АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22ц/791/1065/2014 Головуючий в І
інстанції: Сіянко В.М.
Доповідач: Чиркова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 29 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Голопристанського
районного суду Херсонської області від
20 лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, посилаючись на те, що з 2010 року
перебуває з відповідачкою у шлюбі. Від
цього шлюбу дітей не мають.

Із 08.12.2013 року шлюбні відносини
припинені через несумісність
характерів, що призводить до постійних
конфліктів між ними.

З огляду на те, що подальше подружнє
проживання та збереження шлюбу не
можливо, позивач просив суд розірвати
шлюб між ним та ОСОБА_2, зареєстрований
17.11.2010 року.

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 20 лютого
2014 року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
зареєстрований 17 листопада 2010 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Голопристанського
районного управління юстиції, актовий
запис №148, розірвано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, надати строк для примирення
подружжя та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
зазначаючи про те, що суд вирішуючи
спір не вжив заходів до примирення
подружжя.

У письмових запереченнях на
апеляційну скаргу ОСОБА_3 її доводів не
визнав, зазначивши про те, що постійні
сварки, образи та спричинення
відповідачкою йому тілесних ушкоджень,
свідчить про те, що збереження шлюбу
завдає шкоди інтересам обох сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно до ст.24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 112 СК України передбачено, що
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 10 постанови №11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя, збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей. Із цією метою суди
повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

Судом установлено, що сторони
перебувають у шлюбі зареєстрованому
17.11.2010 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Голопристанського районного
управління юстиції, актовий запис №148.
Від шлюбу дітей не мають.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив із того, що з
часу звернення позивача з позовом до
суду, сторони не підтримують шлюбні
стосунки, проживають окремо, спільне
господарство не ведуть, а характер
відносин, що склався між подружжям
свідчить про розпад їх сім'ї, і подальше
спільне життя подружжя та збереження
шлюбу суперечить їх інтересам.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із аргументованим
висновком суду першої інстанції про те,
що життя між чоловіком та дружиною
погіршилося, що призвело до фактичного
припинення між ними шлюбних відносин,
між сторонами виникають сварки, які
призвели до отримання позивачем
тілесних ушкоджень та його
категоричного небажання збереження
сім'ї.

Висновки суду відповідають
обставинам справи в межах наданих
сторонами доказів та нормам
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують, а тому підлягають
відхиленню.

Посилання апелянта відносно можливого
примирення подружжя та відновлення
шлюбних відносин колегія суддів до
уваги не приймає, оскільки апелянт не
надала доказів того, що нею вчинялися
будь - які дії щодо примирення та
збереження сім'ї з часу ухвалення
рішення судом першої інстанції та
розгляду справи в апеляційному
порядку, які б давали підстави вважати,
можливим подальше збереження сім'ї та
наявності у позивача бажання спільного
проживання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстави
для його скасування чи зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 20 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: