Справа № 591/1060/14-ц
Провадження № 2/591/804/14
06 травня 2014 року Зарічний районний
суд м. Суми в складі:
головуючого - судді Сидоренко А.П.
секретаря - Попович Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Управління державної міграційної
служби України в Сумській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
Позивачка звернулася до суду з
зазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона володіє на права
власності квартирою за адресою:
АДРЕСА_1. У вказаній квартирі окрім неї,
зареєстрований відповідач, з яким на
момент подачі позову вона перебувала у
шлюбі, та їх син. Посилаючись на те, що
відповідач у квартирі не проживає
понад одного року, не цікавиться
квартирою, не сплачує комунальні
платежі, стосунки з нею не підтримує, та
на те, що реєстрація відповідача у
вказаній квартирі створює для неї
труднощі, оскільки вона змушена
додатково сплачувати комунальні
платежі по утриманню квартири, просить
визнати відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 у
зв'язку з відсутністю в ньому понад
В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі, пояснивши, що вона перебувала у
шлюбі з відповідачем з 1997 року, та
відповідач постійно проживав за
вказаною адресою до 2011 року, потім він
виїхав на заробітки до Росії, та до
лютого 2012 року він приходив до
квартири, забирав свої речі, та з цього
часу в квартирі не з'являється.
Позивачка не має можливості
спілкування з відповідачем та його
родиною, місце проживання відповідача
їй не відоме, спроб вселення у квартиру
відповідач не здійснював, також як і не
здійснював оплату комунальних послуг.
Просить задовольнити заявлені неї
Відповідач та представник третьої
особи в судове засідання не з'явилися,
про час і місце розгляду справи
повідомлялися судом належним чином.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Суд, заслухавши пояснення позивачки,
свідка, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
Судом встановлено, що позивачка є
власником квартири АДРЕСА_1.
Позивачка з 10 травня 1997 року перебуває
у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження на а.с. 20, та від шлюбу мають
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 20).
Згідно довідки ПП «Рубін» від 20 лютого
2014 року в АДРЕСА_1 зареєстровані:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, її чоловік ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
нароедження (а.с. 24).
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Факт не проживання відповідача за
адресою АДРЕСА_1 в судовому засіданні
підтвердила свідок ОСОБА_6, яка
пояснила, що знайома з родиною сторін з
1995 року, а з 2004 року проживає у АДРЕСА_2,
а тому є сусідами. Чоловіка позивачки
вона бачила близько 2,5 роки тому, зі
слів позивачки, їй відомо, що той виїхав
на заробітки. З того часу вона
відповідача не бачила, їй також відомо,
що він не спілкується з позивачкою,
зник. Також вона не бачила у квартирі
речей, належних відповідачу.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
За чинним житловим законодавством
обов'язковою умовою виникнення права
користування житлом членами сім'ї його
власника є спільне проживання членів
Факт непроживання відповідача в
квартирі АДРЕСА_1 з лютого 2012 року тобто
понад один рік без поважних причин
підтверджується матеріалами справи.
Таким чином встановлено, що
відповідач понад один рік не мешкає у
спірній квартирі без поважних причин,
відсутні переконливі докази, які б
підтвердили поважність причин не
проживання і були б підставою для
продовження цього строку не проживання
Доказів, які б свідчили про наявність
домовленості між сторонами про
тимчасове проживання відповідача за
іншою адресою та збереження у цей час
за ним права користування житлом,
останній суду не надав.
На підставі вищезазначеного суд вважає
за необхідне задовольнити позовні
вимоги позивачки, визнати відповідача
таким, що втратив право користування
На підставі викладеного, керуючись ст.
405 ЦК України, ст. ст. 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням в
Заочне рішення може бути переглянуте
Зарічним районним судом м. Суми за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана до Зарічного районного
суду м. Суми протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Позивач може оскаржити рішення суду до
апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми,
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення суду, а у разі відсутності
особи у судовому засіданні - з дня
отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
А.П.Сидоренко