Номер провадження: 22-ц/785/3036/14
Головуючий у першій інстанції Бабаков
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової
Є.С.,

суддів: Погорєлової
С.О., Цюри Т.В.,

при секретарі - Колмакові
В.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 на
ухвалу Суворовського районного суду м.
Одеси від 17 січня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа
Четверта Одеська державна нотаріальна
контора про визнання права власності
на частину житлового будинку у майні
спільної часткової власності в порядку
спадкування,

в с т а н о в и л а:

26.09.2013 року заявник звернувся до
суду з заявою про перегляд заочного
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 24.11.2009 року за
нововиявленими обставинами
посилаючись на те, що даним рішенням
позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на частину житлового
будинку у майні спільної часткової
власності в порядку спадкування
задоволено. За ОСОБА_4 визнано право
власності на 33/50 частини домоволодіння
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом, після смерті ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Заяву
мотивував тим, що нововиявленою
обставиною є лист Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 28.08.2013 року № 01-05-5/2319вх,
за відомостями якого в період з 2004 року
по теперішній час розпорядження
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради про затвердження
розподілу ідеальних часток у праві
власності на спірний будинок не було та
наявність вказаного документу може
вплинути на правильне вирішення
справи.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 17.01.2014 року заяву ОСОБА_3 про
перегляд заочного рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 24.11.2009 року за нововиявленими
обставинами залишено без задоволення.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
представник ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу, справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду заяви про
перегляд заочного рішення суду за
нововиявленими обставинами.

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні заяви про
перегляд заочного рішення від 24.11.2009
року за нововиявленими обставинами,
суд першої інстанції виходив з того,
відсутність розпорядження не є
нововиявленою обставиною, оскільки
заявнику під час розгляду справи було
відомо про те, що частки в спільній
частковій власності на спірний будинок
не були розподілені розпорядженням
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду про необхідність
відмови у задоволенні заяви, виходячи з
наступного.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму
ВССУ від 30 березня 2012 року №4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
новововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовими рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин.

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених п.1,2 частини
другої ст.361 ЦПК є те, що вони існували
на час розгляду справи, ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, вони входять до
предмета доказування у справі та
можуть вплинути на висновки суду про
права та обов'язки осіб, які беруть
участь у справі.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення
у зв'язку з нововиявленими обставинами
лише за умови, що ці обставини можуть
вплинути на юридичну оцінку обставин,
здійснену судом у судовому рішенні, що
переглядається.

24.11.2009 року Суворовським районним судом
м. Одеси ухвалено заочне рішення у
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, яким за позивачем визнане право
власності на 33/50 частини домоволодіння
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_5.

14.04.2012 року представник ОСОБА_3 подав до
суду заяву про перегляд заочного
рішення, яка ухвалою зазначеного суду
від 25.01.2013р. залишена без задоволення.

20.03.2013 року апеляційний суд Одеської
області залишив заочне рішення від
24.11.2009 року без змін.

17.06.2013 року Вищим спеціалізованим судом
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ касаційна скарга
ОСОБА_3 залишена без задоволення, а
ухвалені рішення без змін.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до розпорядження Суворівської
районної адміністрації Одеської
міської ради №507 від 27.04.2004 року
прийнято в експлуатацію з правом
приватної власності ОСОБА_5 житлове
приміщення літ. «З», де розташовані: 3-1
коридор площею 2,7 кв.м., 3-2 санвузол
площею 2,7 кв.м., 3-3 кухня площею 18,0 кв.м.,
3-4 житлове площею 21,3 кв.м., 3-5 сарай
площею 10,4 кв. м., 3-6 гараж площею 17,4 кв.м.
по АДРЕСА_1.

На виконання вказаного Розпорядження
Суворовської районної адміністрації,
КП «Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості» склало довідку №74.131 від
17.06.2004 року, відповідно до якої у
фактичному користуванні ОСОБА_5
знаходиться 33/50 частин домоволодіння, а
у ОСОБА_3 - 17/50.

Оскільки за життя ОСОБА_5 не встигла
отримати свідоцтво про право власності
на перераховану частку у праві
власності, то суд вважав, що таке право
належить її спадкоємцеві - позивачу по
справі.

Таким чином, судом було визнано право
власності на змінену частку у праві
власності за відсутності
розпорядження Суворовської районної
адміністрації про затвердження
розрахунку змінених часток.

При цьому факт відсутності такого
розпорядження об'єктивно міг бути
з'ясованим під час вирішення справи в
суді і перешкод для отримання таких
відомостей не існувало, тим більш, що
причиною неотримання розпорядження
була відсутність згоди на це ОСОБА_3, що
і доводилося ним протягом розгляду
справи.

З огляду на те, що ознакам
новововиявлених обставин відповідають
лише такі юридичні факти, які мають
істотне значення для розгляду справи
та існували на час розгляду справи, але
не були і не могли бути відмові
заявнику, а перешкод з'ясування факту
відсутності такого розпорядження не
існувало, то вважати їх нововиявленими
не можна.

Крім того, відсутність розпорядження
про затвердження змінених часток не
можна вважати істотною обставиною, яка
б призвела до іншого рішення у справі,
вплинула на оцінку обставин, оскільки
не спростований факт прийняття
збудованих приміщень до експлуатації,
що тягне за собою відповідну зміну у
частках в праві власності.

Як видно з матеріалів справи,
законність розпорядження Суворовської
районної адміністрації від 27.04.2004 року
№507 про прийняття в експлуатацію з
правом приватної власності ОСОБА_5 була
предметом оскарження з боку ОСОБА_3,
рішенням апеляційного суду Одеської
області від 14.03.2006 року йому було
відмовлено у задоволенні позову, тобто
порушення його прав добудовою ОСОБА_5
встановлено не було. Факт відсутності
згоди на добудову був предметом
розгляду.

Отже, оскільки попередніми рішеннями
судів такого порушення не встановлено,
то відповідно ОСОБА_5 за життя, а також
її правонаступники після її смерті
мають право на відповідне збільшення
частки у майні.

Розрахунок часток зроблений
компетентним органом у відповідності
до вимог закону, однак за життя ОСОБА_5
не отримала новий
правовстановлювальний документ, на
ім'я померлих нові документи не
видаються, а тому у її спадкоємця
ОСОБА_4 відсутній інший шлях до
вирішення питання про визнання права
власності, окрім судового порядку при
тому, що фактично частка у праві
власності змінилася.

Доводи представника апелянта про те, що
визнанням права власності за ОСОБА_4 в
зміненій частці порушуються права
ОСОБА_3 на мирне володіння майном,
позбавляють права власності, є
необґрунтованими, оскільки він
залишається фактичним власником того
майна, яке йому належало, і обсяг майна
не змінюється, а зміна частки при цьому
лише відображає співвідношення у праві
на майно співвласників.

Право спільної часткової власності
може бути припинене у разі виділу
частки в порядку ст.364 ЦК України, і
формальні доводи представника
апелянта про негативне ставлення до
зміненої частки прав можуть бути
вирішеними у такий спосіб.

Інший довід, зокрема про порушення
рішенням про визнання права власності
на змінену частку права на
приватизацію земельної ділянки,
зокрема, надання її у власність в
меншому розмірі, аніж іншому
співвласнику, спростовується
матеріалами справи, з яких видно, що
рішенням апеляційного суду Одеської
області від 14.03.2006 року було
встановлено порядок користування
земельною ділянкою між ОСОБА_5 та
ОСОБА_3, яке набрало законної сили
(а.с.14-17,т.1), мало місце до зміни часток,
і буде визначальним при вирішенні
питання щодо приватизації земельної
ділянки.

Інші доводи про незаконність рішення
суду першої інстанції в решті
висновків не можуть бути предметом
розгляду у цій справі, оскільки рішення
переглядається виключно в межах
повноважень, передбачених Главою 4
розділу У ЦПК України.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає відхиленню, ухвала суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 304,ч.1ст.312,313,314,315,317,319
ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника
ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Одеси від 17 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: