Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року Березанський районний
суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді
- Старчеус О.П.

при секретарі
- Морозової С.М.

з участю позивача
- ОСОБА_1

представника позивача
- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики,-

в
с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, мотивуючи тим,
що він 10 липня 2012 року, 12 липня 2012 та 17
липня 2012 року позичив відповідачу
відповідно 39000 грн., 26000 грн. та 80000 грн.
про що з відповідачем були укладені
договори позики відповідно від 10 липня
2012 року, 12 липня 2012 року та 17 липня 2012
року. Згідно вказаних договорів позики
відповідач зобов'язувався повернути
борг за першим договором позики до
09.10.2012 року, за другим договором позики
до 11.10.2012 року та за третім договором
позики до 16 липня 2013 року.

Посилаючись на те, що ним
відповідачу відповідно до зазначених
договорів позики передано грошові
кошти в сумі 145000 грн., які до цього часу
йому не повернуті, позивач просить
стягнути на його користь з відповідача
борг по позиці в сумі 145000грн., проценти
за користування позикою у розмірі 14165,67
грн., які визначені на рівні облікової
ставки НБУ України та три проценти
річних, що становить 3429,50 грн., штраф в
сумі 145000 грн. та компенсаційну
винагороду в сумі 74987,50 грн., всього
382582,67 грн.

В судовому засіданні позивач та
його представник позовні вимоги
підтримали в повному обсязі,
зіславшись на обставини, викладені в
позові.

Відповідач в судове засідання не
з'явився та не повідомив причини своєї
неявки хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Вислухавши пояснення позивача та
його представника, дослідивши письмові
докази по справі, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав:

Договорами позики від 10 липня 2012
року, 12 липня 2012 року та 17 липня 2012 року,
укладеними між позивачем та
відповідачем, підтверджується
укладення цих договорів між позивачем
та відповідачем (а.с.13-18) відповідно до
яких позивач зобов'язувався надати
відповідачу позику в сумі відповідно
39000 грн., 26000 грн. та 80000 грн.

Отримання відповідачем
зазначених коштів підтверджується
його розписками від 10 липня 2012 року, 12
липня 2012 року та 17 липня 2012 року (а.с.19-21).

З вищезазначених Договорів позики
вбачається, що борг позивачем повинен
бути повернутий відповідно до 09.10.2012
року в сумі 39000 грн., 11 жовтня 2012 року в
сумі 26000 грн. та 16 липня 2013 року в сумі
80000 грн.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з
моменту передачі грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Зі змісту ч.1 ст. 1047 ЦК України
вбачається, що договір позики
укладається у письмовій формі , якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа,-
незалежно від суми.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Оскільки розмір процентів не
встановлений договорами позики, які
укладені між сторонами 10 липня 2012 року,
12 липня 2012 року та 17 липня 2012 року, то
стягненню з відповідача підлягають
проценти на рівні облікової ставки НБУ.

По першому договору позики від 10
липня 2012 року за період з 10 липня 2012
року по 18 листопада 2013 року їх розмір
складає 3843,90 грн., по другому договору
позики від 12 липня 2012 року за період з 12
липня 2012 року по 18 листопада 2013 року їх
розмір складає 2551,91 грн., за третім
договором позики від 17 липня 2012 року за
період з 17 липня 2012 року по 18 листопада
2013 року їх розмір складає 7769,86 грн.

Загальна сума процентів за
договорами позики складає 14165,67 грн.

Також на користь позивача
підлягає стягненню три проценти річних
від простроченої суми позики.

За договором позики від 10 липня 2012
року це складає 1320,65 грн., за договором
позики від 12 липня 2012 року це складає
876,17 грн. та за договором позики від 17
липня 2012 року це складає 1232,68 грн.,
всього 3429,50 грн.

Частиною першою ст.1050 ЦК
України передбачено, що якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
Кодексу.

Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (ч.2 ст.625).

З відповідача на користь
позивача підлягає стягненню також
штраф.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 549 ЦК
України неустойкою (штрафом,пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання
і штрафом є неустойка, що обчислюється
у відсотках від суми несвоєчасно
виконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

З п.10 Договорів позики від 10
липня 2012 року, 12 липня 2012 року та 17 липня
2012 року, які укладені між сторонами
вбачається, що при порушенні
позичальником строку повернення
позики він повинен сплатити
одноразовий штраф в розмірі 100
відсотків від суми неповернутих
грошових коштів.

Оскільки відповідачем позивачу
не повернуто позику в сумі 145000 грн., то
відповідно до вищезазначених умов
договорів позики відповідач повинен
сплатити позивачеві штраф в сумі 145000
грн.

Пункт 11 Договору позики від 17
липня 2012 року, який було укладено між
сторонами, передбачає сплату
компенсаційної винагороди, що складає 5
відсотків від суми прострочення
повернення позики за кожний день
такого прострочення.

З пункту 15 вищезазначеного
договору позики вбачається
домовленість сторін відповідно до ч.3
ст. 6 ЦК України про те, що сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд, а у
випадку розбіжностей між актами
цивільного законодавства та даним
договором сторони керуються
положеннями цього договору.

Частина 3 ст.6 ЦК України
передбачає право сторін в договорі на
відступлення від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювання своїх відносин на власний
розсуд.

Враховуючи наведене, суд вважає
за можливе стягнути з відповідача
компенсаційну винагороду за договором
позики від 17 липня 2012 року, що складає
74987,50 грн.

Всього на користь позивача з
відповідача підлягає стягненню 379152
грн. 67 коп. (145000 грн. заборгованість за
договорами позики + 14165,67 грн. відсотки +
145000 грн. штраф + 74987,50 грн. компенсаційна
винагорода).

З відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
договором позики задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 в рахунок заборгованості за
договором позики 382 582 гривні 67 копійок,
з яких : заборгованість за договором
позики 145 000 гривень, відсотки в розмірі
14 165 гривень 67 копійок, штраф у розмірі
145 000 гривень, компенсаційна винагорода
в розмірі 74 987 гривень 50 копійок, три
відсотки річних від простроченої суми
позики в розмірі 3429 гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір 3441,00 гривень

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Березанський районний
суд Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів х дня отримання копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 29.01.2014р.

Суддя: