інстанції: Пахолюк А.М. Провадження №
22-ц/773/386/14 Категорія: 79 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

при секретарі Лимар Р. С.,

з участю представника ДВС Марухи Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Ресурс -
СВ» на постанову начальника Відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції про
відмову в задоволенні заяви про відвід
державного виконавця, за апеляційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «Ресурс - СВ» на
ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 11 грудня 2013
року, -

В С Т А Н О В
И Л А:

В листопаді 2013 року ТзОВ «Ресурс - СВ»
звернулось в суд із зазначеною скаргою.
Вказувало на ті обставини, що вересні
2013 року ТзОВ «РЕСУРС-СВ» зверталось із
заявою до ВДВС Луцького РУЮ про відвід
державного виконавця Трибуха Ю. А. від
здійснення виконавчого провадження, у
з в'язку з наявними сумнівами у його
неупередженості, викликаними
допущеними ним порушеннями при
проведенні виконавчих дій. 24.09.2013 року
начальником ВДВС ЛРУЮ Велимчаницею І.
І. винесено постанову про відмову в
задоволенні вказаної заяви з
покликанням на відсутність для цього
підстав, передбачених чинним
законодавством. Не погоджуючись із
зазначеною постановою ТзОВ «Ресурс -
СВ» просило суд визнати її незаконною і
скасувати, та зобов'язати задовольнити
вимоги заявника.

11 грудня 2013 року ухвалою Луцького
міськрайонного суду в задоволенні
скарги ТзОВ «РЕСУРС - СВ» на вказану
постанову начальника ВДВС Луцького РУЮ
від 24.09.2013 року відмовлено.

В поданій на ухвалу суду апеляційній
скарзі ТзОВ «РЕСУРС - СВ» просить її
скасувати як незаконну, прийняту судом
першої інстанції з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
без повного з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, та
постановити нову хвалу про задоволення
скарги.

У письмовому запереченні на апеляційну
скаргу представник ДВС апеляційну
скаргу не визнав, просив оскаржену
ухвалу залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника ДВС,
дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні скарги ТзОВ «Ресурс - СВ»
на постанову начальника ВДВС Луцького
РУЮ, суд першої інстанції виходив з
безпідставності вимог заявника та
недоведеності ним обставин для відводу
державного виконавця.

Такий висновок суду є правильним.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
15.08.2013 року державним виконавцем ВДВС
Луцького РУЮ Трибухом Ю. А., за
виконавчим листом Луцького
міськрайонного суду від 13.08.2013 року про
стягнення боргу із заявника, винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 39350185. Копію вказаної
постанови було направлено учасникам
виконавчого провадження 15.08.2013 року (а.
с. 10, 12). Постановою державного
виконавця від 22.08.2013 року накладено
арешт на все рухоме та нерухоме майно
боржника ТзОВ «РЕСУРС - СВ» у межах суми
звернення стягнення в розмірі 50514,17 грн.
(а. с. 15).

14 вересня 2013 року ТзОВ «РЕСУРС - СВ»
звернулося до начальника ВДВС Луцького
РУЮ із заявою про відвід державного
виконавця Трибуха Ю.А. Сумніви у його
неупередженості заявник мотивував тим,
що державний виконавець під час
проведення виконавчих дій по виконанню
виконавчого провадження № 39350185
допустив ряд порушень, які суперечать
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження», а саме: ненадання у
повному розмірі строку для
добровільного виконання рішення суду;
подвійне винесення постанов з вимогою
про арешт майна боржника; несвоєчасне
винесення постанови про зупинення
виконавчого провадження.

За наслідками розгляду вказаної заяви
начальником ВДВС Луцького РУЮ
Велимчаницею І. І. 24.09.2013 року винесено
постанову про відмову в задоволенні
відводу державного виконавця Трибуха
Ю.А., із-за відсутності для цього,
передбачених Законом підстав (а. с. 21).

Статтею 16 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець, експерт,
спеціаліст, оцінювач, перекладач не
можуть брати участі у виконавчому
провадженні і підлягають відводу, якщо
вони є близькими родичами сторін, їх
представників або інших осіб, які
беруть участь у виконавчому
провадженні, або заінтересовані в
результаті виконання рішення, або є
інші обставини, що викликають сумнів у
їх неупередженості.

За наявності підстав для відводу
зазначені особи зобов'язані заявити
самовідвід. З тих самих підстав відвід
таким особам може бути заявлений
стягувачем, боржником або їх
представниками. Відвід має бути
вмотивованим, викладеним у письмовій
формі і може бути заявлений у будь-який
час до закінчення виконавчого
провадження.

Питання про відвід державного
виконавця вирішується начальником
відділу, якому підпорядкований
державний виконавець, про що
виноситься постанова.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що проаналізувавши зібрані
докази і встановлені обставини справи
та давши їм вірну правову оцінку, суд
першої інстанції підставно відмовив у
задоволенні скарги товариства.

Отже, оскаржена ухвала постановлена з
додержанням вимог закону, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують та не впливають на її
законність. Тому, відповідно до вимог п.
1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційну
скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Ресурс -
СВ» відхилити, ухвалу Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 11 грудня 2013 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді