письмовою
заявою відповідачів протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Суддя
А.Я.
Волчко