АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3934/14 Справа №
інстанції - Подобєд О. К.
Доповідач - Ткаченко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

06 травня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

Суддів: Рудь В.В., Повєткіна В.В.

При секретарі:
Шаботинець С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про зменшення розміру аліментів
на повнолітнього сина, який продовжує
навчання, збільшення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Баглійського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 06
березня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеною позовною заявою,
посилаючись на те, що за рішенням
Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 25.01.2012 року з нього на
користь ОСОБА_5 стягуються аліменти у
розмірі ? частини його доходів на
утримання сина ОСОБА_7 до закінчення
ним навчання у вищому навчальному
закладі. Позивач зазначив, що з нього
також за рішенням Баглійського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 07.09.2012
року стягуються аліменти на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі ? частини його доходів. Вважає,
що несправедливим є рівний розмір
аліментів, які стягуються на утримання
повнолітнього сина й двох
неповнолітніх дочок. У зв'язку з
погіршенням його матеріального стану,
він не має можливості додатково
допомагати своїм неповнолітнім
донькам, тому просить суд зменшити
розмір аліментів на утримання сина з ?
частини всіх видів доходів до 1/6
частини, та збільшити розмір аліментів
на утримання неповнолітніх дітей
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_2 до 2/6 частин його
заробітку.

Рішенням Баглійського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 06
березня 2014 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів на повнолітнього сина, який
продовжує навчання, збільшення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей - відмолено в повному обсязі
(а.с.59-61).

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі
(а.с.65-67).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 14.09.2004
року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували в
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є син
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, який навчається у
вищому навчальному закладі IV рівня
акредитації - Дніпродзержинському
державному технічному університеті на
III курсі хіміко - технологічному
факультеті денної форми навчання.

За рішенням Баглійського районного
суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 25.01.2012
року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5
стягуються аліменти у розмірі ?
частини його доходів на утримання сина
ОСОБА_7 до закінчення його навчання у
вищому навчальному закладі.

З 31.12.2004 року по 22.10.2012 р. ОСОБА_2
перебував в шлюбі з ОСОБА_6 Від шлюбу є
неповнолітні діти - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

За рішенням Баглійського районного
суду м. Дніпро дзержинська
Дніпропетровської області від 07.09.2012
року з ОСОБА_6 стягуються аліменти на
утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі ? частини його доходів.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині збільшення розміру аліментів
на утримання неповнолітніх доньок, суд
1 інстанції виходив із того, що
стягувачем та власником зазначених
аліментів в силу ст.. 179 СК України є
ОСОБА_6 - мати неповнолітніх дітей, а
тому саме вона за своїм бажанням й може
звертатися до суду з відповідним
позовом.

Вказані висновки суду в зазначеній
частині рішення зроблені без порушення
норм матеріального та процесуального
права, а доводи апеляційної скарги в
цій частині фактично повторюють
доводи, викладені у позовній заяві і
суттєвими не являються, оскільки не
спростовують правильність висновків
суду, яким у досить повному обсязі
з'ясовані права та обов'язки сторін,
неправильного застосування норм
матеріального права або порушень норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення не встановлено, тому
апеляційний суд приходить до висновку,
що рішення суду в частині збільшення
розміру аліментів на утримання
неповнолітніх доньок слід залишити без
змін.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині зменшення розміру
аліментів на утримання повнолітнього
сина на час навчання, суд першої
інстанції керувався ст.. 192 СК України,
при цьому виходив із того, що позивачем
не надано суду належних доказів на
підтвердження своїх позовних вимог в
цій частині, при цьому посилався на ст.
57 ЦПК України де встановлено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення та
інших обставин, які мають значення для
вирішення справи, Згідно до ст. 58 ЦПК
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета.

Однак, колегія суддів не погоджується з
висновками суду в частині відмови в
задоволенні позовних вимог в частині
зменшення розміру аліментів на
утримання повнолітнього сина на час
навчання.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач є батьком, а відповідач ОСОБА_5
матір'ю повнолітнього сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, який продовжує навчання.
Рішенням Баглійського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 25.01.2012
року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5
стягуються аліменти у розмірі ?
частини його доходів на утримання сина
ОСОБА_7 до закінчення його навчання у
вищому навчальному закладі. При цьому
на час ухвалення рішення, позивачем не
сплачувалися аліменти на утримання
інших осіб.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Після ухвалення зазначеного рішення з
відповідача також за рішенням
Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 07.09.2012 року з ОСОБА_6 почали
стягуватися аліменти на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі ? частини його доходів, у
зв'язку з чим змінився його
матеріальний стан.

Таким чином, судом 1 інстанції було
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, висновки суду в
цій частині не відповідають обставинам
справи та неправильно застосовано
норми матеріального права, а
відповідно рішення суду в частині
відмови у задоволенні позову про
зменшення розміру аліментів на
утримання повнолітнього сина на час
навчання, згідно ст. 309 ЦПК України,
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309 ЦПК України,
апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Рішення Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 06 березня 2014 року в частині
відмови у задоволенні позову про
зменшення розміру аліментів на
повнолітнього сина, який продовжує
навчання - скасувати.

Зменшити розмір аліментів, які
стягуються за рішенням Баглійського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 25 січня
2012 року на утримання повнолітнього
сина ОСОБА_7, який продовжує навчання, з
1/4 частини до 1/6 частини.

В іншій частині рішення Баглійського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 06
березня 2014 року - залишити без змін, а
апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: