Справа № 357/2258/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Рябченко Л. А. ,

при секретарі - Вєтрова С. Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Шкарівської сільської ради,

про

визнання в порядку спадкування права
на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер її чоловік ОСОБА_2, після
смерті якого вона фактично прийняла
спадщину, оскільки на день смерті
проживала та була зареєстрована разом
з ним. Вона є єдиним спадкоємцем, проте
нотаріус відмовив їй в оформленні прав
на спадкове майно у вигляді земельної
ділянки площею 0,0910 га, цільове
призначення якої - для обслуговування
житлового будинку та споруд, земельної
ділянки площею 0,0384 га - для ведення
особистого господарства, що
розташовані по АДРЕСА_1

Оформити спадщину немає можливості,
оскільки державні акти на земельні
ділянки не були зареєстровані за життя
спадкодавця в Книзі записів державних
актів на право приватної власності на
землю. Тому позивач просить суд визнати
за ним право на передачу власність
спадкового майна в порядку
спадкування.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час розгляду
справи повідомлений належним чином, до
суду надано листа про розгляд справи
без участі представника.

Заслухавши пояснення представника
позивача, оглянувши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що позов не
підлягає до задоволення.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2, на
ім'я якого були видані державні акти на
право власності на земельні ділянки
площею 0,0910 га, цільове призначення якої
- для обслуговування житлового будинку
та споруд, земельної ділянки площею 0,0384
га - для ведення особистого
господарства, що розташовані по
АДРЕСА_1

14.02.2014р. державним нотаріусом
Білоцерківської районної державної
нотаріальної контори позивачу було
відмовлено в оформленні спадкових прав
на вищевказані земельні ділянки,
оскільки спадкодавець не здійснив
державної реєстрації права власності
на них. Натомість позивач отримала
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом 12.02.2014р. на інше нерухоме
майно після смерті ОСОБА_2.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

За ст.1217 ЦК спадкування здійснюється
за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Право на спадкування виникає у день
відкриття спадщини.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

За ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.131 ЗК України громадяни та
юридичні особи України, а також
територіальні громади та держава мають
право набувати у власність земельні
ділянки на підставі міни, ренти,
дарування, успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
за № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування /зі збереженням її
цільового призначення/ при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених ч.2 цієї статті.

З вищенаведених правових норм слідує,
що виникнення права власності на
земельну ділянку безпосередньо
пов'язане з державною реєстрацією
цього права, яка здійснюється шляхом
внесення відповідного запису до Книги
записів державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі.

Отже, ОСОБА_2 не набув за життя права
власності на вказану вище земельну
ділянку у визначеному законом порядку,
а тому це право не могло перейти і до
його спадкоємців.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини
входять усі права та обовязки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішеннями органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Відповідно до ст.12 ЗК України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян або юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу, а до повноважень
місцевих державних адміністрацій у
галузі земельних відносин належить
згідно ст.17 ЗК України розпорядження
землями державної власності в межах,
визначених цим Кодексом. Тому, позивачу
з метою передачі земельних ділянок у
його власність необхідно звертатися
саме до відповідної сільської ради.

Таким чином, хоча позивач і прийняв
спадщину після смерті спадкодавця, але
до складу спадщини не входить право на
спірну земельну ділянку, а тому вимоги
позивача про визнання за ним права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування суд вважає
необгрунтованими та такими, що не
підлягають до задоволення.

Судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст.328, 1217, 1223, 1225, 1268,1269,1270 ЦК
України, ст.ст. 125,126, 131 ЗК України,
ст.ст.10,60,79,88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які беруть
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення рішення, протягом
10 днів після отримання його копії.

Суддя Л. А. Рябченко