Справа № 2-49/2002
У Х В А Л А

04 квітня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Федисько К. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1, заінтересована особа районний
відділ державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
на дії державного виконавця районного
відділу ДВС Білоцерківського МУЮ в
Київській області ,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою
на дії державного виконавця оскільки
04.02.2002року рішенням Білоцерківського
районного суду по справі № 2-49/2002 було
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
2730грн.77коп. боргу, та 700грн. моральної
шкоди. На даний час рішення суду не
виконане через бездіяльність ДВС.

В судове засідання скаржник не
з'явився, про день та час розгляду
скарги був повідомлений належним
чином, заяви про відкладення розгляду
спарви до суду не подавав.

Представник районного відділу
Державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції в судове засідання
не з'явився, про день та час розгляду
скарги був повідомлений належним
чином, причини неявки суду невідомі,
будь-яких клопотань, пояснень чи заяв
до суду не надходило.

Дослідивши матеріали скарги суд
прийшов до висновку, що скарга не
підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що
04.02.2002року рішенням Білоцерківського
районного суду по справі № 2-49/2002 було
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
2730грн.77коп. боргу, та 700грн. моральної
шкоди. На даний час рішення суду щодо
стягнення боргу не виконано, гроші з
боржника не стягнуто.

Як вбачається з матеріалів скарги,
25.02.2013року було відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-49 /2002року.

04.03.2013року державним виконавцем
районного відділу ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції було надіслано
запити у всі інстанції щодо місця
проживання боржника та належність йому
майна. Цього ж дня винесено постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження. 18.04.2013року
здійснено вихід за адресою, яку вказав
скаржник, а саме м. Узин, вул.
Білоцерківська, 34, та встановлено , що
боржник за вказаною адресою не
проживає, майна належного йому на праві
власності не виявлено, про що складено
акт державного виконавця. В результаті
вжитих державним виконавцем заходів
встановлено, що за боржником права
власності на нерухоме чи рухоме майно
не зареєстровано, пошук земельної
ділянки виявився безрезультатним, на
обліку в ПФУ у Київській області
боржник не перебуває, паспорт
громадянина України боржник для виїзду
за кордон не отримувала.

20.08.2013року державним виконавцем
винесено постанову про зупинення
виконавчого провадження на підставі п.4
ст.38 Закону України «Про виконавче
провадження» у зв'язку з оголошенням
розшуку транспортних засобів.

23.01.2014року державним виконавцем
винесено постанову про поновлення
виконавчого провадження, у зв'язку з
тим, що розшук майна - транспортних
засобів боржника виявився
безрезультатним.

Крім того, 23.01.2014року державним
виконавцем направлено подання до
Білоцерківського МВ ГУ МВС України в
Київській області щодо вирішення
питання про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності за
ухилення від сплати боргу відповідно
до ст.362 КК України.

Вчинивши всі можливі дії, державним
виконавцем було винесено постанову про
повернення виконавчого документу
стягувачу на підставі п.2, 5 ст. 47 ЗУ «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, відповідно до ч.1 ст. 40 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі відсутності відомостей про
місце проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника - фізичної
особи, а також дитини за виконавчими
документами про відібрання дитини
державний виконавець звертається до
суду з поданням про винесення ухвали
про розшук боржника або дитини. У
разі необхідності розшуку
транспортного засобу боржника
державний виконавець виносить
постанову про такий розшук, яка є
обов'язковою для виконання органами
внутрішніх справ.

Відповідно ст.47 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавчй
документ ,на підставі якого відкрито
виконавче провадження,зя яким
виконання не здійснювалось або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо:

є письмова заява стягувача; у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними; стягувач відмовився
залишити за собою майно боржника, не
реалізоване під час виконання рішення;
стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій або не здійснив
авансування витрат на організацію
та проведення виконавчих дій,
авансування яких передбачено цим
Законом, незважаючи на попередження
державного виконавця про повернення
йому виконавчого документа; у
результаті вжитих державним
виконавцем заходів неможливо
встановити особу боржника, з'ясувати
місцезнаходження боржника - юридичної
особи, місце проживання, перебування
боржника - фізичної особи (крім
випадків, коли виконанню підлягають
виконавчі документи про стягнення
аліментів, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші
виконавчі документи, що можуть бути
виконані за безпосередньої участі
боржника); у боржника відсутнє
визначене виконавчим документом майно,
яке він за виконавчим документом має
передати стягувачу, або майно, на яке
необхідно звернути стягнення з метою
погашення заборгованості (крім коштів),
а здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи
щодо розшуку такого майна виявилися
безрезультатними; боржник - фізична
особа (крім випадків, коли виконанню
підлягають виконавчі документи про
стягнення аліментів, відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини) чи майно боржника, розшук яких
здійснювався органами внутрішніх
справ, не виявлені протягом року з дня
оголошення розшуку; коштів, що
надійшли від реалізації заставленого
майна, недостатньо для задоволення
вимог стягувача-заставодержателя за
виконавчим документом, на підставі
якого звернуто стягнення на
заставлене майно; наявна встановлена
законом заборона щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника,
якщо у нього відсутнє інше майно чи
кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Про повернення стягувачу
виконавчого документа та авансового
внеску державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може

бути оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених
цією статтею, не позбавляє його
права повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених статтею 22 цього
Закону.

Зважаючи на вищевикладене,
вбачається, що державний виконавець,
вжив всі можливі заходи по виконанню
зазначеного рішення суду, передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження» щодо виконання судового
рішення, а отже, не можна вести мову про
бездіяльність державного виконавця.

Крім того, в своїй скарзі ОСОБА_1
просить суд винести рішення про сплату
боргу на загальну суму 3430,77 грн., але не
можливо вирішувати спір таким чином, як
пропонує скаржник, при тому, що спір
судом фактично вирішено, але
залишається не виконаним рішення з
незалежних від суду чи ДВС обставин.

Таким чином, суд вважає, що вимоги
скаржника не підлягають до
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 386,387 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні скарги
ОСОБА_1 про бездіяльність державного
виконавця районного відділу ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції у Київській
області.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд шляхом подачі протягом 5-ти днів з
дня проголошення ухвали апеляційної
скарги .

Суддя О. Я. Ярмола