Справа № 194/2309/13-ц
Провадження № 2/194/62/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 року
м.
Тернівка

Суддя Тернівського міського суду
Дніпропетровської області Ковальчук
В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання квартири
спільною сумісною власністю подружжя,
визнання права власності на 1/2 частину
квартири, -

В С
Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання
квартири спільною сумісною власністю
подружжя, визнання права власності на
1/2 частину квартири.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що з
відповідачем ОСОБА_2 перебувала у
шлюбі, який було розірвано рішенням
Тернівського міського суду від 15
березня 2012 року.

Разом з тим, позивач зазначила, що від
шлюбу сторони мають двох малолітніх
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Окрім того, позивач, зазначила, що 30
березня 2004 року вона разом з
відповідачем ОСОБА_2 за спільні кошти
подружжя придбала квартиру АДРЕСА_1.

Разом з тим, ОСОБА_1 зазначила, що 15
березня 2012 року шлюб з відповідачем
розірвано, на даний час вони сімейних
стосунків не підтримують, та вона
зібравши свої речі перейшла жити до
своїх батьків.

Також зазначила, що відповідач змінив
замки на вхідній двері АДРЕСА_1, тому
вона немає доступу до цього житла, а
іншого житла вона немає та в
добровільному порядку відповідач не
хоче визнати за неї право власності на
спірну квартиру.

В зв'язку з вказаними в позовній заяві
обставинами, позивач просить: визнати
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю
подружжя; виділити їй 1/2 частину
спірної квартири з встановленням за
нею права власності та залишити 1/2
частину відповідачу ОСОБА_2; стягнути з
відповідача судовий збір.

Зазначена позовна заява 24 грудня 2013
року ухвалою Тернівського міського
суду Дніпропетровської області була
залишена без руху, оскільки подана
всупереч вимог всупереч п.6 ч.2 ст.119 ЦПК
України без зазначення доказів, якими
позивач підтверджує ціну позову.

Також, в ухвалі було роз'яснено, що в
разі невиконання у зазначений строк,
позовна заява буде вважатися не
поданою та повернута.

З супровідного листа, встановлено, що
дана ухвала про залишення позовної
заяви без руху була направлена за
місцем проживання позивача ОСОБА_1 30
грудня 2013 року, однак позивачу не
вручена.

Крім того, повторно дана ухвала була
направлена за місцем проживання
позивача 12 лютого 2014 року, однак
позивачу не вручена.

Відповідно до розписки позивач ОСОБА_1
отримала зазначену ухвалу лише 08
квітня 2014 року, про що свідчить її
підпис.

Відповідно до вимог ст.119,120 ЦПК
України строк усунення недоліків
закінчився 14 квітня 2014 року, однак
позивач недоліки не усунув.

Відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК
України, суд встановивши, що позивач
відповідно до ухвали у встановлений
строк не виконав вимог викладених у
ст.119 ЦПК України, визнає заяву
неподаною і повертає позивачу.

Керуючись ст.121 ЦПК України,
суддя, -

У Х В А
Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання квартири спільною
сумісною власністю подружжя, визнання
права власності на 1/2 частину квартири,
визнати неподаною та повернути
позивачу, разом з доданими до неї
документами.

Роз'яснити позивачу, що
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Тернівський міський суд
шляхом подачі у п`ятиденний строк
апеляційної скарги з дня отримання
копії ухвали.

Головуючий суддя:
В.О. Ковальчук