Справа № 187/211/14-ц
Петриківський районний суд
Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Іщенко І.М., при
секретарі Клисак Н.Г., розглянувши у
відсутності осіб, які беруть участь у
справі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини, -
25.02.2014 року до Петриківського
районного суду з позовною заявою
звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів в розмірі 1/3
частини з усіх видів його заробітку
(доходу) на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
дочкою повноліття, посилаючись на те,
що вона з відповідачем з 30 березня 2001
року перебувала в зареєстрованому
шлюбі, який розірвано 04 серпня 2009 року.
Від шлюбу мають дочку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з
позивачем та знаходиться на її
З 2008 року сторони припинили подружні
стосунки, і з того часу, незважаючи на
неодноразові звернення позивача,
відповідач не надавав фінансової
допомоги на утримання дочки в
достатньому розмірі. За останні п'ять
років матеріальної допомоги надав лише
У судове засідання позивач надала
заяву, в якій підтримує свій позов і
просить справу розглядати у її
відсутності, проти заочного розгляду
справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце слухання
справи повідомлявся належним чином,
про що свідчить повідомлення про
виклик до суду, що було здійснено через
оголошення в газеті «Вісті
Придніпров'я» № 22 від 27.03.2014 року,
причини неявки суду не повідомив.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 224 ЦПК України,
у разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Беручи до уваги, що позивач не
заперечує проти винесення заочного
рішення, суд на підставі ст. 224 ЦПК
України заочно розглядає справу без
відповідача.

Оглянувши надані до суду письмові
докази при розгляді справи, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання дитини
підлягають задоволенню.

Судом були встановлені наступні
обставини і визначені відповідно до
них правовідносини:

Судом встановлено, що згідно з копією
свідоцтва про народження ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 07 від 20
червня 2003 року, складений
Єлизаветівською сільською радою
Петриківського району
Дніпропетровської області, батьками
дитини записані: мати - ОСОБА_1, батько -
ОСОБА_2 (а.с. 4).

Шлюб між подружжям ОСОБА_2 розірвано 04
серпня 2009 року, що підтверджується
копією свідоцтва про розірвання шлюбу,
актовий запис № 181 від 04 серпня 2009 року,
складений Заводським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Дніпродзержинського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області (а.с. 2).

Згідно з довідкою про склад сім'ї
№ 325 від 20.03.2014 року, виданою виконкомом
Єлизаветівської сільської ради
Петриківського району
Дніпропетровської області, позивачка
ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 без
реєстрації разом з чоловіком ОСОБА_5,
дочкою ОСОБА_3 та сином ОСОБА_6 (а.с. 16).

У відповідності до ст. 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно ч. ч. 3 ст. 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. ч. 2 ст. 182 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів,
згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, суд
враховує стан здоров`я та матеріальне
становище дитини, платника аліментів,
наявність у платника інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що відповідач є
батьком ОСОБА_3, яка проживає разом з
матір'ю ОСОБА_1 та знаходяться на її
утриманні, матеріальної допомоги на
утримання малолітньої дитини
відповідач добровільно не надає, суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача аліменти на утримання
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
1/3 частини з усіх видів заробітку
(доходу) щомісяця, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до її
повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджується за
рішенням суду від дня пред`явлення
позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Судові витрати в розмірі 243,60 грн.
необхідно покласти на відповідача -
ОСОБА_2

На підставі вище викладеного та
керуючись ст. ст. 180-183, 191 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 74, 88, 212,
214, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3
частини з усіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку на
утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
щомісячно з дня пред'явлення позову, а
саме з 25.02.2014 року до досягнення нею
повноліття на користь ОСОБА_1.

Допустити негайне виконання рішення
суду у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп. на користь
держави.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: І. М. Іщенко