Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1115/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Березій Ю. А.
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

Іменем України

23.04.2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді - Дьомич Л.М.

суддів -
Єгорової С.М.; Пищиди М.М.

з участю секретаря - Лазаренко
В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на заочне рішення
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 25 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у
твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.
щомісячно до повноліття дитини.

В обґрунтування позову зазначала,
що перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2000
року, який розірвано 16 грудня 2013 року
заочним рішенням Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області.

Від шлюбу мають малолітнього сина:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання
шлюбу ОСОБА_3 припинив надання
матеріальної допомоги на утримання
сина, не приймає участі у його виховані,
тобто ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків. Угоди про
добровільну сплату аліментів
сторонами не досягнуто. ОСОБА_2
являється інвалідом дитинства другої
групи та отримує пенсію, якої
недостатньо для проживання та
утримання сина.

Заочним рішенням Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 25 лютого 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
аліменти у розмірі 310 гривень
щомісячно, починаючи з 28 січня 2014 року і
по 24 вересня 2027 року.

ОСОБА_2 не погоджуючись з рішенням суду,
подала апеляційну скаргу в якій
просить про скасування та ухвалення
нового рішення, яким задовольнити її
вимоги в повному обсязі. Зазначає, що
суд першої інстанції приймаючи
рішення не повно з'ясував обставини, що
мають істотне значення для справи,
неправильно застосовано норми
матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення ОСОБА_5, яка представляє
інтереси ОСОБА_2, дослідивши письмові
докази по справі, перевіривши рішення
суду у межах доводів апеляційної
скарги колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
за таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 16 грудня 2013
року заочним рішенням
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області шлюб
укладений Відділом реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Маловисківського районного управління
юстиції у Кіровоградській області 16
вересня 2000 року, актовий запис № 34 між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.21).

Від шлюбу мають малолітню дитину
- сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво
про народження серії НОМЕР_1 від 12
жовтня 2009 року виданого Смолінською
селищною радою Маловисківського
району Кіровоградської області за № 85).
Батьком дитини є ОСОБА_3 (а. с. 2).

Відповідно до довідки
Смолінської селищної ради
Маловисківського району
Кіровоградської області ОСОБА_2
проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом з
нею проживає малолітній син ОСОБА_4
(а.с.5).

Домовленості про способи
виконання обов'язку по утриманню
малолітньої дитини між сторонами не
досягнуто.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України
аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька або в твердій грошовій сумі і
виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 182 цього ж
Кодексу при визначенні розміру
аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Отже, мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного
суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182
СК.

Частиною 1 ст. 184 СК України
передбачено, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів, які б вказували на
можливість сплати ОСОБА_3 аліментів в
сумі 500 грн. щомісячно до повноліття
дитини, домовленості між сторонами по
справі про форму та розмір участі
відповідача в утриманні дитини не
досягнуто, а заяви ОСОБА_3 про надання
згоди щодо сплати аліментів у вказаній
сумі не надав, тому розмір аліментів в
сумі 310 грн., визначено виходячи з
прожиткового мінімуму в 1032 гривень,
визначеного для дітей віком до 6 років з
01 січня 2014 року, відповідно до ст. 7 ЗУ
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» і є таким що надає відповідачеві
змоги його сплачувати без утворення
заборгованості.

Заперечуючи проти доводів апеляційної
скарги в запереченнях письмових ОСОБА_3
вказав, що перебуває на обліку як
безробітний в Луцькому МЦЗ з 05 лютого
2014 року, що підтверджується довідкою
виданої Луцьким міським центром
зайнятості від 21 березня 2014 року (а.с.41),
його дохід за лютий 2014 року
становить1350,65 грн.(а.с. 41)

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

В матеріалах справи відсутні будь які
надані позивачем докази які б
вказувати на те, що існують обставини,
що мають істотне значення для
вирішення вище вказаного позову.

Враховуючи наведене, положення ст. 182 СК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що судом першої інстанції
дана належна оцінка зібраним доказам,
правильно визначені правовідносини
між сторонами і застосовані норми
матеріального права, що регулюють цей
спір.

Суд ухвалив рішення відповідно до
наданих сторонами доказів, з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ст.308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції без змін. Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 313, ст.
314, ст. 315, ст. 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне Рішення Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 25 лютого 2014 року - залишити
без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:

Судді: