Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/1937/14 Головуючий у 1
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 13» травня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в
особі представника ОСОБА_4 на ухвалу
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 08 липня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
стягнення грошової заборгованості у
вигляді неустойки (штрафу), що виникла у
зв'язку з невиконанням договору
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про
стягнення грошової заборгованості у
вигляді неустойки (штрафу), що виникла у
зв'язку з невиконанням договору
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю.

Просила стягнути з відповідача на її
користь грошову заборгованість зі
сплати неустойки у вигляді штрафу в
сумі 2 979 200 грн. з договору
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «Ріал-Проперті 2011» від 22
січня 2013 року та судові витрати.

Під час розгляду справи ОСОБА_5 та
представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 подали до
суду заяву про укладання мирової угоди
по справі, до якої додали мирову угоду.

Ухвалою Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 08 липня 2013 року визнано
мирову угоду між ОСОБА_5 та ОСОБА_3
укладену 08 липня 2013 року, згідно з якою
ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_5
замість сплати неустойки у вигляді
штрафу в сумі 2 979 200 грн. за договором
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «Ріал-Проперті 2011» від 22
січня 2013 р. нерухоме майно: 1/3 частину
нежилого приміщення АДРЕСА_1, загальною
площею 421,6 кв.м. Визнано за ОСОБА_5 право
власності на вищевказане нерухоме
майно.

Провадження по цивільній справі
закрито.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати ухвалу суду,
справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
має право скасувати ухвалу, що
перешкоджає подальшому провадженню в
справі, і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Як вбачається з матеріалів справи,
23.05.2013 року ОСОБА_5 звернулася з позовом
до ОСОБА_3 про стягнення грошової
заборгованості у вигляді неустойки
(штрафу) в сумі 2979200 гривень, що виникла
у зв'язку з невиконанням п.п.1.1, 3.1, 4.1
Договору купівлі-продажу частки у
статутному капіталі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Реал-Проперті 2011», укладеного 22 січня
2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с5-9).

Частиною 3 статті 31 ЦПК України
передбачено право сторін на будь-якій
стадії цивільного процесу укласти
мирову угоду.

Згідно з положеннями частин 1,5 статті 175
ЦПК України мирова угода укладається
сторонами з метою врегулювання спору
на основі взаємних поступок і може
стосуватися лише прав і обов'язків
сторін і предмету позову. Закриваючи
провадження у справі, суд за
клопотанням сторін може постановити
ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо
умови мирової угоди суперечать закону
чи порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у визнанні мирової угоди і
продовжує судовий розгляд.

Постановляючи ухвалу про визнання
мирової угоди, за умовами якої ОСОБА_3 з
метою погашення неустойки у вигляді
штрафу за Договором купівлі-продажу
частки у статутному капіталі
товариства з обмеженою
відповідальністю «Реал-Проперті 2011» в
сумі 2 979 200 грн. передає у власність
ОСОБА_5 нерухоме майно: 1/3 частину
нежилого приміщення АДРЕСА_1, загальною
площею 421,6 кв.м. і тим самим
позбавляється своїх зобов'язань
повертати ОСОБА_5 грошову суму в
розмірі 2 979 200 гривень, суд зазначив, що
вказана угода вчинена в інтересах
кожної із сторін, не суперечить закону
та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

При цьому суд за ОСОБА_5 визнав право
власності на нерухоме майно: 1/3 частину
нежилого приміщення АДРЕСА_1, загальною
площею 421,6 кв.м.

Провадження у справі за позовом за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення
грошової заборгованості у вигляді
неустойки (штрафу), що виникла у зв'язку
з невиконанням договору
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю закрив у зв'язку з
укладенням сторонами мирової угоди.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна,
оскільки вони не відповідають
обставинам справи, а умови мирової
угоди суперечать вимогам закону.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію ( передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Судом першої інстанції не з'ясовано, що
саме є предметом спору та які
правовідносини виникли між сторонами.

Правові наслідки порушення
зобов'язання передбачені статтею 611 ЦК
України.

Нерухоме майно, а саме: 1/3 частина
нежилого приміщення АДРЕСА_1 не є
предметом спору за заявленим позовом, а
відтак сторони не могли включати в
мирову угоду умови щодо набуття права
власності на вказане майно.

Укладена сторонами та визнана судом
мирова угода кардинально змінила
характер правовідносин між сторонами:
з вимог про стягнення суми за договором
купівлі-продажу у відносини, які
притаманні договору про відчуження
нерухомого майна, за умовами якого
право власності на нерухоме майно -
частину нежилого приміщення перейшло
до ОСОБА_5

Крім того, як вбачається із заяви,
долученої до апеляційної скарги
представником відповідача, 03 грудня 2012
року ОСОБА_3 заявою № 14091-14092,
посвідченою приватним нотаріусом
Запорізького районного нотаріального
округу Запорізької області ОСОБА_7
скасував довіреність, видану на ім'я
ОСОБА_6.

За вказаних обставин, ОСОБА_6 діяв від
імені відповідача ОСОБА_3 по зазначеній
справі без будь-яких правових підстав.

З огляду на викладене, оскаржувана
ухвала не може вважатися законною та
підлягає скасуванню відповідно до
вимог ст.311 ЦПК України , а справа
поверненню до суду першої інстанції
для подальшого розгляду позовних
вимог.

Керуючись ст.ст.303,307,311, 313,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 08 липня 2013 року у цій
справі скасувати справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: