АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц-796/2667/2014
Головуючий у 1 інстанції- Колесник О.М.
Доповідач - Шиманський
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.

при секретарі - Пашиніної Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 10 жовтня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визначення порядку користування
земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И
Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернувся у вересні 2011 року.

Зазначив, що він на підставі договору
купівлі - продажу є власником 2/5 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, власником
іншої частини указаного домоволодіння,
а саме 3/5 його частини є відповідач. У
зв'язку з тим що між ним та відповідачем
постійно виникають конфлікти,
уточнивши в процесі розгляду справи
свої позовні вимоги, позивач просив
визначити порядок користування
земельної ділянки за варіантом №3
висновку судової будівельної
експертизи від 15.06.2012 року.

Заочним рішенням Дарницького
районного суду міста Києва від 10 жовтня
2013 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання

про скасування даного рішення та
постановлення нового про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення у зв'язку з
наступним.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що земельна ділянка
площею 1000 кв.м., що знаходиться
за адресою : АДРЕСА_1, на підставі
рішення виконкому Київської міської
ради народних депутатів від 16.03.1954 року
за №483 була надана у користування
ОСОБА_3 під забудову.

На підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
державним нотаріусом сьомої
Київської державної нотаріальної
контори Маринкою В.М., 17 серпня 1995 року
ОСОБА_3 продав позивачу 25 частини
будинку, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 3 указаного
договору в користування позивача
переходить 25 частини будинку, що
складається з однієї жилої кімнати
розміром 18,7кв.м під цифрами 1-4, та
передньої розміром 8,6 кв.м., позначеної
літерами 1-2.

Відповідно до свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 10 травня
2002 року відповідачем успадковано майно
померлого ОСОБА_3, що складається з 35
частин житлового будинку який
знаходиться за адресою : АДРЕСА_1
(а.с. 4).

Згідно ст.30 Земельного кодексу
при переході права власності на
будівлю і споруду разом з цими
об'єктами переходить у розмірах,
передбачених ст.67 цього Кодексу, і
право власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження
будівлі та споруди. У разі зміни
цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється в порядку
відведення.

Відповідно до п. 7 розділу 10
«Перехідних положень Земельного
кодексу України» громадяни та юридичні
особи зберігають право на земельні
ділянки, одержані ними до 1.01.2002 р. у
власність, у тимчасове користування
або на умовах оренди, в розмірах, що
були раніше передбачені чинним
законодавством.

Згідно положень ч.3 ст. 358 ЦК
України кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння і
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

У відповідності до ч. 4 ст. 88 ЗК
України, учасник спільної часткової
власності на земельну ділянку має
право на отримання в його володіння,
користування частини спільної
земельної ділянки, що відповідає
розміру належної йому частки.

Висновком № 13812/11-43 судової
будівельно-технічної експертизи від 15
червня 2012 року, з врахуванням ідеальних
часток співвласників, визначено три
варіанти встановлення порядку
користування спірною земельною
ділянкою (а.с. 50-56).

Отже, суд першої інстанції вірно
прийшов до висновку, що позивач та
відповідач мають право користуватися
земельною ділянкою пропорційно їх
часток в праві власності на будинок, а
саме 2/5 та 3/2 частини земельної ділянки
відповідно.

Аналізуючи зібрані по справі
докази в їх сукупності та враховуючи
розміри часток сторін у праві
власності на будинок АДРЕСА_1, суд
прийшов до правильного висновку про
необхідність встановлення поряду
користування спірною земельною
ділянкою за варіантом № 3 висновку №
13812/11-43 судової будівельно-технічної
експертизи від 15 червня 2012року,
оскільки він не суперечить інтересам
сторін та не зменшує їх частки.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги, щодо
невірного визначення позивачем
предмету спору колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки відповідно
до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Однак, місцевий суд вирішуючи
спір, який виник між сторонами,
визначив право власності сторін на
спірну земельну ділянку тоді як
сторонам було виділено указану
земельну ділянку лише в користування.
Крім того, позивачем не було заявлено
вимоги, щодо визначення права
власності на спірну земельну ділянку.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне у мотивувальну та
резолютивну частини судового рішення
внести зміни шляхом виключення
висновку суду щодо належності спірної
земельної ділянки на праві власності
сторонам по справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Виключити із мотивувальної
частини та абзацу 2,3 резолютивної
частини заочного рішення Дарницького
районного суду міста Києва від 10 жовтня
2013 року висновок суду щодо належності
спірної земельної ділянки на праві
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

В іншій частині заочне рішення
Дарницького районного суду міста Києва
від 10 жовтня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03680, м. Київ, вул. Солом'янська 2а

Справа № 22ц-796/2667/2014
Головуючий у 1 інстанції- Колесник О.М.

Доповідач - Шиманський
В.Й.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.

при секретарі - Пашиніної Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 10 жовтня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визначення порядку користування
земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И
Л А:

На підставі ст.ст. 209, 218 ЦПК України
проголошується вступна та резолютивна
частина рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Виключити із мотивувальної
частини та абзацу 2,3 резолютивної
частини заочного рішення Дарницького
районного суду міста Києва від 10 жовтня
2013 року висновок суду щодо належності
спірної земельної ділянки на праві
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

В іншій частині заочне рішення
Дарницького районного суду міста Києва
від 10 жовтня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: