УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1,
стягувач: Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк», на дії
головного державного виконавця
Дніпровського районного управління
юстиції в місті Києві Клименка Романа
Васильовича,

встановив:

Скаржник звернувся до суду з вказаною
заявою, посилаючись на те, що на
виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ в м.
Києві знаходиться виконавчий лист №
2-1756/1-10 від 22.02.2012 року, виданий
Дніпровським районним судом м. Києва
про стягнення боргу з ОСОБА_3, ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в
сумі 867 976,27 грн. На підставі даного
виконавчого документу 20.08.2012 року
старшим державним виконавцем ВДВС
Дніпровського РУЮ в м. Києві Дзьобко
М.Б. було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
33903366, та надано боржнику в семиденний
строк, тобто до 27.08.2013 року виконати
самостійно вимогу постанови. 20.08.2012
року старший державним виконавцем
Дзьобко М.Б. винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження. На даний
час він не проживає за адресою, яку
вказав стягувач - АДРЕСА_1, а тому не
знав, і не міг знати про відкрите
виконавче провадження, а дізнався лише
14.06.2013 року, після ознайомлення його
представником з матеріалами
провадження. 19.06.2013 року було подано до
виконавчої служби заяву про
відкладення виконавчих дій для
добровільного виконання рішення суду.
02.08.2013 року державний виконавець
відмовив у відкладенні виконавчих дій
у зв'язку з відсутністю належних
доказів. З діями виконавця він не
погоджується. В процесі розгляду
скарги уточнив свої вимоги, та просив
зобов'язати державного виконавця
закрити виконавче провадження у
зв'язку з тим, що рішення суду виконано,
стягувач ніяких претензій не має, та
ним подано заяву від 15.10.2013 року про
закінчення виконавчого провадження.

В судове засідання скаржник не
з'явився, представник надав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
уточнену скаргу підтримав, просив її
задовольнити.

В судове засідання суб'єкт оскарження
не з'явився, про день та час розгляду
справи сповіщався належним чином, заяв
про відкладення чи про розгляд справи
за його відсутності до суду не подавав.

В судове засідання представник
стягувача не з'явився, в матеріалах
справи міститься клопотання про
розгляд справи за його відсутності, з
вимогами скаржника погодився.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що вимоги
підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що на виконанні
ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві
знаходиться виконавчий лист № 2-1756/1-10
від 22.02.2012 року, виданий Дніпровським
районним судом м. Києва про стягнення
боргу з ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на
користь ПАТ «УкрСиббанк» в сумі 867 976,27
грн.

20.08.2012 року старшим державним
виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ в м.
Києві Дзьобко М.Б. було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 33903366, та надано боржнику
в семиденний строк виконати рішення в
добровільному порядку.

Оскільки, боржник не проживає за
адресою, яку вказав стягувач - АДРЕСА_1,
а тому йому не було відомо про відкрите
виконавче провадження, та дізнався
лише 14.06.2013 року, після ознайомлення
його представником з матеріалами
провадження.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення суду божником було виконано,
борг перед ПАТ «УкрСиббанк» погашено, у
зв'язку з чим, представником банку
15.10.2013 року на адресу виконавчої служби
направлено заяву про закінчення
виконавчого провадження по ОСОБА_1,
проте виконавче провадження не
закрито.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
роз'яснює особам, які беруть участь у
виконавчому провадженні або
залучаються до проведення виконавчих
дій, їхні права згідно з вимогами цього
Закону. Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом.

Як було встановлено в суді
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва, згідно виконавчого листа №
2-1756/1-10 від 22.02.2012 року виконано в
повному обсязі, а тому виконавче
провадження № 33903386 має бути закінчено.

Відповідно до частини 1 статті 383
Цивільного процесуального кодексу
України, сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

В силу частини 2 статті 387 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Статтею 385 Цивільного процесуального
кодексу України передбачено, скаргу
може бути подано до суду: у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод; у
триденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод, у разі
оскарження постанови про відкладення
провадження виконавчих дій. Пропущений
з поважних причин строк для подання
скарги може бути поновлено судом.

Оскільки, з матеріалами
виконавчого провадження сторона
боржника була ознайомлена лише 14.06.2013
року, відповідь про відмову у
відкладенні виконавчих дій отримано
02.08.2013 року (скарга подана до суду 09.08.2013
року), строк, передбачений
законодавством на оскарження не
пропущено.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 1, 6, 49 Закону України
«Про виконавче провадження», ст. ст. 60,
294, 383-387 ЦПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1, стягувач: Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк», на
дії головного державного виконавця
Дніпровського районного управління
юстиції в місті Києві Клименка Романа
Васильовича - задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного
державного виконавця Дніпровського
районного управління юстиції в місті
Києві Клименка Романа Васильовича.

Зобов'язати головного державного
виконавця Дніпровського районного
управління юстиції в місті Києві
Клименка Романа Васильовича винести
постанову про закінчення виконавчого
провадження № 33903386 щодо боржника
ОСОБА_1 у зв'язку із фактичним
виконанням рішення Дніпровського
районного суду м. Києва, згідно
виконавчого листа № 2-1756/1-10 від 22.02.2012
року, у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Суддя: