Справа №2-683/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2013 року Ленінський
районний суд міста Луганська у складі:

головуючого судді: Антоненко М.В.

при секретарі: Атуовій К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луганська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання договору про
спільну діяльність та визнання права
власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача з вимогами про
розірвання договору та визнання права
власності, в обґрунтування якого
зазначив, що ОСОБА_1, є власником об'єкту
нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
09.12.2002 року, посвідченого приватним
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрованого за № 1408. Нерухоме
майно складається з торгового
павільйону та право власності на яке в
органах БТІ зареєстроване 14.08.2008 року
за № 24361411. З метою перепланування та
переобладнання торгівельного
павільйону з прибудовою та навісом
01.02.2012 року між позивачем та
відповідачем було укладено у простій
письмовій формі Договір про сумісну
діяльність, за умовами якого сторони
дійшли згоди про наступне. Позивач
ОСОБА_1, зобов'язався здійснити
інвестування коштів в перепланування
та перебудову торговельного
павільйону, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, у разі виникнення
необхідності, зробити додаткові внески
на спільну діяльність, а відповідач
ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання
провести закупівлю та завезення
будівельних матеріалів до об'єкту
будівництва протягом місяця з дня
підписання ними Договору про сумісну
діяльність; вжити заходи щодо найму
відповідного персоналу для виконання
робіт за Договором протягом місяця з
дня його підписання; виконати
будівельні роботи та передати
збудований об'єкт нерухомого майна в
строк до 01.05.2012 року. Окрім того, умовами
укладеного між позивачем та
відповідачем Договору сторони
визначили, що після побудови
нерухомого майна у відповідача виникне
право власності на ? його частини.
04.02.2012 року позивач передав відповідачу
готівкою кошти у розмірі 24000,00 грн. на
придбання будівельних матеріалів та
оплату авансу будівельникам, про що
була складена розписка. Проте, станом
на 01.03.2012 року відповідач не забезпечив
будівельними матеріалами та
працівниками об'єкт будівництва
(торгівельний павільйон за адресою
АДРЕСА_1). По спливу двох місяців після
укладення між позивачем та
відповідачем Договору про сумісну
діяльність позивач знову приїхав на
об'єкт за адресою АДРЕСА_1, але ні
будівельних матеріалів, ні бригади
працівників там не було. З викладених
підстав позивач звернувся до
відповідача з пропозицією розірвати
укладений між ними Договір від 01.02.2012
року. Відповідач розірвати Договір про
сумісну діяльність у добровільному
порядку відмовився. 05.04.2012 року
відповідач завіз до будівельного
майданчику цеглу та цемент, протягом
наступного місяця відповідач був
відсутній на об'єкті будівництва. Не
маючи наміру чекати 05.05.2012 року позивач
самостійно докупив необхідний
матеріал та найняв працівників, які
зобов'язалися виконати роботи по
перепланування та перебудови
вказаного торгівельного павільйону.
13.08.2012 року Міське комунальне
підприємство бюро технічної
інвентаризації зробило обстеження
об'єкту нерухомості перепланований та
переобладнаний торгівельний павільйон
з новою прибудовою під літ А2-1 за
адресою АДРЕСА_1. Копія матеріалів
інвентаризації додається. Проте, до
позивача звернувся відповідач та почав
вимагати передати йому ? частину
побудованого нерухомого майна
(переобладнаний та перепланований
торгівельний павільйон за адресою
АДРЕСА_1). Позивач зазначає, що
заперечив та повідомив відповідачу про
розірвання Договору, але останній
погрожував зверненням до суду із
позовом про визнання права власності
на нерухоме майно з посиланням на
договір про сумісну діяльність від
01.02.2012 року. На підставі викладеного
позивач просить суд розірвати Договір
про сумісну діяльність від 01.02.2012 року,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Визнати
за ОСОБА_1 право власності на
побудовану прибудову літ А2-1 за адресою
АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_1 право
власності в цілому на торгівельний
павільйон літ А-1 з прибудовою А2-1 -
розташований за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, надала суду пояснення
аналогічні викладеним у позові,
наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні присутній не був, до його
початку надав суду заяву, відповідно до
якої не заперечував проти задоволення
позовних вимог визнав, просив справу
розглядати без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
технічного паспорту від 01.08.2008 року на
торгівельний павільйон з прибудовою та
навісом, який складається з А-1 -
торгівельний павільйон, А?-1 прибудова,
Б - навіс, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 - власником є ОСОБА_1 (а.с.10).

01.02.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено договір про спільну
діяльність, відповідно до якого ОСОБА_1,
зобов'язався здійснити інвестування
коштів в перепланування та перебудову
торговельного павільйону,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, у
разі виникнення необхідності, зробити
додаткові внески на спільну
діяльність, ОСОБА_2 взяв на себе
зобов'язання провести закупівлю та
завезення будівельних матеріалів до
об'єкту будівництва протягом місяця з
дня підписання ними Договору про
сумісну діяльність; вжити заходи щодо
найму відповідного персоналу для
виконання робіт за Договором протягом
місяця з дня його підписання; виконати
будівельні роботи та передати
збудований об'єкт нерухомого майна в
строк до 01.05.2012 року. Окрім того, умовами
укладеного між позивачем та
відповідачем Договору сторони
визначили, що після побудови
нерухомого майна у ОСОБА_2 виникне
право власності на ? його частини
(а.с.7-9).

Відповідно до технічного паспорту
виготовленого МКП «БТІ» від 13.08.2012 року
на нежитлову будівлю за адресою:
АДРЕСА_1. Виходячи з даних технічного
паспорту, в цілому об'єкт нерухомості
складається з: літ.А-1 - торгівельний
павільйон з прибудовою А?-1.

Також у техпаспорті на будівлю
зазначено, що дозволяючи документи на
прибудову А?-1 не додані.

Відповідно до ст. 1130, 1131 ЦКУ за
договором про спільну діяльність
сторони (учасники) зобов'язуються
спільно діяти без створення юридичної
особи для досягнення певної мети, що не
суперечить законові. Договір про
спільну діяльність укладається у
письмовій формі. Умови договору про
спільну діяльність, у тому числі
координація спільних дій учасників або
ведення їхніх спільних справ, правовий
статус виділеного для спільної
діяльності майна, покриття витрат та
збитків учасників, їх участь у
результатах спільних дій та інші умови
визначаються за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом про
окремі види спільної діяльності.

Відповідачем не заперечується той
факт, що в порушення укладеного
Договору він не виконав умови договору.
Оформлено право власності на
громадський будинок в порушення умов
укладеного між сторонами Договору
відбулось лише на ім'я відповідача.

Згідно з частинами 1-2 статті 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права
та обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Разом з цим, відповідно до ст.526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору. Відповідно до ст.651 ЦК
України, договір може бути розірваним
за рішенням суду на вимогу однієї
сторони у разі істотного порушення
умов договору.

Відповідно до 4.2 ст.16 ЦК України, одним з
способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України: «Власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчую його право
власності».

Статтею 331 ЦК України, право власності
на нову річ, яка виготовлена (створена)
особою, набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі. Право власності
на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо)
виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна).

На підставі ст.376 ЦК України, право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків, він є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору.

Оскільки, ОСОБА_2 не виконав умови
договору, що не заперечується
сторонами, тому вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 331, 376, 392, 526, 629, 651,
1130, 1131 ЦК України, ст.ст. 157, 158, 174, 214, 215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, задовольнити.

Розірвати Договір про сумісну
діяльність від 01.02.2012 року, укладений
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
побудовану прибудову літ А2-1 за адресою
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
цілому на торгівельний павільйон літ
А-1 з прибудовою А2-1 - розташований за
адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Луганської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Ленінський районний суд м.
Луганська протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а в разі
оскарження рішення особами, які не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
М.В. Антоненко