Справа № 495/2540/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/2540/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до Мологівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області

про визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом

В С Т А Н О В И В :

04.04.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Мологівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області (далі по тексту -
відповідач) про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом.

Так, позивач просить суд визнати за
ОСОБА_1 право приватної власності на
садибний житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом спадщини, що
відкрилася після смерті ОСОБА_2.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання
30.04.2014 року не з'явилася, але її
представник подав до суду заяву, згідно
з якою заявлені позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить їх
задовольнити та розглянути справу за
його відсутністю та без участі ОСОБА_1

Представник відповідача - Мологівської
СР, в судове засідання 30.04.2014 року не
з'явився, але від сільського голови до
суду надійшла заяву, згідно з якою він
просить розглянути справу за його
відсутності та винести рішення згідно
чинного законодавства.

Враховуючи викладені обставини, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності учасників судового
процесу на підставі наявних та
достатніх для розгляду матеріалів
справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд дійшов до висновку про
законність, правомірність та
обґрунтованість уточнених позовних
вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,
за життя належав матері покійного
чоловіка ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

Також, ОСОБА_3 на підставі рішення
Мологівської сільської ради №29/133 від
19.06.1997 року належала земельна ділянка
площею 0,15 га для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, розташованих в АДРЕСА_1, про що
свідчить довідка Мологівської
сільської ради.

Той факт, що ОСОБА_3 являється матір'ю
ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_2, про що в книзі
записів актів громадянського стану про
народження Випасненською сільською
радою Одеської області зроблено
відповідний актовий запис № 18 від
11.02.1964 року.

19.10.2004 року ОСОБА_3 був складений
заповіт, зареєстрований в реєстрі за №
414 Мологівської сільської ради,
відповідно до якого все її майно, було
заповідано у власність ОСОБА_2. Згідно
даних Мологівської сільської ради,
заповіт не змінено і не скасовано.

Крім того, ОСОБА_3 передала ОСОБА_2
свідоцтво про її право власності на
зазначений житловий будинок № 56/2 від
22.11.2011 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_3 виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану по
Білгород-Дністровському району
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області від 18.12.2007 року.

18.12.2007 року, бажаючи прийняти спадщину,
ОСОБА_2 особисто подав до
Білгород-Дністровської міської
нотаріальної контори Одеської області
заяву про прийняття спадщини.

За матеріалами спадкової справи 540/2007,
ОСОБА_2 є єдиною особою, яка подала
заяву про прийняття спадщини в строк
прийняття спадщини, отже, ОСОБА_2 є
єдиним спадкоємцем, який за заповітом
прийняв спадщину, що відкрилася після
смерті ОСОБА_3.

Між тим, відповідно до відповіді
Білгород-Дністровської міської
державної нотаріальної контори
Одеської області № 1417/02-14 від 27.09.2011
року, видача ОСОБА_2 свідоцтва про право
на спадщину не можлива, у зв'язку з
відсутністю в матеріалах оригіналу
втраченого свідоцтва про право
власності на житловий будинок № 56/2 від
22.11.2011 року.

Повідомлення про втрату свідоцтва про
право власності на житловий будинок
№56/2 від 22.11.2011 року було опубліковане в
газеті «Одеські вісті» Комунального
підприємства Одеської обласної ради
«Редакція газети «Одеські вісті».

Після оголошення, в жовтні 2011 року
ОСОБА_2 в порядку п.8.6 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно
звернувся до голови Мологівської
сільської ради зі зверненням про
видачу дублікату свідоцтва про право
власності на житловий будинок №56/2 від
22.11.2011 року.

13.10.2011 року ОСОБА_2 склав заповіт № 193 на
ім'я ОСОБА_1, який належним чином
засвідчений Маразліївською сільською
радою, не змінений та не скасований.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, про що
свідчить свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_4 видане 17.10.2011 року, актовий запис
за №29.

Оскільки ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем
за заповітом будинку за адресою:
АДРЕСА_1, вона подала належним чином
оформлену заяву про прийняття
спадщини, що відкрилася після смерті
ОСОБА_2.

Між тим, в лютому 2012 року, дружина
покійного брата ОСОБА_2, ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
від свого імені, та від імені своїх
дітей, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подала до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
цивільний позов про визнання недійсним
заповіту і про встановлення факту
прийняття спадщини і визнання права
власності, в якому оспорювала факт
прийняття ОСОБА_2 за заповітом № 414 від
19.10.2004 року спадщини, що відкрилася
після смерті ОСОБА_3, а саме всього
майна що належало ОСОБА_3 на день її
смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, де б воно не
знаходилось, з чого б воно не
складалось, включно з житловим
будинком, розташованим в АДРЕСА_1, а
також право приватної власності ОСОБА_1
на садибний житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом спадщини, що
відкрилася після смерті ОСОБА_2, з
залученням до участі у справі
відповідача, Мологівської сільської
ради.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19.11.2012 року у справі № 1505/3533/2012 в
задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 було відмовлено в повному
обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 16.04.2013 року провадження
№22-ц/785/1838/13 рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19.11.2012 року у справі № 1505/3533/2012 було
залишено без змін.

Зі змісту вищенаведених рішень прямо
вбачається, що суди надали належну
оцінку і визнали чинними заповіти щодо
спірного майна.

Відповідно, ОСОБА_1 почала вчиняти дії
спрямовані на реєстрацію свого права
власності, в тому числі і дії щодо
відновлення втраченого ОСОБА_2
свідоцтва про право власності ОСОБА_3
на житловий будинок № 56/2 від 22.11.2011
року, та отримати замість ОСОБА_2
свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2.

Так, ОСОБА_1 подала до Мологівської
сільської ради заяву про видачу
дубліката свідоцтва про право
власності від 05.07.2013 року.

На виконання Листа Державної
реєстраційної служби України №12-06-15-13
від 15.01.2013 року Мологівська сільська
рада видала ОСОБА_1 дублікат свідоцтва
про право власності від 05.07.2013 року.

Не зважаючи на це,
Білгород-дністровська міська державна
нотаріальна контора відмовила в видачі
ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину
за заповітом у зв'язку з тим, що
відповідно до встановлених чинним
законодавством України порядків
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом Дублікат свідоцтва про
право власності на житловий будинок
підлягає державній реєстрації в
Реєстраційній службі
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області.

При цьому, відповідно до порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно, заяву про реєстрацію втраченого
дублікату свідоцтва про право
власності на житловий будинок може
подавати лише особа, на ім'я якої
виданий дублікат свідоцтва про право
власності на житловий будинок. Право
реєстрації дублікату свідоцтва про
право власності на житловий будинок
правонаступниками не передбачено.

Таким чином, ОСОБА_1 на даний час
позбавлена права на відкриття та
отримання спадщини після смерті її
чоловіка ОСОБА_2, що і стало підставою
для звернення ОСОБА_1 до суду з
відповідним позовом про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом.

Відповідно до пункту 1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», спадкові
відносини регулюються Цивільним
кодексом України, законами України
«Про нотаріат», «Про міжнародне
приватне право», іншими законами, а
також прийнятими відповідно до них
підзаконними нормативно-правовими
актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України
встановлено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст.1217 ЦК України).
Заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Право на заповіт має фізична особа з
повною дієздатністю. Право на заповіт
здійснюється особисто (ст.ст. 1233, 1234 ЦК
України).

Частинами 2, 4 статті 1236 Цивільного
кодексу України встановлено, що
заповідач має право скласти заповіт
щодо усієї спадщини або її частини.
Чинність заповіту щодо складу спадщини
встановлюється на момент відкриття
спадщини. Нотаріус посвідчує заповіт,
який написаний заповідачем
власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів
(ч.1 ст.1248 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного
кодексу України, спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу
України, спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у випадку відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття.

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу
України встановлено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, а спадкування за
законом є однією з підстав набуття
права власності.

Як вбачається з матеріалів справи,
єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 (померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3) за заповітом, який
претендує на спадщину у вигляді
садибного житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1, є його дружина
ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов до висновку про задоволення
позовної заяви ОСОБА_1 до Мологівської
СР про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268, 1274,
1276 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3,
10, 11, 57, 58, 60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мологівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) в порядку спадкування за
заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її
чоловіка, ОСОБА_2, право власності на
спадкове майно: садибний житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко