Справа № 2/257/742/14
02 квітня 2014 року Київський районний суд
міста Донецька у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська боргова
компанія» до ОСОБА_1 про стягнення
Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, мотивуючи свої вимоги
тим, що 12.12.2011 року між ПАТ «Дочірний
банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_1
укладено кредитний договір № 383-ФО/2011/72,
відповідно до якого банк зобов'язався
надати ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі
19 900,00 грн., а ОСОБА_1 зобов'язалася
своєчасно та у повному обсязі
виплатити банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 33% на
рік та своєчасно повернути кредит
банку. Позивач свої зобов'язання за
договором виконав в повному обсязі, а
саме надав відповідачу грошові кошти,
проте відповідач всупереч умовам
договору та вимогам чинного
законодавства України, свої
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав. У зв'язку з
зазначеними порушеннями зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 30.09.2013 року має заборгованість у
розмірі 31 488,21 грн., з яких: 19 999 грн. - сума
простроченої заборгованості за
основним боргом, 329,98 грн. - сума
строкової заборгованості за
відсотками, 11 159,23 грн. сума
простроченої заборгованості за
відсотками. 30.08.2013 року між ПАТ
«Дочірний банк Сбербанку Росії» та ТОВ
«АНСУ» був укладений договір
факторингу № 30/08-13, відповідно до якого
відбулося відступлення права грошової
вимоги за кредитним договором №
383-ФО/2011/72 від 12.12.2011 року, який було
укладено між ПАТ «Дочірний банк
Сбербанку Росії» та ОСОБА_1, та ТОВ
«АНСУ» набуло право вимоги кредитора
до ОСОБА_1 30.08.2013 року між ТОВ «АНСУ» та
ТОВ «Українська боргова компанія» було
укладено договір відступлення права
вимоги № 3А за яким ТОВ «Українська
боргова компанія» набула права
кредитора за вищевказаними договорами.
Згідно даного договору відбулося
відступлення права грошової вимоги за
кредитним договором 383-ФО/2011/72 від 12.12.2011
року. Тому ТОВ «Українська боргова
компанія» є правонаступником
первісного кредитора ПАТ «Дочірний
банк Сбербанку Росії».
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій просив розглянути справу без
його участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, проти винесення
заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив, у зв'язку з чим суд вирішує
справу на підставі наявних у нього
даних та доказів та ухвалює заочне
рішення.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у
випадку неявки до судового засідання
відповідача, належним чином
повідомленого та такого, що не
повідомив про причини неявки, суд може
прийняти заочне рішення на підставі
доказів, що мають в справі, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши думку представник позивача,
прийшов до висновку про необхідність
задовольнити позов в повному обсязі з
наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено,
що 12.12.2011 року між ПАТ «Дочірний банк
Сбербанку Росії» та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № 383-ФО/2011/72,
відповідно до якого банк зобов'язався
надати ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі
19 900,00 грн., а ОСОБА_1 зобов'язалася
своєчасно та у повному обсязі
виплатити банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 33% на
рік та своєчасно повернути кредит
банку (а.с. 5-18).

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав в повному обсязі, а саме надав
відповідачу грошові кошти, проте
відповідач всупереч умовам договору та
вимогам чинного законодавства України,
свої зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 30.09.2013 року має
заборгованість у розмірі 31 488,21 грн., з
яких: 19 999 грн. - сума простроченої
заборгованості за основним боргом, 329,98
грн. - сума строкової заборгованості за
відсотками, 11 159,23 грн. сума
простроченої заборгованості за
відсотками.(а.с. 18).

30.08.2013 року між ПАТ «Дочірний банк
Сбербанку Росії» та ТОВ «АНСУ» був
укладений договір факторингу № 30/08-13,
відповідно до якого відбулося
відступлення права грошової вимоги за
кредитним договором № 383-ФО/2011/72 від
12.12.2011 року, який було укладено між ПАТ
«Дочірний банк Сбербанку Росії» та
ОСОБА_1, та ТОВ «АНСУ» набуло право
вимоги кредитора до ОСОБА_1 (а.с. 22-26).

30.08.2013 року між ТОВ «АНСУ» та ТОВ
«Українська боргова компанія» було
укладено договір відступлення права
вимоги № 3А за яким ТОВ «Українська
боргова компанія» набула права
кредитора за вищевказаними договорами.
Згідно даного договору відбулося
відступлення права грошової вимоги за
кредитним договором 383-ФО/2011/72 від 12.12.2011
року (а.с. 27-32)

Таким чином, ТОВ «Українська боргова
компанія» є правонаступником
первісного кредитора ПАТ «Дочірний
банк Сбербанку Росії».

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав в повному обсязі, а саме надав
відповідачу грошові кошти, проте
відповідач всупереч умовам договору та
вимогам чинного законодавства України,
свої зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав.

Згідно до ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог закону і одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Крім того,
до відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 ЦК України.

У відповідності до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не виконав зобов'язання у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що
відповідач в однобічному порядку не
виконав покладені на нього договором
зобов'язання по поверненню кредиту та
оплаті за користування грошима, тому
позовні вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд також
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
сплачений судовий збір у розмірі 314,88
гривень.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611,612, 1050, 1054
ЦК України, ст.ст. 4, 6, 10, 14, 88, 197, 213-215, 224-226
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська боргова
компанія» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська боргова
компанія» заборгованість за договором
383-ФО/2011/72 від 12.12.2011 року у розмірі 31 488
(тридцять одна тисяча чотириста
вісімдесят вісім) грн. 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська боргова
компанія» сплачений судовий збір у
розмірі 314 (триста чотирнадцять )
гривень 88 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя
С.В. Чудопалова