Провадження № 2/522/2798/14
Справа № 1522/9572/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014р.
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді
Домусчі Л.В.,

при секретарі -
Герасименко Ю.С.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом заступника
прокурора Приморського району м.Одеси
в інтересах Держави в особі Одеської
міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору: Управління
держкомзему у м.Одесі про визнання
незаконним та скасування державного
акту, скасування реєстрації права
власності, витребування земельної
ділянки з незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

До суду в квітні 2012 року звернувся
заступник прокурора Приморського
району м.Одеси з позовом в інтересах
Одеської міської ради до ОСОБА_2, третя
особа Управління держкомзему у м.Одесі,
яким просить визнати незаконним та
скасувати державний акт на право
власності на земельну ділянку,
скасувати реєстрацію права власності
на земельну ділянку та витребувати
земельну ділянку з незаконного
володіння на користь Одеської міської
ради. В процесі розгляду справи
представник прокуратури надав
уточнення до позову (а.с. 60-61), вказавши
двох відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Таким чином, з урахуванням ухвали
Приморського районного суду м.Одеси
від 12.12.2012 року(а.с.110-111) про залишення
частини позовних вимог без розгляду,
заступник прокурора просив визнати
незаконним та скасувати державний акт
на право власності на земельну ділянку,
площею 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_1,
серії ЯЖ № 474756, від 10.11.2008 року, виданий
ОСОБА_2, зареєстрований в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 46;
визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 13.11.2008 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3; скасувати реєстрацію права
власності ОСОБА_3 на земельну ділянку,
площею 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову представник
прокуратури зазначає, що відповідачем
ОСОБА_2 на підставі рішення Печерського
районного суду м.Києва від 04.12.2007 року,
яке скасовано ухвалою апеляційного
суду м.Києва від 03.04.2008 року, був
отриманий державний акт на право
власності на спірну земельну ділянку,
0,1000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до договору купівлі-продажу
від 13.11.2008 року спірна земельна ділянка
відчужена ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 На
підставі зазначеної угоди ОСОБА_3
отримала державний акт на право
власності на спірну земельну ділянку.

На думку представника позивача, у
зв'язку з відсутністю підстав для
набуття ОСОБА_2 права власності на
земельну ділянку, він не мав законних
підставі на відчуження на користь
ОСОБА_3 земельної ділянки

В судовому засіданні представник
прокуратури Приморського районного
суду м.Одеси -Жигун І.В., позовні вимоги
підтримала, просила їх задовольнити.

Представник позивача Одеської міської
ради- Артмечук П.А., діючий по
довіреності, позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити, при цьому
вказав, що зазначена земля належить
територіальній громаді і державний
акт ОСОБА_2 виданий незаконно, так як не
було відповідного рішення міської ради
про надання йому земельної ділянки.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2
не з'явився, причини неявки суду не
повідомив, хоча були повідомлений
належним чином у встановленому порядку
(згідно ст.74 ч.5 ЦПК України) про час та
місце судового засідання.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явилась, про слухання
справи була повідомлена належним
чином, надала до суду заяву про
відкладення слухання справи у зв'язку
із її перебуванням за межами України,
при цьому не надавши відповідні докази,
у зв'язку з чим суд вважає її неявку
неповажною.

При цьому суд враховує, що справа
розглядається тривалий час, за час
якого відповідачами тричі подавалися
апеляційні скарги на ухвалу суду про
відкриття провадження, та апеляційним
судом з цього приводу також була надана
оцінка дій відповідача, як така що
зловживає своїми процесуальним
правами.

У зв'язку з вищезазначеним та виходячи
з процесуального аналізу поведінки
відповідачів та враховуючи
законодавство, пов'язане із
дотриманням судом розумних строків
розгляду справи, що є вимогою статті 157
ЦПК України та статті 6 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод 1950 року, суд дійшов до висновку,
що відповідачі зловживають своїми
процесуальними правами та тим самим
призводять до порушення розумних
строків розгляду справи.

Суд, у зв'язку з неявкою
відповідачів ухвалив слухати справу у
відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно
ст.169 ЦПК України на підставі наявних в
справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення
з'явившихся учасників процесу,
вивчивши матеріали, дійшов до
наступного, встановивши слідуючи
обставини.

Судом встановлено, що рішенням
Печерського районного суду м.Києва від
4 грудня 2007 року по цивільній справі №
2-1491-1/07 за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_2, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28 до закритого акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
„Укрпрофоздоровниця", Одеської
міської ради, Державного підприємства
„Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельним ресурсам" в особі його
Одеської регіональної філії про
усунення перешкод у користуванні
нежитловими будівлями, визнання права
власності на земельні ділянки та
зобов'язання вчинити певні дії -за
позивачами визнано право власності на
земельній ділянки, які розташовані за
адресою : АДРЕСА_1, та зобов'язано
Одеську регіональну філію державного
підприємства „Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельним
ресурсам" зареєструвати та видати на
ім'я позивачів державні акти на право
власності на земельні ділянки за
вказаною адресою для будівництва та
обслуговування жилих будинків і
господарських споруд. З вказаного
рішення вбачається, що на підставі
договору купівлі-продажу від 08.08.2007
року, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4.
укладеного між ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 і ОСОБА_2, з
однією сторони, та ОСОБА_29, ОСОБА_14,
ОСОБА_15 і ОСОБА_16, з другої сторони,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19. ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22 і ОСОБА_2 належить в
рівних частинах 183/1000 частини будівель,
що знаходяться в АДРЕСА_1.

На підставі цього рішення Печерського
районного суду м.Києва від 4 грудня 2007
року по цивільній справі № 2-1491-1/07,
ОСОБА_2 06.10.2008р. видано державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,1000 га. (кадастровий номер
:45:005:0041), яка знаходиться за
адресою : АДРЕСА_1, серії ЯД № 786429, який
зареєстрований в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 59.
Зазначений акт виданий та підписаний
Управлінням земельних ресурсів у
м.Одесі та зареєстрований.(а.с. 9-10). Як
вбачається з вказаного державного
акту, підставою видачі є рішення
Печерського районного суду м.Києва по
справі № 2-1491-1/07 від 04.12.2007 року.

З ухвали апеляційного суду міста Києва
від 04.04.2008 року вбачається, що рішення
Печерського районного суду м.Києва від
04.12.2007 року скасовано, справу
направлено на новий розгляд до
Приморського районного суду м.Одеси.
(а.с. 6-7)

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 видано 10.11.2008р. ще один
державний акт на право власності на
земельну ділянку, площею 0,1000 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, серії
ЯЖ № 474756, який зареєстрований в книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 46.
Зазначений акт виданий та підписаний
Управлінням земельних ресурсів у
м.Одесі та зареєстрований. Як
вбачається з вказаного державного
акту, підставою видачі є рішення
Печерського районного суду м.Києва по
справі № 2-1491-1/07 від 04.12.2007 року та
розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 28 жовтня 2008 року № 1662.(а.с.248) за тим
же кадастровим номером :45:005:0041 .

13 листопада 2008 року ОСОБА_2 продав
спірну земельну ділянку ОСОБА_3, що
підтверджується нотаріально
посвідченим договором купівлі-продажу
за р.№ 18464 від 13.11.2008 року (а.с. 32-33)

Згідно з нотаріально-посвідченого
договору купівлі-продажу від 13.11.2008
року, ОСОБА_2 продав земельну ділянку,
належну йому на підставі акту на право
власності серія ЯЖ № 474756 від 10.11.2008 року
(кадастровий номер :45:005:0041) , а
ОСОБА_3 купила вказану земельну
ділянку.

На підставі вищевказаного договору, 8
квітня 2009 року ОСОБА_3 видано державний
акт на право власності на цю земельну
ділянку ЯЖ № 719657 (кадастровий номер
:45:005:0041) (а.с. 34-35), який
зареєстрований в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі Одеською
регіональної філією державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру» за № 88.
Зазначений акт виданий та підписаний
Управлінням земельних ресурсів у
м.Одесі та зареєстрований.

Проаналізувавши плани меж спірної
земельної ділянки, суд приходить до
висновку що земельна ділянка,
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
земельна ділянка, розташована за
адресою: АДРЕСА_1, і є спірною земельною
ділянкою.

Згідно листа Управління Держкомзему у
м.Одеса від 27.02.2012 року, в управлінні
наявна інформація щодо реєстрації
права власності на спірну земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1
(кадастровий номер :45:005:0041) за
ОСОБА_2 - державний акт серія ЯД № 786429
реєстр. № 59 від 06.10.2008р.; за ОСОБА_2 -
державний акт серія ЯД № 474756 реєстр №
46 від 10.10.2008 року; за ОСОБА_3 -
державний акт серія ЯД № 719657 (протокол
вилучення та огляду від 21.03.2011) (а.с. 8).

Також судом встановлено, що при новому
розгляді справи, згідно ухвали
Приморського районного суду м.Одеси
від 08 червня 2010 року по цивільній
справі № 2-1696/2010, позовну заяву ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_2,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28 до закритого
акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
„Укрпрофоздоровниця", Одеської
міської ради, Державного підприємства
„Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельним ресурсам" в особі його
Одеської регіональної філії про
усунення перешкод у користуванні
нежитловими будівлями, визнання права
власності на земельні ділянки та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишено без розгляду. (а.с. 97-99).

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 18 квітня 2012 року ухвалу
Приморського районного суду м.Одеси
від 08 червня 2010 року по цивільній
справі № 2-1696/2010 скасовано, а
вищевказану цивільну справу
направлено до суду першої інстанції
для продовження розгляду по суті.(а.с.
100-102).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно з п. 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України до
розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради. У зв'язку з цим,
органом, уповноваженим державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах, є територіальна
громада в особі Одеської міської ради.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу
України землі, які належать на праві
власності територіальній громаді міст,
є комунальною власністю, у комунальній
власності перебувають усі землі в
межах населених пунктів, крім земель
приватної та державної власності, а
також земельні ділянки за їх межами, на
яких розташовані об'єкти комунальної
власності.

Тобто власником спірної земельної
ділянки є Одеська міська рада.

Частинами першою, другою статті 116 ЗК
України (у редакції, яка була чинною на
час виникнення спірних правовідносин)
установлено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом (частина
перша статті 126 ЗК України в редакції,
яка була чинною на час виникнення
спірних правовідносин).

Отже, державний акт на право
власності на земельну ділянку
законодавчо прирівняний до інших
титулів на право власності, тобто
підстав виникнення цього права, а саме,
до цивільно-правових угод та заповітів.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянами. Так, відповідно до
частин першої, другої, шостої - дев'ятої
цієї статті (у редакції, яка була чинною
на момент виникнення спірних
правовідносин) громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
індивідуального дачного будівництва у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб).

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Розроблений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
подається Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою (далі - Комісія). Комісія
протягом трьох тижнів з дня одержання
проекту надає відповідному органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування свій висновок щодо
погодження проекту або відмови у його
погодженні. У разі якщо проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки підлягає обов'язковій
державній експертизі землевпорядної
документації, погоджений проект
подається Комісією до відповідного
органу земельних ресурсів для
здійснення такої експертизи.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
двотижневий строк з дня отримання
погодженого проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК
України (у редакції, яка була чинною на
час виникнення спірних правовідносин)
захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом: визнання прав; відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав;
визнання угоди недійсною; визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; відшкодування
заподіяних збитків; застосування
інших, передбачених законом, способів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в абзаці другому пункту 2
постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ", виходячи з положень
статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30,
87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161,
210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України,
статті 15 ЦПК України, статті 12
Господарського процесуального кодексу
України судам підвідомчі (підсудні)
справи за заявами, зокрема, з приводу
володіння, користування, розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян чи юридичних осіб, і
визнання недійсними державних актів
про право власності та право
постійного користування земельними
ділянками.

Отже, державні акти на право власності
на земельні ділянки є документами, що
посвідчують право власності й
видаються на підставі відповідних
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень. У спорах,
пов'язаних із правом власності на
земельні ділянки, недійсними можуть
визнаватися як зазначені рішення, на
підставі яких видано відповідні
державні акти, так і самі акти на право
власності на земельні ділянки.
Визнання недійсними державних актів на
право власності вважається законним,
належним та окремим способом
поновлення порушених прав у судовому
порядку.

Судом встановлено, що Одеська міська
рада не приймала відповідного рішення
про надання земельної ділянки у
власність ОСОБА_2

Таким чином відповідач ОСОБА_2 набув
право власності на земельну ділянку в
порушення діючого законодавства.

Також судом встановлено, що в
провадженні суду перебуває цивільна
справа (№2-5637/11) за позовом першого
заступника прокурора м.Одеси в
інтересах держави в особі Одеської
міської ради до Управління Держкомзему
у м.Одесі, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2,
про витребування земельної ділянки,
визнання незаконним та скасування
державного акту на право власності на
земельну ділянку. (а.с. 94)

Статтею 55 Конституції України
передбачено право кожного на захист
своїх прав і свобод від порушень і
протиправних посягань будь-якими не
забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів є, зокрема,
визнання права.

Так, у гл. 29 ЦК передбачені
цивільно-правові способи захисту права
власності.

Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом (стаття 328 ЦК
України).

Згідно до ст. 319 Цивільного
кодексу України, власник володіє,
користується, розпоряджатися своїм
майном на власний розсуд.

На підставі вищенаведеного,
відповідачем ОСОБА_2 неправомірно
отримано державний акт на право
власності на земельну ділянку, так як
на той період рішення суду про визнання
за ним права власності на спірну
земельну ділянку було скасовано. У
зв'язку з чим підлягають задоволенню
позовні вимоги щодо визнання
незаконним та скасування державного
акту на право власності на земельну
ділянку, площею 0,1000 га, розташовану по
АДРЕСА_1, серії ЯЖ № 474756, від 10.11.2008 року
на ім'я ОСОБА_2

На даний час право власності на
спірну земельну ділянку зареєстровано
за ОСОБА_3 згідно договору
купівлі-продажу від 13.11.2008р.

Виходячи з зазначеного ОСОБА_2 не мав
правових підстав відчужувати на
користь ОСОБА_3 спірну земельну
ділянку.

В силу ст. 215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 -
3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Недійсність
правочину та наслідки, передбачені
ст.216 ЦК України, дають право
стверджувати, що всі подальші угоди по
відчуженню майна також за своєю
правовою природою незаконні.

Припинення правовідношення
власності відповідача на земельну
ділянку можливе шляхом припинення дії
правового титулу, як підстави
виникнення такого права, тобто
визнанням недійсними державних актів
на право власності на земельні ділянки.
При цьому припинення правовідношення
власності відповідача, як спосіб
захисту цивільного права, можливе у
разі реалізації позивачем свого права
на звернення до суду відповідно до ч. 1
ст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до рішення
Конституційного суду України від 08.04.1999
р. за № 3 -рп/99 "інтереси держави" є
оціночним поняттям, прокурор або його
заступник у кожному випадку самостійно
визначає в чому саме полягає порушення
інтересів держави в конкретних
правовідносинах, які підлягають
вирішенню в судовому порядку. Інтереси
держави можуть збігатися повністю,
частково або не збігатися зовсім з
інтересами державних органів,
державних підприємств та організацій
чи з інтересами господарських
товариств з часткою державної
власності у статутному фонді.
Інтереси держави відрізняються від
інтересів інших учасників суспільних
відносин. В основі перших завжди є
потреба у здійсненні
загальнодержавних (політичних,
економічних, соціальних та ін.) дій,
програм, спрямованих на захист
суверенітету, територіальної
цілісності України, гарантування її
державної, економічної, безпеки, захист
прав усіх суб'єктів права власності та
господарювання. Прокурор або його
заступник самостійно визначає і
обґрунтовує в позовній заяві, в чому
полягає порушення інтересів держави чи
в чому існує загроза інтересам держави,
і ця заява є підставою для порушення
справи.

Відповідно до пункту 2 ст. 121
Конституції України на прокуратуру
України покладається представництво
інтересів держави в суді у випадках,
зазначених законом. В тому числі такі
випадки передбачені, ст. 36-1 Закону
України "Про прокуратуру", ст. 45 ЦПК
України, згідно яких прокурор має право
звертатися до суду з заявами про захист
прав і свобод інтересів держави.

На підставі чого, суд
погоджується з позицією представника
прокуратури, що вказаний позов
направлений на захист інтересів
держави в особі Одеської міської ради,
а саме права на спірну будівлю, що
знаходиться на балансі державної
установи.

Встановлені судом обставини
свідчать про те, що вимога прокурора
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу спірної земельної
ділянки від 13.11.2008р. та скасування
реєстрації права власності на ім'я
ОСОБА_3 є правомірними.

Таким чином, позовні вимоги
прокурора підлягають задоволенню.

Рішення суду про задоволення
позову про скасування реєстрації права
власності на земельну ділянку є
підставою для здійснення скасування
запису про право власності в
Державному реєстрі прав (ст..9 ч.2)
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень".

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.121 Конституції України,
ст.ст. 10, 11,15, 31, 40,45, 56, 60, 61,169, 209-210, 212- 215,
218, ЦПК України, ст.ст. 12,15, 16, 15, 203, 216, 319,
321,328, 329, п.3 ч.1 ст. 388, 391, ЦК України, ст.36-1
закону України "Про прокуратуру",
ст.ст.81,83,116,118,126,152 ЗК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги заступника
прокурора Приморського району м.Одеси
в інтересах Держави в особі Одеської
міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору: Управління
держкомзему у м.Одесі про визнання
незаконним та скасування державного
акту, скасування реєстрації права
власності, витребування земельної
ділянки з незаконного володіння -
задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
державний акт на право власності на
земельну ділянку, площею 0,1000 га,
розташовану по АДРЕСА_1, серії ЯЖ № 474756,
від 10.11.2008 року, виданий ОСОБА_2,
зареєстрований в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 46.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 13 листопада 2008р.
земельної ділянки площею 0,1000 га,
розташовану по АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4

Скасувати реєстрацію права
власності ОСОБА_3 на земельну ділянку,
площею 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення., згідно ч. 1 ст. 294 ЦПК України .

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси
Л.В. Домусчі

31.03.2014