АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1359/2014
інстанції: Кузьменко А.Д. Категорія:23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 14 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас
І.В.Суддів:Цуканової І.В. Склярської
І.В.при секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, на
рішення Чаплинського районного суду
Херсонської області від 05 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Славута Юг» про
визнання недійсним пункту договору та
розірвання договору оренди земельної
ділянки, -

встановила:

У лютому 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з зазначеним позовом посилаючись
на те, що 25 березня 2008 року між нею та
ТОВ «Славута-Юг» укладено договір
оренди земельної ділянки загальною
площею 9,78 га на строк до 25.03.2018 року.
Вважає, що пункт 38 даного договору не
відповідає розділу IX «Перехідні
положення» Закону України «Про оренду
землі», а саме положенню про те, що у
разі виділення власникам земельних
часток (паїв) земельних ділянок в
натурі та отримання ними державних
актів на право власності на землю,
договори оренди земельних часток (паїв)
припиняють свою дію.

30 червня 2009 року ОСОБА_6 отримала
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 7,72 га. для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Посилаючись на те, що у зв'язку з
отриманням державного акту на право
власності на земельну ділянку змінився
предмет оренди та статус орендодавця,
позивачка просила суд визнати
недійсним п. 38 договору оренди
земельної ділянки від 25 березня 2008
року, укладеного між ОСОБА_6 та ТОВ
«Славута Юг» та розірвати договір
оренди земельної ділянки від 25.03.2008
року, зареєстрований в Григорівській
сільській раді за № 418.

Рішенням Чаплинського районного суду
Херсонської області від 05 серпня 2013
року ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє
від імені ОСОБА_6, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове, яким
позов задовольнити в повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині вимог про розірвання договору
оренди, суд першої інстанції виходив з
того, що отримання позивачем -
власником сертифікату на право на
земельну частку (пай), державного акта
про право приватної власності на
земельну ділянку, згідно чинного
законодавства не є підставою для
дострокового розірвання договору
оренди.

Колегія суддів вважає такий висновок
суду правильним, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 березня 2008 року
між ОСОБА_6 та ТОВ «Славута Юг» укладено
договір оренди земельної частки (паю),
належної позивачці на підставі
сертифікату про право на земельну
частку (пай) серії ХС № 0186305. Згідно умов
даного договору орендодавець передає,
а орендар приймає у строкове платне
користування земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
загальною площею 9,78 га строком до 25
березня 2018 року, зі сплатою орендної
плати 2200 грн. на рік (а. с. 4-5).

30.06.2009 року ОСОБА_6 отримала державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 7,72 га. (а.с.7).

Згідно до п.2.3. Типового договору
оренди земельної частки (паю),
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 17 січня 2000 року № 5, зареєстрованого
у Міністерстві юстиції України 23
лютого 2000 року за № 101/4322, у разі
виділення земельної ділянки на
основі земельної частки (паю) в
натурі (на місцевості) зобов'язання
сторін припиняються відповідно до
чинного законодавства.

В розділі IX «Перехідні положення»
Закону України «Про оренду землі»
зазначено, що після виділення в натурі
(на місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)
договір оренди землі переукладається
відповідно до державного акта на право
власності на земельну ділянку на тих
самих умовах, що і раніше укладений, і
може бути змінений лише за згодою
сторін. Припинення дії договору оренди
допускається лише у випадках,
визначених цим Законом.

Враховуючи, що позивач, звертаючись до
суду з позовом про розірвання договору
оренди, підставою позову вказала
отримання нею 30.06.2009 року державного
акту на право власності на земельну
ділянку, та під час розгляду справи
апеляційним судом підтвердила, що саме
цією обставиною нею обґрунтовано позов
про розірвання договору, суд прийшов до
правильного висновку що зазначена
позивачем підстава не відноситься до
визначених чинним законодавством
підстав для дострокового розірвання
договору оренди землі. Позовних вимог
про припинення договору оренди та
застосування юридичних наслідків
такого припинення позивач ОСОБА_6 не
заявляла.

Колегією суддів не приймаються до
уваги уточнення іншої підстави
заявленого позову, надані позивачем
під час розгляду справи судом
апеляційної інстанції, оскільки,
заявлена позивачем підстава - несплата
орендної плати за 2013 рік, виникла вже
після ухвалення судом першої інстанції
оскаржуваного рішення від 05.08.2013 року, а
відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду про відмову в задоволенні
позовних вимог про розірвання договору
оренди є законним і обґрунтованим,
доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують а тому підстави
для скасування рішення суду в цій
частині відсутні.

Разом з тим, суд першої інстанції,
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про визнання недійсним п.38
спірного договору, безпідставно не
врахував положення розділу IX
«Перехідні положення» Закону України
«Про оренду землі» та п.2.3. Типового
договору оренди земельної частки (паю),
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 17 січня 2000 року № 5, зареєстрованого
у Міністерстві юстиції України 23
лютого 2000 року за № 101/4322.

Так, в п. 38 договору оренди зазначено,
що в разі одержання власником
земельної ділянки Державного акту на
право приватної власності на землю цей
договір не припиняє дії до закінчення
строку оренди. Договір підлягає
перереєстрації у відділі земельних
ресурсів Чаплинської РДА, згідно
діючого законодавства. Строк оренди
залишається незмінним.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
кодексу, іншим актам цивільного
судочинства.

Згідно положень ст.217 ЦК недійсність
окремої частини правочину не має
наслідком недійсності інших його
частин і правочину в цілому, якщо можна
припустити, що правочин був би вчинений
і без включення до нього недійсної
частини.

Оскільки зміст п.38 договору оренди
суперечить розділу IX «Перехідні
положення» Закону України «Про оренду
землі», та п.2.3. Типового договору
оренди земельної частки (паю),
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 17 січня 2000 року № 5, зареєстрованого
у Міністерстві юстиції України 23
лютого 2000 року за № 101/4322, колегія
суддів вважає, що позовна вимога про
визнання недійсним вказаного пункту
договору підлягає задоволенню, а
рішення суду в цій частині підлягає
скасуванню, як таке, що постановлене
через неправильне застосування норм
матеріального права, з ухваленням
нового рішення про задоволення цієї
позовної вимоги.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який
діє від імені ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Чаплинського районного суду
Херсонської області від 05 серпня 2013
року в частині відмови в визнанні
недійсним пункту договору скасувати,
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким вказані позовні вимоги
задовольнити та визнати недійсним п.38
договору оренди земельної ділянки
укладеного 25 березня 2008 року між ОСОБА_6
та товариством з обмеженою
відповідальністю «Славута Юг».

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: