Справа № 161/4543/14-ц
Провадження № 2/161/1901/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

08 травня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді - Присяжнюк Л.М.,

при секретарі - Троць К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку
цивільну справу за позовом Державного
комунального підприємства
«Луцьктепло» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за надані
послуги по теплопостачанню, -

В С Т А Н О В И В:

ДКП «Луцьктепло» звернулось в суд
з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості. Вказує, що
відповідачі зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1 та є споживачами послуг по
теплопостачанню, які надаються
позивачем у вказану квартиру.
Відповідачі свого обов'язку по оплаті
за житлово-комунальні послуги належним
чином не виконували, а тому за період з
01.04.2010 року по 01.05.2013 року
заборгованість становить 4277, 67 грн., яку
просить стягнути з відповідачів
солідарно, а також стягнути судовий
збір в розмірі 243,60 грн., інфляційні
нарахування в розмірі 156,33 грн., три
проценти річних в розмірі 291,06 грн.

Представник позивача Остапчук
О.О. у судове засідання не з'явився,
подав на адресу суду заяву, якою просив
справу розглянути за його відсутності,
позовні вимоги підтримав повністю,
просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилася, про причини
неявки суд не повідомила, заперечень чи
пояснень по суті заявлених вимог не
подала.

Відповідач ОСОБА_1 у судове
засідання не з'явилася, про причини
неявки суд не повідомила, подала на
адресу суду заяву, якою просила
скасувати заборгованість за
теплопостачання, винести рішення про
встановлення лічильників. Вказала, що
на момент виникнення заборгованості
договору між нею та позивачем не
існувало, а тому позивач безпідставно
нарахував їй кошти за постачання тепла.
Окрім того, вказала, що не проводилася
інвентаризація у квартирах, батарей
опалення, а тому її квартира не
опалюється, позивач не дозволяє
ставити лічильники на опалення.
Зазначила, що за період утворення боргу
намагалася оформити субсидію.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЦПК України суд
ухвалює рішення в порядку заочного
розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши представлені у
справі докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення повністю, з
врахуванням наступного.

Згідно з ст.ст. 20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
права та обов'язки споживача й
виконавця житлово-комунальних послуг.
Зокрема, правом споживача є одержання
вчасно та відповідної якості
житлово-комунальних послуг згідно із
законодавством та умовами договору на
надання житлово-комунальних послуг, а
обов'язком - оплата житлово-комунальних
послуг у строки, встановлені договором
або законом. Обов'язком виконавця -
надання послуг вчасно та відповідної
якості згідно із законодавством та
умовами договору, а укладання договору
про надання послуг є обов'язком обох
сторін.

Статтею 68 ЖК України передбачено
обов'язок наймача своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги, які, відповідно до вимог ст. 67
ЖК України, включають послуги по
наданню теплової енергії.

Судом встановлено, що відповідачі
проживають в квартирі АДРЕСА_1, про що
свідчить довідка з місцевого
обчислювального центру № 164/14 від 09.01.2013
року. (а.с.4).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач надавав послуги по
теплопостачанню, що стверджується
розрахунком нарахувань і оплати за
послуги з теплопостачання, але
відповідач всупереч Правилам та ст. 322
ЦК України, яка зобов'язує власника
нести тягар утримання належного йому
майна, не вносив плати за користування
тепловою енергією, внаслідок чого
утворилась заборгованість (а.с. 3).

Із розрахунку боргу, вбачається, що у
відповідачів станом на 01 05 травня 2013
року існує заборгованість перед
позивачем за надані послуги в розмірі
4277,67 грн., з яких відповідач нараховано
інфляційні в розмірі 156,33 грн. та три
проценти річних в розмірі 291,06 грн.

Водночас, судом не приймаються до уваги
твердження відповідача ОСОБА_1 щодо
відсутності укладеного договору про
надання послуг, оскільки відсутність
укладеного між сторонами у письмовій
формі договору про надання послуг з
централізованого опалення не є
підставою для відмови виконавцю послуг
у стягненні заборгованості за такі
послуги, оскільки згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Окрім того, твердження відповідача
ОСОБА_1 про відсутність проведення
інвентаризації та також надання їй
субсидій не підтвердженні належними та
допустимими доказами.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», споживач
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг, а
також оплачувати житлово-комунальні
послуги, встановлені договором або
законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення. А також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
встановлена відповідальність за
несвоєчасне здійснення платежів за
житлово-комунальні послуги у вигляді
пені у встановлених законом чи
договором розмірах.

Виходячи з наведених норм закону та
встановлених в справі обставин,
інфляційні нарахування в сумі 156,33 грн.
та 3 % річних - в сумі 291,06 грн. підлягають
до стягнення.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що з відповідачів солідарно на користь
позивача слід стягнути заборгованість
в розмірі 4277,67 грн., інфляційні
нарахування в сумі 156,33 грн. та 3 % річних
в сумі 291,06 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача слід
стягнути судовий збір в розмірі 243,60
грн., тобто по 121,80 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212- 215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 526, 527, 541, 543, 625
ЦК України, ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 4277 (чотири тисячі сімдесят сім)
гривень 67 копійок заборгованості за
надані послуги по теплопостачанню, 156
(сто п'ятдесят шість) гривень 87 копійок
інфляційних нарахувань, три відсотки
річних в сумі 291 (двісті дев'яносто одна)
гривня 06 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп. судового збору, по
121 (сто двадцять одній) грн. 80 коп. з
кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Присяжнюк
Л.М.