Провадження № 760/7244/13
Справа № 2-5828/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року Солом`янський районний
суд м.Києва в складі:

головуючого-судді- Лозинської М.І.,

за участі секретаря- Панченка М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
позовною заявою ОСОБА_1 в особі опікуна
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4,
ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування
Солом`янської районної у місті
Києві,Солом`янське РУГУ МВС України в
місті Києві про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2, діючи як опікун ОСОБА_1,
звернулась до суду з позовом в ії
інтересах в якому просить визнати
відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову послалась на те,
що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 є власниками
будинку АДРЕСА_1, де 14 частина жилого
будинку в АДРЕСА_1 перейшла у власність
до ОСОБА_1 в порядку спадкування за
законом від ОСОБА_6, в підтвердження
чого послався на свідоцтво про право на
спадщину, видане Першою Київською
державною нотаріальною конторою 25
травня 1990 року та зареєстрованого в
Київському міському бюро технічної
інвентаризації 11 червня 1990 року.

01 грудня 2000 року ОСОБА_5 було
подаровано ОСОБА_4 одну четверту
частину вказаного вище жилого будинку.

Представник позивача у позові вказує,
що 26 березня 2003 року було зареєстровано
місце проживання відповідача ОСОБА_3 та
з моменту реєстрації місця проживання
відповідача, він жодного для не
проживав у вказаному будинку АДРЕСА_1,
але у добровільному порядку знятись з
реєстрації відмовляється.. Оскільки з
моменту реєстрації минуло більше 8
років, представник позивача вважає, що
він втратив право користування
житловим приміщенням, а тому звернувся
до суду з даним позовом.

Відповідно до заочного рішення
Солом`янського районного суду м. Києва
від 12 червня 2013 року позов задоволено.
Визнано ОСОБА_3 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням в
будинку АДРЕСА_1.

За наслідками перегляду заочного
рішення суду по заяві ОСОБА_3 рішення
суду скасовано та справа призначена до
розгляду у загальному порядку згідно з
ухвалою Солом`янського районного суду
м. Києва від 27 вересня 2013 року.

В ході судового розгляду представник
позивача позов підтримав та просив
його задоволення з підстав викладених
у ньому, додатково зазначивши про те, що
починаючи з 2003 року по 20 березня 2013 року
відповідач жодного разу до
правоохоронних органів з приводу
перешкоджання у користування житлом та
про неможливість свого проживання за
місцем реєстрації , не звертався.

Представник відповідача в ході
судового розгляду позовні вимоги не
визнала, пославшись на те, що не
проживання відповідача на спірній
жилій площі обумовлено конфліктними
відносинами, що виникли між його
матір`ю ОСОБА_4, яка є співвласницею ?
частини будинку та третьою особою
ОСОБА_5- колишнім чоловіком його матері,
в підтвердження чого послалась на
численні судові рішення з приводу
спорів між ними щодо користування
житловим будинком та земельною
ділянкою. При цьому представник
відповідача послалась на те, що з
огляду на конфлікті стосунки
відповідач з матір`ю уклали
домовленість про те, що до вирішення
спорів та виділу матері в натурі
окремої частини будинку, він
якнайменше часу буде перебувати у
будинку. Також заперечуючи проти вимог
позивача послалась на те, що відповідач
20.03.2013 року звертався до Солом`янського
РУГУ МВС України в місті Києві зі
скаргою на дії ОСОБА_5, у перешкоджанні
йому у користуванні житлом та про
неможливість проживання за місцем
своєї реєстрації. Також вказала, що
відповідач здійснює оплату
комунальних послуг та зберігає за
собою право на користування житловим
приміщенням.

Третя особа-ОСОБА_4 в судовому
засіданні підтримала заперечення
представника відповідача та просила у
позові відмовити.

Третя особа-ОСОБА_5 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задоволення.

Представник третьої особи- Органу
опіки та піклування Солом`янської
районної у місті Києві державної
адміністрації позовні вимоги
підтримав та просив їх задоволення,
вказавши на те, що відповідач є таким,
що втратив право користування житловим
приміщенням у спірному будинку, в
підтвердження чого послався на акти
обстеження житлових умов недієздатної
ОСОБА_1.

Третя особа- Солом`янське РУГУ МВС
України у м.Києві, будучи повідомленим
належним чином про місце, день та час
судового розгляду, в судове засідання
свого представника не направило, про
причини неявки суд не повідомили, у
зв`язку із чим судом ухвалено про
розгляд справи у відсутність
представника третьої особи.

Вислухавши представника позивача,
представника відповідача, третю особу
ОСОБА_4, ОСОБА_5, заслухавши свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно з рішенням Жовтневого районного
суду м. Києва від 23.05.1998 року позивач
ОСОБА_1 визнана недієздатною.

Встановлено , що згідно з рішенням
Солом`янського районного суду м. Києва
від 03 вересня 2010 року над ОСОБА_1
встановлено опіку та ОСОБА_2 призначено
опікуном .

З матеріалів справи вбачається, що
співвласниками будинку по АДРЕСА_1 є
ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_6 від 25.05.1990 року згідно з
яким їй належить 14 частина житлового
будинку по АДРЕСА_1.

Також співвласником іншої 1/4 частини
житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 -
мати відповідача, згідно з договором
дарування від 01.12.2000року , відповідно до
якого ОСОБА_5 подарував їй вказану
частину будинку з відповідною частиною
надвірних будівель та споруд , який
було посвідчено нотаріусом
Дванадцятої Київської державної
нотаріальної контори за реєстром №
2-2912.

Згідно з договором дарування від
01.12.20року ОСОБА_4 є власником ? частини
земельної ділянки площею 0,0628 га, яка
розташована у АДРЕСА_1, посвідченого
01.12.2000року нотаріусом Дванадцятої
Київської державної нотаріальної
контори за реєстром № 2-2913.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_4 - мати відповідача та третя
особа ОСОБА_5, який є батьком позивачки
ОСОБА_1, що визнана недієздатною,
перебували у зареєстрованому шлюбі з
1993 року , який було розірвано 27.07.2010
року.

З 23.05.2000року по 03.09.2010 року
обов`язки опікуна недієздатної ОСОБА_1
виконувала третя особа-мати
відповідача ОСОБА_4, що підтверджується
розпорядженням Жовтневої
райдержадміністрації від 23.05.2000року.

Згідно з довідкою форми №3 на даний час
в квартирі зареєстровані позивачка
ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3, а також
треті особи по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Від імені недієздатної ОСОБА_1
звернулась ії теперішній опікун ОСОБА_2
з вимогами про визнання відповідача
ОСОБА_3 таким ,що втратив право
користування житловим приміщенням на
спірній жилій площі, оскільки останній
не проживає в ньому більше 8 років, в
підтвердження чого послалась на акт
затверджений ВСП « Відрадненський» ,
складений 27.02.2013 року, ОСОБА_5, ОСОБА_9,
прож. АДРЕСА_3, ОСОБА_10, прож. АДРЕСА_2,
ОСОБА_11, прож. АДРЕСА_4, про те, що
відповідач на протязі 8 років за місцем
реєстрації на спірній житловій площі
не проживає та в квартирі не
з`являється, особисті речі відповідача
відсутні, квартирну плату та
комунальні послуги не сплачує.

Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК
України передбачені спеціальні
підстави для визнання особи такою, що
втратила право на користування житлом
власника: у разі відсутності без
поважних причин понад один рік, якщо
інше не встановлено домовленістю між
ним і власником житла або законом.

Таким чином , у разі виникнення
спору між власником та особами, які
вселялись в житло у якості членів сім`ї,
повинно бути враховано, що право
користування житлом має
речово-правовий характер, у зв`язку з
чим припинення цього права повинно
відбуватись згідно з вимогами статей
405,406 ЦК України, зокрема сервітут може
бути припинений за рішенням суду на
вимогу власника майна за наявності
обставин, які мають істотне значення
або через відсутність особи понад один
рік у спірному приміщенні.

Проте, в ході розгляду справи,
позивачем не наведено суду обставин, що
мають істотне значення для припинення
права користування відповідачем
спірного жилого приміщення.

Матеріали справи свідчать про те, що
між ОСОБА_4 - третью особою та ОСОБА_5 та
опікуном недієздатної ОСОБА_2 склались
конфліктні відносини , про що свідчать
численні рішення судів, а саме рішення
Солом`янського районного суду м. Києва
від 27.07.2012 року в справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору дарування 14 частини
жилого будинку та договору дарування ?
частини земельної ділянки згідно з
яким у задоволені позову відмовлено;
рішення Солом`янського районного суду
м. Києва від 05 лютого 2013 року згідно з
яким відмовлено у задоволені позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання
недійсними договорів дарування ?
частини жилого будинку та договору
дарування ? частини земельної ділянки;
рішення Солом`янського районного суду
м. Києва від 23.11.2012року в справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 в особі
опікуна ОСОБА_2, треті особи - Орган
опіки та піклування Солом`янської
районної в м. Києві державної
адміністрації, ОСОБА_12, ОСОБА_5
відповідно до якого проведено поділ
житлового будинку та земельної
ділянки.

Крім того, 20 березня 2013 року відповідач
звертався до Солом`янського РУГУ МВС
України у місті Києві з приводу чинення
перешкод ОСОБА_5 у користуванні житлом,
про що свідчить подана ним скарга від 20
березня 2013 року.

Відповідно до відповіді Солом`янського
РУГУ МВС України в місті Києві від
16.05.2013 року проведено перевірку щодо
обставин викладених у заяві , а також
профілактичну бесіду з ОСОБА_13 з
приводу недопущення вчинення
насильства в сім`ї.

Допитана в ході судового розгляду
свідок ОСОБА_14, яка є сусідкою суміжної
ділянки, підтвердила наявність
конфліктних відносин між мешканцями
будинку АДРЕСА_1, зокрема щодо
конфліктів,що виникають між ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 щодо проживання ії
сина-відповідача по справі ОСОБА_3

Також в ході розгляду справи
встановлено про існування
домовленості між ОСОБА_15 , як
співвласницею будинку та відповідачем
щодо тимчасового не проживання його в
спірному помешканні та збереження за
ним права на користування житлом у
зв»язку з тимчасовою періодичною
відсутністю з метою запобігання
конфліктних ситуацій, що виникають між
сторонами.

Вказану домовленість підтвердила в
судовому засіданні ОСОБА_15, а
представником позивача наявність
такої домовленості не спростовано.

Таким чином з урахуванням домовленості
між співвласником будинку та
відповідачем щодо характеру
проживання останнього у спірному
приміщенні, створення перешкод ОСОБА_5
у проживанні відповідача, суд вважає
,що підстави для визнання відповідача
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням відсутні.

При цьому суд не приймає до уваги акт
про не проживання відповідача,
складений 27 лютого 2013 року та
затверджений ВСП «Відрадненський»,
оскільки допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які
підписували вказаний акт чітких
показів щодо відсутності відповідача
на спірній жилій площі не надали ,
свідок ОСОБА_9 вказав на те, що акт ним
підписаний не в спірному будинку та про
відсутність відповідача на жилій площі
йому відомо зі слів ОСОБА_5.

Також суд критично відноситься на
твердження представника Органу опіки
та піклування Солом`янської
райдержадміністрації у м.Києві щодо не
проживання відповідача на спірній
жилій площі з посиланням на проведені
акти обстеження, оскільки обстеження
житлових умов недієздатних осіб
проводиться органами опіки та
піклування відповідно до їх функцій
виключно з метою встановлення
належності умов проживання, їх
санітарного стану та контролю за
виконанням опікуном своїх обов`язків ,
а тому орган опіки та піклування не
наділений правом встановлювати факт
відсутності на жилій площі осіб, що є
зареєстрованими разом з недієздатними
особами, або особами , що потребують
піклування.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Отже , оцінивши докази у їх сукупності
та кожний доказ окремо, суд вважає, що
позов є недоведеним , необґрунтованим
та його задоволенні слід відмовити.

Виходячи із викладеного, керуючись
ст.ст.405 ЦК України, ст.ст.10,60,209,212-215,294
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі опікуна ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, ОСОБА_5 ,
Орган опіки та піклування
Солом`янської районної у місті
державної адміністрації, Солом`янське
РУГУ МВС України в місті Києві про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: