АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/836/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 24 Колода Л. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
Міщенко С. В. РІШЕННЯ
04 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоМіщенко С. В.
суддівКарпенко О. В. , Трюхан Г. М. при
секретаріАнкудінові О.І., Бражнюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_7 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 05 лютого 2014 року по
цивільній справі за позовом приватного
підприємства «ЖЕОС» до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за утримання
будинку та прибудинкової території ,-
в с т а н о в и л а :
У грудні 2013 року ПП «ЖЕОС» через свого
представника ОСОБА_12 звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за утримання будинку та
прибудинкової території, посилаючись
на те, що ПП «ЖЕОС» з 01 липня 2005 року по
грудень 2012 року утримувало
прибудинкову територію та будинок
АДРЕСА_1 даного будинку , за їх послуги
по встановленим тарифам коштів не
сплачувала, внаслідок чого у неї
утворилася заборгованість за період
з 01 червня 2011 року по 31 грудня 2012 року в
сумі 1 038 грн. 33 коп.
Посилаючись на вказані обставини,
представник позивача просив
задовольнити позов і стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість за утримання будинку в
розмірі 1 038 грн. 33 коп., крім того у
порядку ст. 625 ЦК України стягнути 3%
річних, що становить 34 грн. 27 коп. та
судові витрати в розмірі 629 грн. 40 коп.
(судовий збір - 229 грн. 40 коп. та витрати
на правову допомогу - 400 грн. 00 коп.).
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 05 лютого 2014 року
позов ПП «ЖЕОС» задоволено повністю.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ПП «ЖЕОС»
заборгованість за обслуговування
будинку та прибудинкової території в
сумі 1 038 грн. 33 коп., три процента річних
в сумі 34 грн. 27 коп. та судові витрати в
сумі 629 грн. 40 коп., а всього 1 702 грн. 00
коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_7 подала апеляційну
скаргу, обґрунтовуючи яку, зазначила,
що судом в не повній мірі з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи , що призвело до ухвалення
помилкового рішення. Зокрема,
ухвалюючи рішення про задоволення
позову ПП «ЖЕОС», суд керувався умовами
договору про управління та
обслуговування будинків та
прибудинкових територій від 01 липня 2005
року, укладеного між головою ЖБК-50 -
ОСОБА_11 та ПП «ЖЕОС», не врахувавши ту
обставину, що згідно довідки
статистики головою ЖБК-50 була ОСОБА_10,
яка , як голова ЖБК з ПП «ЖЕОС» ніякого
договору не укладала.

Крім того, на думку апелянта аргументи
зазначені позивачем на підтвердження
виконання умов договору про
обслуговування, які прийняв суд , є не
вірними, оскільки договір на
обслуговування не укладався, а
відповідні послуги позивачем не
надавались, і відповідно оплачуватися
не повинні . Тому, посилаючись на
вказані порушення та надані нею докази
безпідставності вимог ПП «ЖЕОС» ,
ОСОБА_7 просила скасувати рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 05 лютого 2014 року та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі та стягнути з ПП «ЖЕОС» витрати,
пов'язані з апеляційним оскарженням
рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача, який
наполягав на задоволенні апеляційної
скарги та заперечував проти вимог
позовної заяви, представника позивача
, який заперечував проти доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Судом в ході розгляду справи було
встановлено, що відповідач ОСОБА_7 є
власником квартирі АДРЕСА_1 та є членом
житлово-будівельного кооперативу
«ЖБК-50».

Звертаючись до суду з позовом , ПП
«ЖЕОС» обґрунтовувало свої вимоги до
відповідача ОСОБА_7 тим, що остання за
період з 01 червня 2011 року по 31 грудня 2012
року заборгувала перед ПП «ЖЕОС» за
надані їй останнім житлово-комунальні
послуги 1038,33грн.

З даними доводами погодився суд першої
інстанції та задовольнив позовну заяву
в повному обсязі. Але такі висновки
суду першої інстанції є помилковими та
не відповідають дійсним обставинам
справи , наданим сторонам доказам і
нормам матеріального права.

Зокрема суд не врахував при ухваленні
рішення ту обставину, що між ПП «ЖЕОС»
та відповідачем ОСОБА_7 не був
укладений договір про надання
житлово-комунальних послуг та дійшов
до помилкового рішення, що між
сторонами склалися фактичні договірні
відносини, виходячи з наданих
позивачем договору від 01.07.2005 року
/а.с.8-9/ , нарядів на виконання робіт
/а.с.31-32/ та даних позивача про
заборгованість відповідача згідно
лицьових рахунків самого ПП «ЖЕОС»
/а.с.7, 10-12/, не врахувавши заперечення
відповідача , не давши доказам і
доводам ОСОБА_7 належної і об'єктивної
оцінки.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ч.ч.1-2 ст.631 ЦК України строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.
Договір набирає чинності з моменту
його укладення.

Статтею 638 ЦК України
передбачено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

При цьому згідно ч.1 ст.640 ЦК
України договір є укладеним з моменту
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття цієї пропозиції.

Ч.1 ст.60 ЦПК України передбачає, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

ПП «ЖЕОС» не надало доказів про
укладення зі ОСОБА_7 договору про
надання послуг з обслуговування
будинку та прибудинкової території , а
навпаки визнало той факт, що ПП «ЖЕОС»
з відповідачем такий договір не
укладало.

А посилання позивача на наявність
укладеного між позивачем та ЖБК-50 ,
членом якого є ОСОБА_7, договору на
управління та обслуговування будинків
та прибудинкових територій від 01.07.2005
року , як на підставу обґрунтованості
вимог до відповідача, - не може бути
прийняте судом як належний доказ
доведеності підстав заявленого позову
. Тому , що позивач не довів , що такий
договір був укладений між ПП «ЖЕОС» та
«ЖБК-50» та , що він діяв станом на 2011
рік. Враховуючи ту обставину , що в
судовому засіданні не було
підтверджено повноважень гр.ОСОБА_11 як
голови ЖБК-50 , яка від імені «ЖБК-50»
ніби-то підписала цей договір , -
оскільки згідно наданих довідок /а.с. 37,
51-52/ , дана особа керівником вказаної
юридичної особи не була. Крім того п.7.1
цього «Договору» було передбачено
строк його дії 5 років , тобто до липня
2010 року, а даних про його пролонгацію
позивач не надав, а в грудні 2010 року
«ЖБК-50» уклало договір на
обслуговування будинку та
прибудинкової території з іншою
юридичною особою - Товариством з
обмеженою відповідальністю «ЖЕОС»
/а.с.61/.

Не можуть також бути прийняті як
належні докази факту існування
фактичних договірних відносин між
позивачем та відповідачем, на які
посилається ПП «ЖЕОС» як на підставу
своїх вимог, і надані останнім наряди
на виконання внутрішньобудинкових
робіт по замовленню /а.с.31-32/ . Оскільки
ПП «ЖЕОС» не надало суду ні самих
замовлень від відповідача ОСОБА_7 чи
«ЖБК-50», ні даних про підтвердження
виконання робіт на які посилається
позивач, зокрема актів прийняття
виконаних робіт. Навпаки в наданих
позивачем нарядах дані про прийняття
цих робіт замовником відсутні , як
відсутні у справі і окремо виготовлені
і підписані сторонами акти виконаних
робіт.

В той же час згідно наданих
відповідачем доказів вбачається, що в
будинку по вул.Пацаєва, 16 тривалий час
не виконувалися роботи по його
обслуговуванню, що послужило причиною
аварій та звернень жильців цього
будинку до компетентних органів зі
скаргами на бездіяльність відповідних
служб та посадових осіб, а також
прийняттям на зборах членів ЖБК-50
рішень про реагування на бездіяльність
ПП «ЖЕОС» /а.с.53-76/.

Крім того ПП «ЖЕОС» не надало суду
належних доказів про перелік та
вартість послуг у зазначеному в позові
періоді , за які просило стягнути кошти
з відповідача. А наданий позивачем на
розгляд суду розрахунок - відомість
заборгованості без дати (а. с. 12),
складений представником позивача -
адвокатом ОСОБА_12, не підписаний
керівником підприємства та його
бухгалтером, не містить печатки
підприємства, тому не може бути взятий
до уваги.

Колегія суддів не може прийняти до
увагиі посилання позивача на вимоги ст.
ст. 19, 20, 24, 25, 29 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» ,
зважаючи на те, що наведені норми
закону встановлюють права та обов'язки
осіб, які уклали договір між собою про
надання житлово-комунальних послуг, а
між позивачем та відповідачем такий
договір, як зазначалося вище, не
укладався.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: 1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; 2) недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Враховуючи неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права та допущену
невідповідність висновків суду
обставинам справи та наданим сторонами
доказам, колегія суддів приходить до
висновку про скасування оскаржуваного
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ПП «ЖЕОС»
до ОСОБА_7.

Відповідно до норм ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. Тому, враховуючи, що позов
не підлягає до задоволення, з ПП «ЖЕОС»
належить стягнути на користь ОСОБА_7,
сплачені відповідачем 121,8грн.
судового збору.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309,314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 05 лютого 2014 року -
задовольнити .

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 05 лютого 2014 року по
цивільній справі за позовом приватного
підприємства «ЖЕОС» до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за утримання
будинку та прибудинкової території -
скасувати .

У задоволенні позову приватного
підприємства «ЖЕОС» до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за утримання
будинку та прибудинкової території -
відмовити.

Стягнути з приватного підприємства
«ЖЕОС» на користь ОСОБА_7 121,8грн.
сплаченого нею судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :