Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2278/14
Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.,

При секретарі: Свинаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із вищевказаним позовом, який в
ході розгляду справи доповнювала і
уточнювала, і просила на підставі
ст.ст.180,181,185 СК України стягнути з
відповідача аліменти у розмірі по 3 000
грн. щомісячно на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те,
що син знаходиться на її утриманні,
страждає на хронічне захворювання і
вимагає додаткових витрат на
лікування, дієтичне харчування,
розвиток здібностей. Батько дитини
проживає в Російській Федерації,
щомісячно пересилає поштовими
переказами по 400 грн., яких недостатньо
для забезпечення нормального
життєвого рівня неповнолітнього.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в сумі 1200 грн., але
не менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно
починаючи з 13 лютого 2014 року до
повноліття з урахуванням сплачених за
цей період коштів. Вирішено питання про
судові витрати.

В апеляційній скарзі про зміну
судового рішення і зменшення суми
стягнення до 800 грн. ОСОБА_4 зазначає, що
при визначенні розміру аліментів суд
не врахував його матеріальне
становище, знаходження на утриманні
двох малолітніх дітей.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

За правилами ст. ст. 180, 181 Сімейного
кодексу України (далі - СК України)
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. Способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", за відсутності
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину той із них, з ким
вона проживає, вправі звернутися до
суду з відповідним позовом . Згідно з ч.
3 ст. 181 СК аліменти на дитину
присуджуються в частці від заробітку
(доходу) її матері, батька (ст. 183 цього
Кодексу) або в твердій грошовій сумі
(ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182
СК. При цьому необхідно мати на увазі,
що зміна законодавства в частині
визначення мінімального розміру
аліментів на одну дитину не є підставою
для перегляду постановлених раніше
судових рішень про їх стягнення. Що ж до
максимального розміру аліментів, які
стягуються з боржника, то відповідно до
ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999
р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він
не повинен перевищувати 50 відсотків
заробітної плати цієї особи.

Оскільки встановлено, що відповідач
являється батьком неповнолітнього
ОСОБА_5, який проживає з матір'ю і
знаходиться на її утриманні, страждає
хронічним захворюванням, відповідач
створив нову сім'ю, проживає в
Приморському Краї Російської
Федерації, являється співзасновником
приватного товариства з технічного
обслуговування і ремонту
автотранспортних засобів, коштів
утримання сина по 400 грн. щомісячно, які
він добровільно виплачує, недостатньо,
суд першої інстанції відповідно до
вимог ст.ст.180, 182 СК обґрунтовано
стягнув утримання в судовому порядку у
розмірі по 1200 грн. щомісячно.

Визначаючи розмір аліментів, суд
відповідно до вимог ст.ст.180-183 СК
України врахував фактичні обставини
справи, матеріальне становище сторін,
стан здоров'я дитини, знаходження на
утриманні відповідача двох
неповнолітніх дітей, тощо.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
права або такі порушення норм
процесуального права, які тягнуть
безумовне скасування судового рішення.

Рішення суду відповідає вимогам закону
і матеріалам справи, підстав для його
зміни судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст.307, 308,313, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2014 року
по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: