22-ц/772/979/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Прокопчук А. В.Категорія:
52Доповідач: Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі : головуючого -
судді Іванюка М.В, суддів Панасюка О.С.
та БереговогоО.Ю, при секретарі Руденко
О.М, розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Вінницького міського суду від 04.02.2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Вінницягаз» про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, --

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2. 17 жовтня 2013р. звернулася в
суд з позовом до Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Вінницягаз» про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди. В листопаді 2013р.
подала заяву про зміну підстав
позову(а.с. 89). Зазначила, що відповідно
до наказу № 661-к від 05 липня 2013р. її з 08
липня 2013р. звільнено з посади інженера
(аналітика) ВОРГ згідно п.1 ст.40 КЗпП
України у зв'язку зі скороченням
чисельності працівників.

Своє посилання на незаконність
звільнення позивачка обгрунтувала :

відсутністю на підприємстві дійсних
змін в організації виробництва і праці,
а відтак і відсутністю підстав для
звільнення працівників по п.1 ст.40 КЗпП
України;

неврахуванням її переважного права
залишення на роботі, передбаченого ч.ч.
1,2 ст.42 КЗпП України, а також
незабезпеченням передбаченого ст.42-2
КЗпП України права щодо поворотного
прийняття на роботу. При цьому
одночасно з попередженням про
звільнення відповідач всупереч ст.49-2
КЗпП України не запропонував їй іншу
роботу;

відсутністю попередньої згоди
первинної профспілкової організації.

У позові також зазначено, що про
порушення свого права ОСОБА_2.
дізналася в вересні 2013р, оскільки у цей
час позивачем збільшено чисельність
працівників і прийнято на роботу
працівника такої ж кваліфікації та з
тими ж посадовими обов'язками, які були
покладені на позивачку до її
звільнення.

27 листопада 2013р. позивачка подала заяву
про поновлення строку звернення до
суду, у якій письмово пояснила
пропущення місячного строку наявністю
щодо неї фактичного обману з боку
адміністрації, оскільки вона не
обізнана з трудовим законодавством і
відповідач не дотримався своєї
обіцянки знову прийняти її на роботу
через два-три місяці після звільнення
(а.с. 96).

Таким чином, ОСОБА_2. просила поновити
їй пропущений строк звернення до суду,
поновити її на роботі, стягнути з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу і стягнути на її
користь 10000грн. у відшкодування
моральної шкоди, яка їй заподіяна у
зв'язку з необхідністю докладання
додаткових зусиль для організації
свого життя та втратою життєвих
зв'язків, що пов'язано з незаконним
звільненням.

Рішенням Вінницького міського суду від
04 лютого 2014р. у задоволенні вказаного
позову ОСОБА_2. було відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2.
просить дане рішення скасувати і
ухвалити нове рішення про задоволення
її позовних вимог. Вважає, що
відмовляючи їй у позові, суд першої
інстанції не з'ясував належним чином
обставини, які мають значення для
справи, порушив норми матеріального і
процесуального права.

Належним чином повідомлена ОСОБА_2. в
суд апеляційної інстанції повторно не
з'явилася. Згідно ч.2 ст.305 ЦПК України її
неявка за таких обставин не
перешкоджає розгляду справи в
апеляційному суді.

Представник Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Вінницягаз» МосьондзаС.А.
просить відхилити апеляційну скаргу як
безпідставну.

Вислухавши представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах заявлених вимог і
заперечень та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає з таких
підстав :

Відмовляючи ОСОБА_2. у задоволенні
позову, суд першої інстанції правильно
виходив з того, що при її звільненні
хоча й було допущено порушення
трудового законодавства, пов'язане з
відсутністю щодо неї пропозицій про
влаштування на іншу роботу (інших
порушень трудового законодавства при
її звільненні суд не виявив, оскільки
вона не була членом профспілкової
організації, а відтак згода
профспілкового органу на звільнення не
була обов'язковою і суд не вважав
доведеним твердження про відсутність
на підприємстві дійсних змін в
організації виробництва і праці, а
також твердження про неврахування
переважного права залишення на роботі
та про незабезпечення права щодо
поворотного прийняття на роботу),
однак причини пропуску позивачкою
визначеного ч.1 ст.233 КЗпП України
місячного строку звернення до суду не є
поважними. Так, встановлено, що трудова
книжка позивачкою отримана у день
звільнення, тобто 08.07.2013р, а з позовом в
суд вона звернулася лише 17.10.2013р, тобто
пропустила встановлений ч.1 ст.233 КЗпП
України місячний строк більше ніж на
два місяці. У зв'язку з цим твердження
ОСОБА_2. про поважність причин пропуску
вказаного строку у зв'язку з тим, що з
трудовим законодавством вона не
обізнана і що відповідач вчинив
стосовно неї обманні дії, не
дотримавшись обіцянки щодо її
наступного працевлаштування, суд
першої інстанції не взяв до уваги
цілком обгрунтовано.

Доводи апеляційної скарги містять
критику правових підстав звільнення
ОСОБА_2. і відтворюють зміст позовних
вимог, однак фактично не містять
критики висновку суду про неповажність
причин пропуску нею визначеного чинним
законодавством місячного строку
звернення з позовом про поновлення на
роботі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

За таких обставин підстав для
скасування чи зміни рішення колегія
суддів не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись
ст.ст. 303, 304, 305ч.2, 307ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317,
209, 218 ЦПК України, колегія суддів, --

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду від
04 лютого 2014р. у даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :