Дата документу 17.04.2014
Справа № 334/3375/14-ц
Провадження № 6/334/311/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Нікітенко Н.П.,

при секретарі - Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Запоріжжя
подання головного державного
виконавця Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Лазарок О.А., погоджене з
начальником Орджонікідзевського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Логвін В.І., про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України, без вилучення
паспортного документу,

встановив:

Головний державний виконавець
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Лазарок
О.А. звернулась до суду з поданням,
погодженим з начальником
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Логвін
В.І., про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,
без вилучення паспортного документу,
посилаючись на те, що на примусовому
виконанні в Орджонікідзевському ВДВС
Запорізького міського управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження № 354/18 з примусового
виконання виконавчого документа №
0818/2519/2012, виданого 17.08.2012 року
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою:.
АДРЕСА_1 на користь Концерну «МТМ»
заборгованість на загальну суму 1714,59
гривень.

31.10.2013 року головним державним
виконавцем Лазарок О.А. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження та встановлено строк для
самостійного виконання рішення до
06.11.2013 року.

Станом на 26.03.2014 року заборгованість за
виконавчим провадження не погашена.

Боржник рішення суду не виконує, для
вирішення питань сплати
заборгованості до державного
виконавця не з`являється, тому є
необхідність тимчасово обмежити його у
праві виїзду за межі України до моменту
виконання ним зобов`язань.

Вивчивши матеріали подання, суд
приходить до наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного
процесуального кодексу України та ст.
124 Конституції України судові рішення,
що набрали законної сили, обов'язкові
для всіх органів державної влади і
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій,
посадових чи службових осіб та
громадян і підлягають виконанню на
всій території України. Невиконання
судового рішення є підставою для
відповідальності, встановленої
законом.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, має право звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 377-1 Цивільного процесуального
кодексу України передбачено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає зазначене подання без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст. 64 Конституції України
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлені
законом.

Згідно зі статтею 2 «Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до
неї» кожен є вільним залишати будь-яку
країну, включно зі своєю власною. На
здійснення цих прав не може бути
встановлено жодних обмежень, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну та визначення випадків
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України регулюється Законом
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України»
від 21.01.1994 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України» громадянин
України має право виїхати з України,
крім випадків, передбачених зазначеним
законом, та в'їхати в Україну.

На підставі ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України є винятковим
заходом обмеження особистої свободи
фізичної особи, який застосовується
лише при наявності достатніх підстав
вважати, що така особа ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
неї відповідним судовим рішенням та її
намір вибути за межі України з метою
невиконання цього рішення.

В судовому засіданні встановлено, що на
примусовому виконанні в
Орджонікідзевському ВДВС Запорізького
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження №
354/18 з примусового виконання
виконавчого документа № 0818/2519/2012,
виданого 17.08.2012 року
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою:.
АДРЕСА_1 на користь Концерну «МТМ»
заборгованість на загальну суму 1714,59
гривень.

31.10.2013 року головним державним
виконавцем Лазарок О.А. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження та встановлено строк для
самостійного виконання рішення до
06.11.2013 року.

Станом на 26.03.2014 року заборгованість за
виконавчим провадження не погашена.

Державним виконавцем було вжито
наступні заходи для встановлення
наявності майна та коштів у боржника.

Відповідно відповіді АІС «Автомобіль»
встановлено, що автотранспорті засоби
зареєстровані за боржником - не
виявлено.

Згідно відповіді з Адресно-довідкового
сектору ВГІРФО ГУМВС України в
Запорізькій області боржник
зареєстрований за адресою, яка
зазначена у виконавчому документі.

Відповідно до відповіді з Державного
реєстру речових права встановлено, що
нерухоме майно, яке зареєстроване за
боржником - відсутнє.

Відповідно до Інформаційної довідки з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно, Державного реєстру іпотек,
Єдиного реєстру заборони відчуження
об`єктів нерухомого майна в порядку
доступу державних виконавців,
встановлено, що за вказаними
параметрами відомості відсутні.

26.03.2014 року державним виконавцем було
здійснено вихід за адресою реєстрації
боржника та встановлено, що за вказаною
адресою розташована житлова квартира,
але двері ніхто не відчинив, боржника
не розшукано, майновий стан перевірити
не можливо.

Отже, в результаті проведених
державним виконавцем заходів було
встановлено, що за останнім відомим
місцем реєстрації боржника, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не розшукано, майно на яке
можливо звернути стягнення - відсутнє.

У поданні державний виконавець
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції зазначає,
що боржником рішення суду не
виконується, проте в матеріалах
подання відсутні будь-які докази, які
підтверджують викладені обставини.
Також в поданні не вказано, чому
рішення суду ще не виконано та яким
чином обмеження боржника у праві
виїзду за кордон може забезпечити його
виконання.

Таким чином, у відповідності до вимог,
встановлених ст.ст.10, 57, 60 Цивільного
процесуального кодексу України
державний виконавець як сторона, яка
приймає участь у справі, не довів суду
ті обставини, на які він посилається як
на підставу своїх вимог, а саме не довів
наявність факту ухилення боржника від
виконання судового рішення.

В матеріалах подання відсутні дані, які
б підтверджували наявність у ОСОБА_3
закордонного паспорту та його
намагання виїхати за кордон України.
Таким чином, підстав
для задоволення подання головного
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Лазарок
О.А., погодженого з начальником
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Логвін
В.І., про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України
судом не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 33, 64 Конституції України, ст. 377-1
ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду та в'їзду в
Україну громадян України», суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Лазарок
О.А., погоджене з начальником
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Логвін
В.І., про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,
без вилучення паспортного документу -
відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана до
Апеляційного суду Запорізької області
через Ленінський районний суд м.
Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
Нікітенко Н. П.