Єдиний унікальний номер 205/6291/13-ц
Справа № 2з/205/35/14
УХВАЛА

28 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м. Дніпропетровськ в складі:

Головуючого судді -
Тауса М.М.,

при секретарі -
Попович Х.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради,
Виконкому Дніпропетровської міської
ради, Управління Держкомзему у м.
Дніпропетровську, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Управління Держземагенства у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області, третя особа
- Приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_5 про
визнання державних актів про право
власності на землю недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
Дніпропетровської міської ради,
Виконкому Дніпропетровської міської
ради, Управління Держкомзему у м.
Дніпропетровську, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Управління Держземагенства у
Дніпропетровському районі
Дніпропетровської області, третя особа
- Приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_5 про
визнання державних актів про право
власності на землю недійсними.

10 квітня 2014 року до суду надійшла заява
ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій
він просив накласти арешт на земельні
ділянки по АДРЕСА_1, кадастровий
№ 121010000:327:034; №
121010000:327:033; № 121010000:327:031; № 121010000:327:032.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем для підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Заявник просить накласти арешт на
земельні ділянки по АДРЕСА_1,
кадастровий № 121010000:327:034; №
121010000:327:033; № 121010000:327:031; № 121010000:327:032, при
цьому заявник в порушення п. 3 ч. 2 ст. 151
ЦПК України не вказавши, хто є
одноособовим власником зазначених
земельних ділянок, чи є інші наявні
обтяження чи обмеження на земельні
ділянки, що ускладнює вирішення
питання про забезпечення позову,
визначення співмірності заявлених
вимог із способом забезпечення позову
та подальше виконання ухвали суду.

Також заявником ОСОБА_1 не зазначено
яким чином накладення арешту на
вищезазначені земельні ділянки може в
подальшому вплинути на невиконання
рішення суду.

В зв'язку з вищенаведеним суд вважає
заявлену вимогу про забезпечення
позову на даний час необґрунтованою та
такою що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.151-153 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1
про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
5-денний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

Суддя
М.М. Таус