________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 1512/6255/2012
Провадження № 2/520/2056/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2014 року Київський районний суд
м.Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Камінській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення,
суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, зменшивши у судовому засіданні
позовні вимоги, просить стягнути з
відповідачки суму авансу у розмірі 6940
доларів США, що еквівалентно 78017
гривень, 3% річних у розмірі 1202 доларів
США, що еквівалентно 13512 гривень та
штрафні санкції у розмірі 2500 доларів
США, що еквівалентно 28104 гривень. При
цьому позивачка посилається на те що,
що вона мала намір купувати у
відповідачки будинок АДРЕСА_1, в зв'язку
з чим ОСОБА_1 05 травня 2009 року передала
ОСОБА_2 задаток у розмірі 10000 доларів
США, однак укладення правочину не
відбулося, оскільки будинок АДРЕСА_1
знаходився під арештом, відповідачка
повернула лише 3060 доларів США, а тому
ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з
даним позовом.

Представник позивача у судовому
засіданні зменшені позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити їх у
повному обсязі.

Представник відповідача просив у
задоволені позову відмовити.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 05
травня 2009 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у
присутності суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 був
укладений договір про намір укласти
договір купівлі-продажу об'єкта
нерухомості, згідно якого відповідачка
брала на себе обов'язок в строк до 22
червня 2009 року продати, а позивачка
купити об'єкт нерухомості за адресою:
АДРЕСА_1 та в рахунок оплати вартості
об'єкту, що придбався, ОСОБА_1 передала
ОСОБА_2 суму у розмірі 10000 доларів США,
що також підтверджується додатком до
вказаного договору від 18 липня 2009 року,
однак договір купівлі-продажу
сторонами укладений не був.

Відповідно до ст.570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

За змістом вказаної норми завдаток
може забезпечувати тільки дійсне
зобов'язання, тому правила ст.570 ЦК
України про залишення у кредитора
завдатку застосовуються у випадках,
коли було укладено основне
зобов'язання, але кредитор ухиляється
від його виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України, якщо
не буде встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом.

Як встановлено судом, між сторонами не
відбулось дійсного зобов'язання за
договором купівлі-продажу нерухомого
майна, а тому передана позивачкою сума
в розмірі 10000 доларів, вважається
авансом, як підтвердження наміру в
майбутньому придбати нерухоме майно,
та по виниклим між сторонами
правовідносинам підлягає
обов'язковому поверненню позивачці за
винятком повернутих ОСОБА_2 коштів у
розмірі 3060 доларів США, що
підтверджується розписками та
визнається сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимоги
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

При таких обставинах суд вважає, вимоги
ОСОБА_1 про стягнення 6940 доларів США, що
(на день проголошення рішення) в
еквіваленті складає 78005,60 гривень та 3%
річних у розмірі 1202 доларів США, що (на
день проголошення рішення) в
еквіваленті складає 13510,48 гривень
підлягають задоволенню.

Доводи позивачки про те, що
відповідачка повинна сплатити ОСОБА_1
штраф у розмірі 2500 доларів, що
еквівалентно 28104 гривень та зазначено у
додатку від 18 липня 2009 року до договору
від 05 травня 2009 року оскільки ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 її обманули при укладанні 05
травня 2009 року договору про намір
укласти договір купівлі-продажу
об'єкта нерухомості, не можуть бути
прийняті судом до уваги, так як у
судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що
при укладанні 05 травня 2009 року
вищезазначеного договору відповідачка
повідомила, що будинок АДРЕСА_1,
знаходиться в заставі банка, крім того
будь-яких вимог до ОСОБА_3 позивачка не
заявляла.

При таких обставинах, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
стягнення з ОСОБА_2 штрафу в розмірі 2500
доларів США, що еквівалентно 28104
гривень задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6940
доларів США, що в еквіваленті складає
78005,60 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3%
річних у розмірі 1202 доларів США, що в
еквіваленті складає 13510,48 гривень, в
іншої частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Огренич І. В.