Справа № 639/144/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді
Труханович В.В.

за участю секретаря -
Малойван Є.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Харківської
міської ради, 3-тя особа Інспекція ДАБК
у Харківській області про визнання
права власності, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Харківської міської ради,
3-тя особа Інспекція ДАБК у Харківській
області, в якому просить визнати за нею
право власності на гараж літ. «Н-1»
площею 31,6 кв. м, який розташований по
АДРЕСА_2.

Пізніше позивач ОСОБА_1 надала
суду уточнений позов, відповідно до
якого просила визнати за нею право
власності на гараж літ. «Н-1» площею 24,8
кв. м, який розташований по АДРЕСА_2.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує
тим, що в 1996 році її батько - ОСОБА_3, який
мешкав за адресою АДРЕСА_1 за власні
кошти збудував гараж площею 31,6 кв.м,
який розташований в житловій зоні
серед будинків міської забудови
Жовтневого району м. Харкова за адресою
АДРЕСА_2.

Згідно договору від 03.08.1996 року
укладеного між ЖЕД №81 та ОСОБА_3,
останній являвся наймачем гаражу, який
був наданий в тимчасове користування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача
помер і не встиг оформити право
власності на даний гараж в
установленому законом порядку.

Після смерті батька позивач, як
донька, продовжує користуватися
гаражем, регулярно здійснює оплату за
його користування. З пропозицією до нею
щодо розірвання договору оренди від
03.08.1996 року ніхто не звертався, отже він
продовжує свою дію.

Відповідно до технічного
висновку «Про стан будівельних
конструкцій гаража літ. «Н-1», який
знаходиться за адресою АДРЕСА_2 і
визначення можливості його подальшої
експлуатації», виготовленого ФОП
ОСОБА_4, складеного експертом
інженером-проектувальником Шаршуновим
Б.О. встановлено, що експлуатація
гаражу можлива, дефектів в несучих
конструкціях і фундаментах будівлі не
виявлено. У висновку також зазначено,
що технічний стан будівельних
конструкцій і цілому забезпечує
надійну експлуатацію та безпеку для
життя та здоров*я мешканців, а технічні
рішення, прийняті при спорудженні та
переобладнанні відповідають вимогам
діючих норм, правил та державних
стандартів.

Також позивач зазначає, що були
проведені усі необхідні експертизи на
гараж відповідними державними
органами, які надали свої висновки щодо
можливості збереження самовільно
збудованого об'єкту, а саме Жовтневий
РВ м. Харкова ГУ ДСНС у Харківській
області та санітарно-епідеміологічна
служба.

Позивач ОСОБА_1 зверталася до
Харківської міської ради та Інспекції
ДАБК в Харківській області з заявами
про збереження самовільно
побудованого гаражу по АДРЕСА_2, однак
їй було відмовлено.

Всі вищевикладені обставини
вимусили позивача звернутися до суду з
даним позовом.

В судове засідання представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6, який діє на
підставі довіреності від 30.11.2013 року, не
з'явився, надав до суду заяву, в якій
підтримав заявлені позовні вимоги та
просив слухати справу у його
відсутність.

Представник відповідача
Харківської міської ради до судового
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав до суду письмові
пояснення, в яких просив розглянути
справу у відсутності його
представника, по справі прийняти
законне та обґрунтоване рішення, яке не
порушує прав третіх осіб з урахуванням
норм матеріального та процесуального
права.

Представник 3-тьої особи
Інспекції ДАБК у Харківській області
до судового засідання не з'явився,
надав до суду письмові пояснення та
просив слухати справу у його
відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судовим розглядом встановлено, що за
адресою АДРЕСА_2 знаходиться гараж літ.
«Н-1» площею 24,8 кв.м. Вказана нежитлова
будівля є цегляною.

Згідно договору від 03.08.1996 року,
укладеного між ЖЕД №81 та ОСОБА_3,
останньому був наданий у тимчасове
користування сарай, який розташований
за адресо. АДРЕСА_2.

Як зазначила в позові ОСОБА_1, її батька
ОСОБА_3 за власні кошти побудував
цегляний гараж за вищевказаною
адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

Своє право власності на самочинно
побудований гараж, що розташований за
адресою АДРЕСА_2, ОСОБА_3 за життя не
оформив.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1
її батьком є ОСОБА_3

Як зазначила в позові ОСОБА_1, її батько
ОСОБА_3 побудував гараж за власні кошти
у 1996 році, оплачував експлуатаційні
витрати, пов'язані з утриманням
земельної ділянки з розташованою
надвірною будівлею, що вбачається з
договору з ЖЕД від 03.08.1996 року.

Позивачка здійснює оплату за
користування гаражем, що
підтверджується квитанціями по сплаті
за комунальні послуги.

Згідно технічного паспорту,
виготовленого КП «ХМБТІ» 31.10.2013 року,
гараж літ. «Н-1», що розташований по
АДРЕСА_2, 1996 року побудови, є самочинним
будівництвом.

Як вбачається з технічного
висновку ФОП ОСОБА_4 № 209-11-13 від 07.11.2013
року про технічний стан будівельних
конструкцій гаражу літ. «Н-1», який
розташований у АДРЕСА_2, та визначення
можливості його подальшої
експлуатації, експлуатація гаражу
можлива, дефектів в несучих
конструкціях і фундаментах будівлі не
виявлено. У висновку також зазначено,
що технічний стан будівельних
конструкцій і цілому забезпечує
надійну експлуатацію та безпеку для
життя та здоров*я мешканців, а технічні
рішення, прийняті при спорудженні та
переобладнанні відповідають вимогам
діючих норм, правил та державних
стандартів.

Згідно відповіді Жовтневого РВ ГУ
ДСНС у Харківській області за № 320-642
від 02.12.2013 року, вони не заперечують
проти збереження та подальшої
експлуатації побудованого гаражу літ.
«Н-1», за адресою АДРЕСА_2, при умові
дотримання встановлених
законодавством вимог пожежної безпеки.

Санітарно-епідеміологічна служба
Головного управління
Держсанепідемслужби у Харківській
області листом від 09.12.2013 року
повідомляє, що самочинно побудований
гараж літ. «Н-1» по АДРЕСА_2 для
подальшої експлуатації можливий,
відповідає вимогам діючого
санітарного законодавства України.

Таким чином, суд робить висновок про
можливість використання гаражу літ.
«Н-1» за призначенням, бо технічний,
протипожежний та
санітарно-епідеміологічний стан його
конструкцій забезпечує надійну
експлуатацію нежитлової споруди.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦК України
житловий будинок, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони побудовані або
будуються на земельній ділянці, яка не
була відведена для цієї мети, або без
необхідного дозволу або необхідним
чином затвердженого проекту, або з
суттєвими порушеннями будівельних
норм та правил.

На підставі ч.3, 5 ст. 376 ЦК
України, за особою, яка здійснила
самочинне будівництво, право власності
на самочинно побудоване нерухоме
майно, може бути визнано на підставі
рішення суду, якщо це не порушує прав
інших осіб.

Таким чином, позивачка надала
суду достатньо необхідних для справи
доказів, що свідчать про можливість
визнання за нею права власності на
самочинно побудований гараж літ. «Н-1»
площею 24,8 м, який розташований по
АДРЕСА_2.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57-60, 169, 208, 209,
212-215 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 331, 376 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Харківської міської ради, 3-тя особа
Інспекція ДАБК у Харківській області
про визнання права власності -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на гараж літ. «Н-1» загальною
площею 24,8 кв.м, який розташований по
АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Харківської області
через Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні у той же
строк з моменту одержання його копії.

Суддя
В.В. Труханович