Справа № 2/257/752/14
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року Київський районний суд
м. Донецька у складі:

головуючого
судді Гурідової Н.М.,

при секретарі
Сидорової А.О.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

за участю представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розірвання договору, стягнення
матеріальної та моральної шкоди, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про розірвання договору,
стягнення матеріальної та моральної
шкоди мотивуючи свої вимоги тим, що
04.01.2014 року позивач придбав в магазині
комп'ютерних салонів «ІНФОРМАЦІЯ_1» , що
розташований за адресою : АДРЕСА_1
кабель DisplayPort to HDMI Gemix DisplayPort M/HDMI M, 1,8 м ,
факт придбання якого підтверджується
товарним чеком на суму 107,00 грн. Позивач
вказує, що після приєднання придбаного
кабеля , з'ясувалось, що через даний
кабель відеосигнал з його комп'ютеру
Apple Mac Mini на монітор не передавався та
відповідно не працює , проте встановити
причину чому саму він не працює чи
через те що він можливо працює навпаки
та передає відеосигнал лише з displayportH на
HDMI, чи то через його неналежну якість,
він не має можливості. Позивач вказує,
що 09.01.2014 року він особисто прийшов до
магазину та в усному порядку звернувся
до представника магазину з вимогою
повернення придбаного кабелю та
отримання назад сплачених коштів,
проте йому було відмовлено. Крім того
позивач зазначив, що в момент придбання
кабелю упаковка вже була порушена,
замість того, що б бути запаяною, вона
була закрита за допомогою
канцелярського стиплеру. 15.01.2014 року
позивач повторно звернувся до
відповідача шляхом направлення на
адресу магазину телеграми з вимогою
повернення сплачених коштів за кабель .
Позивач вказує, що на момент подання
позову, відповідач досі не відповів на
його звернення. Крім того позивач
вказав, що всередині упаковки
придбаного кабелю не було ні
експлуатаційної документації з
користування, яка б містила в собі
інформацію щодо принципів, умов та
порядку роботи придбаного пристрою,
ані інформації щодо належної якості
товару та його відповідності
встановленим стандартам, крім того в
момент придбання товару в магазині
продавець не надай йому необхідної
інформації про товар, а саме не
повідомив про порядок роботи та умови ,
в яких зазначений кабель буде коректно
працювати та з якими саме пристроями ,
та не надав інформацію про належну
якість продукції. Позивач просить
розірвати укладений між ним та
відповідачем договір купівлі - продажу
кабелю DisplayPort to HDMI Gemix DisplayPort M/HDMI M, 1,8 м
від 14.01.2014 року, стягнути з відповідача
на користь позивача суму завданих
збитків у розмірі 107,00 гривень,
стягнути суму завданих реальних
збитків у розмірі 62,78 грн., стягнути з
відповідача суму моральної шкоди у
розмірі 5000,00 гривень.

Представник позивача у судовому
засіданні надав пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві, наполягав
на задоволенні позову.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову, про що надав
письмові заперечення (а.с.52-54), а також в
судовому засіданні не заперечував
проти того, що дійсно 04.01.2014 року ФОП
ОСОБА_4 здійснювала підприємницьку
діяльність у тому числі і у
торгівельному приміщенні за адресою:
АДРЕСА_1 яке вона орендувала на
підставі договору оренди приміщення №
10-09/13 від 29.09.2013 року, а також не
заперечував проти самого факту продажу
товару, а саме кабелю DisplayPort to HDMI Gemix
DisplayPort M/HDMI M, 1,8 м. Однак, 09.01.2014 року коли
позивач звернувся для повернення
придбаного кабелю та отримання
сплачених за нього коштів, відповідач
вже не здійснювала підприємницьку
діяльність за вказаною адресою. Після
того як відповідач, дізналась з
позовної заяви адресу позивача, йому
було відправлено телеграму з проханням
прибути за адресою: м. Донецьк, вул..
Артема, 27 для повернення коштів взамін
придбаного ним кабелю, однак позивач за
даною адресою не звертався до цього
часу.

Суд заслухавши представника позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали данної цивільної справи
вважає, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розірвання договору, стягнення
матеріальної та моральної шкоди
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.01.2014 року
позивач придбав в магазині
комп'ютерних салонів «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
розташований за адресою : АДРЕСА_1
кабель DisplayPort to HDMI Gemix DisplayPort M/HDMI M, 1,8 м ,
факт придбання якого підтверджується
товарним чеком на суму 107,00 грн. (а.с.5).
Відповідно до товарного чеку №
СП-3 від 04.01.2014 року продавцем
вказаного товару зазначено ФОП ОСОБА_4
(а.с.5). На підставі договору оренди
приміщення №10-09/13 від 29.09.2013 року, на
момент придбання товару позивачем, ФОП
ОСОБА_4 здійснювала підприємницьку
діяльність у тому числі і у торговому
приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28-30).
Згідно з договором оренди приміщення
№10-12/14 від 05 січня 2013 року судом
встановлено, що з 06 січня 2014 року за
адресою: АДРЕСА_1 дане приміщення
орендував інший підприємець ОСОБА_5
(а.с.24-26). 15.01.2014 року позивач звернувся
до відповідача шляхом направлення на
адресу магазина телеграми, а саме за
адресою: АДРЕСА_1, згідно якої судом
встановлено, що позивач 09.01.2014 року
звернувся з вимогою про повернення
придбаного ним товару згідно товарного
чеку, але продавцем магазину йому було
відмовлено в поверненні товару, тому
він просив розібратися в даній
ситуації та повернути йому кошти
сплачені за товар (а.с.6). Факт
направлення телеграми підтверджується
фіскальним чеком (а.с.7), факт отримання
саме відповідачем телеграми
підтверджується повідомленням про
отримання (а.с.6). Відповідно до
телеграми направленою відповідачем
від 03.03.2014 року (а.с.22) на адресу позивача
судом встановлено, що ОСОБА_4
запропоновано ОСОБА_3 прибути за
адресою: м. Донецьк, вул.. Артема, 27 для
повернення коштів взамін придбаного
ним кабелю.

У відповідності до п.5 ст. 656 ЦК України
особливості договору купівлі-продажу
окремих видів майна можуть
встановлюватися законом.

Згідно п.3 ст. 698 ЦК України до відносин
за договором роздрібної
купівлі-продажу з участю покупця -
фізичної особи, не врегульованих цим
Кодексом, застосовується
законодавство про захист прав
споживачів.

Преамбулою Закону України «Про захист
прав споживачів» встановлено, що цей
Закон регулює відносини між
споживачами товарів, робіт і послуг та
виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності, встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про
захист прав споживача", споживач має
право обміняти непродовольчий товар
належної якості на аналогічний у
продавця, в якого він був придбаний,
якщо товар не задовольнив його за
формою, габаритами, фасоном, кольором,
розміром або з інших причин не може
бути ним використаний за призначенням.
Споживач має право на обмін товару
належної якості протягом чотирнадцяти
днів, не рахуючи дня купівлі, якщо
триваліший строк не оголошений
продавцем.

Якщо на момент обміну аналогічного
товару немає у продажу, споживач має
право або придбати будь-які інші товари
з наявного асортименту з відповідним
перерахуванням вартості, або розірвати
договір та одержати назад гроші у
розмірі вартості повернутого товару,
або здійснити обмін товару на
аналогічний при першому ж надходженні
відповідного товару в продаж.
Продавець зобов'язаний у день
надходження товару в продаж повідомити
про це споживача, який вимагає обміну
товару.

При розірванні договору
купівлі-продажу розрахунки із
споживачем провадяться виходячи з
вартості товару на час його купівлі.
Гроші, сплачені за товар, повертаються
споживачеві у день розірвання
договору, а в разі неможливості
повернути гроші у день розірвання
договору - в інший строк за
домовленістю сторін, але не пізніше ніж
протягом семи днів.

Таке ж право споживача на повернення
товару та одержання назад сплачених за
нього коштів передбачено ст. 707 ЦК
України згідно якої встановлено, що
вимога покупця про обмін або
повернення товару підлягає
задоволенню, якщо товар не був у
споживанні, збережено його товарний
вид, споживчі властивості та за
наявності доказів придбання товару у
цього продавця.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 15 ЦК України,
ст.3 ЦПК України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права лише в
разі його порушення.

Як було встановлено в судовому
засіданні і це підтверджується
матеріалами справи, позивач відмовився
від придбання товару - кабелю, який хоча
й був належної якості, але його не
влаштовував, він, відповідно до вимог
ст.9 Закону України "Про захист прав
споживача" звернувся до відповідача
протягом 14 днів, що підтверджується
крім пояснень представника позивача в
судовому засіданні, телеграмою від
15.01.2014 року яка була направлена на
адресу магазина з вимогою повернення
сплачених коштів за кабель. Згідно
тексту даної телеграми, судом
встановлено, що 15.01.2014 року позивач
повторно звернувся з даною вимогою до
відповідача, вперше він звернувся з
даною вимогою 09.01.2014 року до
представника магазину, де в
задоволенні його вимоги було
відмовлено. 03.03.2014 року відповідачем на
адресу позивача була направлена
телеграма з проханням прибути за
адресою: м. Донецьк, вул.. Артема, 27 для
повернення коштів в замін придбаного
ним кабелю, тобто після того, як позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Таким чином судом встановлено, що
відмова позивача в задоволені вимог
позивача про повернення товару
належної якості, а саме кабелю, та
одержання назад сплачених за нього
коштів, порушує права позивача як
споживача, гарантовані ст. 9 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Крім того, як було встановлено в
судовому засіданні позивачу також були
завдані реальні збитки на суму 62,78 грн.,
які полягають в вартості направлення
телеграми на адресу відповідача з
вимогою повернення товару (а.с.7) в
розмірі 54,48 грн. та в вартості
направлення скарги на дії відповідача
до інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області (а.с.7) в
розмірі 8,30 грн..

Що стосується вимог позивача в частині
стягнення на його користь моральної
шкоди у розмірі 5000 грн., суд вважає
необхідним зазначити наступне.

Пленум Верховного Суду України в п. 2
постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. N 4
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" (із змінами, внесеними згідно з
постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. N
5, від 27 лютого 2009 р. N 1) надав
роз'яснення, що спори про відшкодування
заподіяної фізичній чи юридичній особі
моральної (немайнової) шкоди
розглядаються, коли право на
відшкодування моральної шкоди
безпосередньо передбачене нормами
Конституції або випливає з її положень,
або закріплене законодавством, яке
встановлює відповідальність за
заподіяння моральної шкоди.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про
захист прав споживачів» від 12 травня 1991
року N 1023-XII в редакції Закону України
від 1 грудня 2005 року N 3161-IV споживачі під
час придбання, замовлення або
використання продукції, яка
реалізується на території України, для
задоволення своїх особистих потреб
мають право на: відшкодування шкоди
(збитків), завданих дефектною чи
фальсифікованою продукцією або
продукцією неналежної якості, а також
майнової та моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної небезпечною для
життя і здоров'я людей продукцією у
випадках, передбачених законодавством.

Законом України "Про відповідальність
за шкоду, завдану внаслідок дефекту в
продукції" від 19 травня 2011 року N 3390-VI
внесено зміни у Закон України "Про
захист прав споживачів", пункт 5 частини
першої статті 4 викладено в новій
редакції. Згідно нової редакції
зазначеної норми споживачі мають право
на відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок недоліків
продукції (дефекту в продукції),
відповідно до закону.

Отже, суд вважає, що вимоги позивача про
відшкодування моральної шкоди не
підлягають задоволенню, оскільки право
на відшкодування моральної шкоди
згідно з п.5 ст. 4 Закону України «Про
захист прав споживачів», споживачі
мають в разі завдання шкоди (збитків)
дефектною чи фальсифікованою
продукцією або продукцією неналежної
якості, а також майнової та моральної
шкоди, завданої небезпечною для життя і
здоров'я людей продукцією.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.ч.1, 2 ст.60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлений цим Кодексом. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, як беруть участь у справі.

Під час розгляду справи
судом були створені всі необхідні
умови для всебічного та повного
дослідження обставин справи, сторонам,
під час розгляду справи було роз'яснено
його права та обов'язки, в тому числі
положення щодо змагальності процесу та
необхідності надання доказів на
підтвердження своїх доводів, позивачу
було надано всі можливості для
заявлення необхідних клопотань та
надання доказів, що підтверджується
журналами судового засідання.

На підставі вищевикладеного керуючись
ст.ст. 698,707,709 ЦК України, Закону України
„Про захист прав споживачів",
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 224-226
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання
договору, стягнення матеріальної та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Розірвати укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 договір купівлі - продажу кабелю
DisplayPort to HDMI Gemix DisplayPort M/HDMI М, 1,8м. від
04.01.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
вартість товару кабелю DisplayPort to HDMI Gemix
DisplayPort M/HDMI М, 1,8м. у розмірі 107 (сто сім)
грн.. та матеріальну шкоду у розмірі 62
(шістдесят дві) грн.. 78 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до Апеляційного суду Донецької
області через Київський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя