Провадження по справі № 6/260/206/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м. Донецька у складі:

головуючої судді
Данилюк О.С.

за участю секретаря с/з.
Яременко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
подання старшого державного виконавця
Тараш І.А., погодженого з начальником
відділу Державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку про встановлення
тимчасового обмеження боржника -
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший Державний виконавець ВДВС
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку Тараш І.А.,
звернувся до суду з поданням про
встановлення тимчасового обмеження
боржника - ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, посилаючись на те, що на
примусовому виконанні у відділі
Державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку знаходиться
виконавчий лист від 31.01.2014 року, виданий
Сніжнянським міським судом м. Сніжне
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки
ОСОБА_5 у розмірі 3 452,69 гривень. На
теперішній час боржником рішення суду
не виконано і ним не вчинено дій,
спрямованих на виконання рішення суду.
У зв'язку з цим просив встановити
тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі
України.

У судове засідання представник ВДВС
Ленінського РУЮ у м. Донецьку не
з'явився, просив розглянути подання без
участі їх представника.

Дослідивши матеріали, додані до
подання, судом встановлено наступне.

Так, на примусовому виконанні у відділі
Державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку знаходиться
виконавчий лист № 2/244/5809/13-ц від 31.01.2014
року, виданий Сніжнянським міським
судом Донецької області про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 3 452,69
гривень.

26.02.2014 року державним виконавцем була
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження за вказаним
виконавчим листом.

На теперішній час боржником рішення
суду не виконано.

Закон України «Про судоустрій і статус
суддів» визначає правові засади
організації судової влади та
здійснення правосуддя в Україні з
метою захисту прав, свобод та законних
інтересів людини і громадянина, прав та
законних інтересів юридичних осіб,
інтересів держави згідно з принципом
верховенства права, закріпленим ст. 8
Конституції України.

Право кожного на справедливий розгляд
його справи судом при вирішенні спору
щодо його прав та обов'язків цивільного
характеру передбачено п.1 ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, яка підлягає
застосуванню відповідно до ст. 9
Конституції України та ст.ст. 2,8 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

В статті 1 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» зазначається, що
громадянин України має право виїхати з
України, крім випадків, передбачених
цим Законом, та в'їхати в Україну.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

Пунктом 18 ч. 3 статті 11 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено право державного
виконавця у процесі здійснення
виконавчого провадження у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Таким чином, реалізація цих прав
здійснюється шляхом звернення до суду
в порядку статті 377-1 ЦПК України з
поданням про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, яке також визначає, що
суб'єктом звернення є державний
виконавець.

Перелік осіб, яких Закон України «Про
державну виконавчу службу» визначає як
державних виконавців, міститься у
статті 4 вказаного Закону, положення
якої слід враховувати при перевірці чи
належний суб'єкт звернувся до суду з
поданням.

За приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що за
рішенням Сніжнянського міського суду
Донецької області від 01.02.2014 року було
стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
проживає за адресою: АДРЕСА_1.,
аліментів на утримання доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі ?
частини його заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 18.12.2013 р. і до
досягнення дитиною прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, відомості про отримання
копії судового рішення, яке було
направлене на адресу боржника, в
матеріалах справи відсутні.

26.02.2014 року старшим державним
виконавцем державної виконавчої
служби Ленінського управління юстиції
Тараш І.А., винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження за
вказаним виконавчим документом.

Надаючи до суду клопотання про
встановлення тимчасового обмеження
боржника - ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, ВДВС Ленінського РУЮ м.
Донецька посилалося, що на теперішній
час боржником рішення суду не виконано
і ним не вчинено дій, спрямованих на
виконання рішення суду, що зумовлюють
необхідність у тимчасовому обмежені
права на виїзд за межі України з метою
забезпечення повного та своєчасного
виконання виконавчих документів.

Проте саме самостійне невиконання
боржником зобов'язань протягом строку,
вказаного державним виконавцем в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків. На момент звернення до суду
з поданням факт ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, повинен вже
відбутися і бути об'єктивно наявним та
вбачатися з матеріалів виконавчого
провадження.

Оскільки відповідно до частини 2 статті
377-1 ЦПК подання розглядається судом
негайно, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб,
за участю державного виконавця, то саме
на останнього покладається тягар
доказування зазначених обставин.

Проте, до подання було додано лише
копію постанови про відкриття
виконавчого провадження, копію виклику
державного виконавця, копію
виконавчого документа, копію відповіді
на запит від Державної податкової
служби України про джерела отримання
доходів боржників - фізичних осіб,
відповідь від Державної податкової
служби України про наявність відкритих
у банках рахунків та інших фінансових
установах боржниками юридичними
особами та/або фізичними особами -
підприємцями, копії запиту державного
виконавця до ДАІ м. Донецька відносно
наявності зареєстрованих транспортних
засобів у боржника - фізичної особи,
копії довідки з управління
Держземагенства у м. Донецької області
щодо земельних ділянок, які
перебувають у користуванні, праві
власності або оренді боржників -
фізичних осіб, копію постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, без
надання будь-яких доказів, які б
свідчили про повідомлення боржника про
відкриття виконавчого провадження,
вжиті виконавчі заходи та про його
ухилення від виконання зобов'язань.

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Ч. 3 ст. 20 згаданого Закону передбачено,
що державний виконавець вправі
провадити виконавчі дії щодо виявлення
та звернення стягнення на кошти, які
перебувають на рахунках та вкладах
боржника у банках чи інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях на території, на яку
поширюється юрисдикція України.

Крім того, згідно ст. 32 цього Закону до
заходів примусового виконання рішень
відносяться:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Разом з тим, суду не надано доказів, які
свідчать про здійснення державним
виконавцем всіх заходів, необхідних
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення та передбачених ЗУ «Про
виконавче провадження», зокрема,
встановлення місця роботи, та інших
заходів спрямованих на забезпечення
виконання судового рішення.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявності факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання.

За таких обставин суд не має можливості
належно з'ясувати, чи дійсно особа
свідомо не виконувала належні до
виконання зобов'язання в повному
обсязі або частково, а тому вважає за
необхідне у задоволенні подання
старшого державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку Тараш І.А. про
встановлення тимчасового обмеження
боржника - ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України відмовити.

На підставі ст. ст. 8, 9, 33 Конституції
України, ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України», п. 8 ст. 19
Закону України "Про Державну
прикордонну службу України", ч. 4 ст. 313
ЦК України, ст. 4, п. 18 ч. 3 ст. 11, ст. 20, ст. 32
Закону України «Про виконавче
провадження» та керуючись ст. ст. 60, 377-1
ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Тараш І.А.,
погодженого з начальником відділу
Державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку про встановлення
тимчасового обмеження боржника -
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 5-ти
денний строк з дня оголошення ухвали
апеляційної скарги.

СУДДЯ:
О. С. Данилюк