Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів: Павліченка С.В., Бондаренка Ю.О.,

при секретарі - Чейпеш С.І.,

з участю - представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
представника прокуратури
Закарпатської області - Стойко П.М.,
представника Державної казначейської
служби України - Грибанич Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгороді справу за
апеляційними скаргами прокуратури
Перечинського району, Державної
казначейської служби України,
представника за довіреністю ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 на рішення Перечинського
районного суду від 13 лютого 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Державної
казначейської служби України, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору - суддя
Ужгородського міськрайонного суду
Микуляк Павло Павлович про
відшкодування шкоди, завданої
незаконним рішенням суду, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
суд із даним позовом, мотивуючи тим, що
15 березня 2013 року Ужгородський
міськрайонний суд в особі судді
Микуляк П.П. своєю постановою у справі
№ 308/827/13-п визнав його винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.
172-7 КУпАП та наклав адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850
гривень.

30 квітня 2013 року постановою судді
апеляційного суду Закарпатської
області вищезазначену постанову судді
Ужгородського міськрайонного суду
скасовано, а справу закрито за
відсутності події адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.
172-7 КУпАП.

Вважає, що в нього виникло право на
цивільний захист порушеного права та
відшкодування моральної шкоди,
завданої незаконним рішенням
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області. Незаконним
притягненням його до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу за
корупційною статтею були зганьблені
його честь і гідність, завдано
непоправної шкоди престижу та діловій
репутації особливо як депутата,
журналіста та громадського діяча. Йому
доведеться докласти значні зусилля для
відновлення довіри 3500 виборців його
мажоритарного округу, 126 тисяч
ужгородців, колег по депутатській
фракції в Ужгородській міській раді,
бізнес-партнерів та загалом відновити
безпідставно заплямоване добре ім'я у
засобах масової інформації. Моральну
шкоду оцінює в розмірі 50000 грн. та
просив позов задовольнити.

Рішенням Перечинського районного суду
від 13 лютого 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з Державної казначейської
служби України за рахунок коштів
Державного бюджету України шляхом
списання коштів з єдиного
казначейського рахунку на користь
ОСОБА_1 40000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове рішення, яким його позовні вимоги
задоволити в повному обсязі,
посилаючись на те, що резонанс від
наданих в суд та інших матеріалів
позивач відчуває і по сьогоднішній
день і кількість таких публікацій та
образливих коментарів на його адресу
значно перевищує навіть витрати на їх
спростування.

В апеляційних скаргах прокуратура
Перечинського району та Державна
казначейська служба України просять
рішення суду скасувати, як таке, що
постановлене з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
оскільки підстав передбачених чинним
законодавством для задоволення
позовних вимог відсутні.

Заслухавши пояснення представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який підтримав доводи
викладені в апеляційній скарзі,
представника прокуратури
Закарпатської області Стойко П.М. та
представника Державної казначейської
служби України Грибанич Т.В., які
підтримали доводи, викладені в
апеляційних скаргах і просять рішення
суду скасувати та відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, перевіривши матеріали справи,
судова колегія вважає, що апеляційні
скарги підлягають частковому
задоволенню із наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 21 ЦПК України,
суддя, який брав участь у вирішенні
справи в суді першої інстанції, не може
брати участь в розгляді цієї самої
справи в судах апеляційної і
касаційної інстанції, у перегляді
справи Верховним Судом України, а так
само у новому розгляді її судом першої
інстанції після скасування
попереднього рішення або ухвали про
закриття провадження у справі.

Ухвалою Перечинського районного суду
від 21 листопада 2013 року під
головуванням судді Чепурнова В.О.
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області, Державної
казначейської служби України в особі
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Закарпатській області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - суддя Ужгородського
міськрайонного суду Закарпастької
області Микуляк Павло Павлович про
відшкодування шкоди, завданої
незаконним рішенням суду в частині
позову до Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області та судді Микуляка П.П. закрито.

Ухвалою колегії суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Закарпатської
області від 25 грудня 2013 року
вищезазначену ухвалу суду першої
інстанції змінено та скасовано її у
частині закриття провадження у справі
щодо третьої особи без самостійних
вимог - судді Ужгородського
міськрайонного суду Микуляка П.П., а в
решті ухвалу залишено буз змін.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 21 ЦПК України,
на думку судової колегії, суддя
Чепурнов В.О. не мав брати участь у
розгляді цієї справи та постановляти
судове рішення, що у відповідності до
п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення судовою колегією
нового рішення.

Встановлено, що постановою судді
Ужгородського міськрайонного суду від
15 березня 2013 року визнано винним ОСОБА_1
у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП та
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850
грн.

Постановою судді апеляційного суду
Закарпатської області від 30 квітня 2013
року вищезазначену постанову судді
скасовано, а справу закрито за
відсутності події адміністративного
правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-7
КУпАП.

У відповідності до ч.1 ст. 1176 ЦК України,
шкода завдана фізичній особі внаслідок
її незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування як запобіжного заходу
тримання під вартою або підписки про
невиїзд, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту чи виправних робіт,
відшкодовується державою у повному
обсязі незалежно від вини посадових і
службових осіб органів дізнання,
попереднього (досудового) слідства,
прокуратури або суду.

Згідно з вимогами ч.6 ст. 1176 ЦК України
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі внаслідок іншої незаконної дії
або бездіяльності чи незаконного
рішення органу дізнання, попереднього
(досудового) слідства, прокуратури або
суду, відшкодовується на загальних
підставах, а ч.7 ст. 1176 ЦК України
передбачено, що порядок відшкодування
шкоди, завданої незаконними рішеннями,
діями чи бездіяльністю органу
дізнання, попереднього (досудового)
слідства, прокуратури або суду,
встановлюється законом.

Відповідно до п.2 ст. 1, п.5 ст. 3 Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду»
підлягає відшкодуванню шкода, у тому
числі і моральна, завдана
громадянинові внаслідок незаконного
накладення штрафу, у випадках,
визначених ч.1 ст. 2 цього Закону.

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст. 2
вищезазначеного Закону право на
відшкодування шкоди в розмірах і
порядку, передбачених цим Законом,
виникає у випадку закриття справи про
адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищезазначені норми Закону,
судова колегія вважає, що ОСОБА_1 має
правові підстави для відшкодування
моральної шкоди.

Згідно із роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, викладених в
п.9 постанови від 31 березня 1995 року за №
4 «Про судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення, тощо), та з
урахуванням інших обставин, зокрема
тяжкості вимушених змін у життєвих
стосунках, ступеню зниження престижу і
ділової репутації позивача. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Оскільки, позивач зазнав моральних
страждань у зв'язку з незаконним
рішенням суду, які створюють перешкоди
у сфері його життєдіяльності і
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, судова
колегія вважає, що розмір
відшкодування моральної шкоди слід
визначити - 3000 грн.

Разом з тим, судова колегія не бере до
уваги, як доказ, висвітлення такої
інформації в засобах масової
інформації, роздруківки статей з
інформаційних сайтів, оскільки ці
обставини не охоплюються Законом
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду».

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 21, 307, 309, 316 ЦПК України, ст. 1176 ЦК
України, Законом України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду», судова колегія, -

р і ш и л а :

Апеляційні скарги прокуратури
Перечинського району, Державної
казначейської служби України,
представника за довіреністю ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Перечинського районного суду
від 13 лютого 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської
служби України за рахунок коштів
Державного бюджету України шляхом
списання коштів з єдиного
казначейського рахунку на користь
ОСОБА_1 3000 (три тисячі) грн. у
відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області
Собослой Г.Г.