Провадження №2/235/763/14
Єдиний унікальний номер 235/1277/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді
Воробйова С.О.

при секретарі Подлєсній О.А.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

представника
відповідача Дорофієнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Красноармійську
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Приватного підприємства «Агрофірма
«Ковалиха» про розірвання договору
оренди землі від 14.05.2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2014 року позивач ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до Приватного
підприємства «Агрофірма «Ковалиха»
про розірвання договору оренди землі
від 14.05.2010 року посилаючись на те, що
14.05.2010 року між її батьком ОСОБА_4 та
Приватним підприємством «Агрофірма
«Ковалиха» був укладений договір
оренди землі строком на 10 років.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер і після його
смерті вона є спадкоємцем, згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 22.11.2013 року, відповідно до
якого земельна ділянка, що розташована
на території Сергіївської сільської
ради Красноармійського району
Донецької області площею 8,68га,
кадастровий номер :03:000:1410
перейшла до її власності.

Згідно до п.40 умов договору оренди
землі від 14.05.2010 року, укладеного між
померлим ОСОБА_4 та відповідачем
встановлено, що перехід права
власності на орендовану земельну
ділянку до другої особи, а також
реорганізація юридичної особи
орендаря є підставою для зміни умов або
розірвання оренди, тобто договором
передбачено розірвання його у зв'язку
зі зміною власника земельної ділянки.

Однак, відповідач на неодноразові її
звертання про розірвання договору
продовжує користуватися земельною
ділянкою, орендну плату за
користування земельною ділянкою не
сплачує, чим порушує її право власності
на земельну ділянку, завдає збитків у
вигляді неотриманого прибутку, створює
перешкоду у вільному користуванні
земельною ділянкою, тому вона просить
суд розірвати договір оренди укладений
14.05.2010 року між померлим ОСОБА_4 та
Приватним підприємством «Агрофірма
«Ковалиха», стягнути з відповідача
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 243,60грн., та витрати
пов'язані з наданням правової допомоги
у розмірі 1055,60грн., справу просила
розглянути за її відсутності за участю
представника ОСОБА_1

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 на позові наполягала
та просила його задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача Дорофієнко
В.В. позов не визнав та просив відмовити
в повному обсязі посилаючись на те, що
діюче законодавство не передбачає
автоматичного розірвання договору
оренди землі у зв'язку з тим, що інша
особа (спадкоємець орендодавця)
прийняв у спадщину земельну ділянку, що
передана в оренду.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, які надані
суду сторонами на обґрунтування їхніх
вимог та заперечень, з'ясувавши
фактичні обставини справи, суд дійшов
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до ЦПК в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна із сторін зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір.

Відповідно до ст.213 ч.3 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що 14.05.2010 року між
батьком позивача ОСОБА_4 та Приватним
підприємством «Агрофірма «Ковалиха»
був укладений договір оренди землі
строком на 10 років (а.с.7-8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (а.с.28) і після
його смерті позивач є спадкоємцем,
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 22.11.2013 року (а.с.11-12),
відповідно до якого земельна ділянка,
що розташована на території
Сергіївської сільської ради
Красноармійського району Донецької
області площею 8,68га, кадастровий номер
:03:000:1410 перейшла до її власності.

Згідно до п.40 умов договору оренди
землі від 14.05.2010 року (а.с.8), укладеного
між померлим ОСОБА_4 та відповідачем
встановлено, що перехід права
власності на орендовану земельну
ділянку до другої особи, а також
реорганізація юридичної особи
орендаря є підставою для зміни умов або
розірвання оренди, тобто договором
передбачено розірвання його у зв'язку
зі зміною власника земельної ділянки.

Ст.78 ЗК України встановлює, що право
власності на землю - це право володіти,
користуватися і розпоряджатися
земельними ділянками.

Відповідно до ст.90 ЗК України власники
земельних ділянок мають право:

а) продавати або іншим шляхом
відчужувати земельну ділянку,
передавати її в оренду, заставу,
спадщину;

б) самостійно господарювати на землі;

в) власності на посіви і насадження
сільськогосподарських та інших
культур, на вироблену продукцію;

г) використовувати у встановленому
порядку для власних потреб наявні на
земельній ділянці загальнопоширені
корисні копалини, торф, лісові
насадження, водні об'єкти, а також інші
корисні властивості землі;

ґ) на відшкодування збитків у випадках,
передбачених законом;

д) споруджувати жилі будинки, виробничі
та інші будівлі і споруди.

Згідно ст.652 ЦК України передбачено
зміну або розірвання договору у зв'язку
з істотною зміною обставин, а саме: у
разі істотної зміни обставин, якими
сторони керувалися при укладенні
договору, договір може бути змінений
або розірваний за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання.

Із матеріалів позовної заяви та
пояснення сторін в судовому засіданні
вбачається, що у позивача істотна зміна
обставин умов договору, оскільки
змінився власник земельної ділянки.
Після смерті ОСОБА_4 договір оренди
землі із позивачем, яка є спадкоємцем
земельної ділянки договір оренди землі
укладено не було, однак відповідач
продовжує користуватися земельною
ділянкою, належної позивачу, орендну
плату за користування земельною
ділянкою не сплачує.

14.11.2013 року (а.с.13) позивачем було
надіслано відповідачу додаткову угоду
про розірвання договору оренди землі
від 14.05.2010 року, однак відповідач не
згоден розірвати договір оренди землі.

Відповідно до ст.654 ЦК України
передбачена форма зміни або розірвання
договору, а саме: зміна або розірвання
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частина 1 ст.32 Закону України «Про
оренду землі» встановлює, що на вимогу
однієї із сторін договір оренди землі
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
ст.ст.24,25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає, передбаченому
договором використання земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельних Кодексом України
та іншими законами України.

Відповідно до ст.651 ч.2 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що
відповідачем порушено право власності
позивача на земельну ділянку, тому
договір оренди землі від 14.05.2010 року
укладений між померлим ОСОБА_4 та
Приватним підприємством «Агрофірма
«Ковалиха» підлягає розірванню.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача витрат пов'язаних з
правовою допомогою у розмірі 1055,60грн.
суд вважає, що вони не підлягають
задоволенню, оскільки позивачем не
надано квитанції про сплату суми
гонорару за надану правову допомогу у
розмірі 1055,60грн., а розрахунок суми
гонорару не є підставою для стягнення
витрат

Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, тому з відповідача на
користь позивача необхідно стягнути
понесені останнім судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 243,60грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.651-654 ЦК України, Законом України
«Про оренду землі», ст.ст. 3, 4, 11, 84, 88, 118,
119, 120, 122, 213, 214-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Приватного
підприємства «Агрофірма «Ковалиха»
про розірвання договору оренди землі
від 14.05.2010 року, - задовольнити частково.

Розірвати договір оренди землі,
укладений 14.05.2010 року між ОСОБА_4,
померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 та Приватним
підприємством «Агрофірма «Ковалиха»,
зареєстрований у Красноармійському
районному відділі Донецької
регіональної філії Державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру» за №26 від
06.09.2010 року.

Стягнути з Приватного підприємства
«Агрофірма «Ковалиха» (р/р 3000 в
ЗАО Донгорбанк м.Донецьк, ОКПО 30764752, МФО
334970) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243,60грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення
проголошені 08 травня 2014 року, повний
текст рішення виготовлений 13 травня 2014
року.

Суддя