ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючої судді Сирбул О.Ф.

при секретарі Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення
розміру аліментів,

встановив:

У грудні 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся з позовом до відповідача
ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів, вказуючи, що 28.03.2012 р.
Дарницький районний суд м. Києва
частково задовольнив позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення з Позивача на
користь Відповідача аліменти на
утримання малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 1
000,00 грн., але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісяця починаючи з 12.01.2012 р. і до її
повноліття. Заборгованість по
аліментам складає 17 345,16 грн., на час
розгляду справи та на сьогодні позивач
не працює, оскільки не має можливості
влаштуватись на роботу за своєю
спеціальністю із заробітком
необхідним та достатнім для утримання
не лише себе але й своєї доньки. З метою
покращення матеріального стану
позивач пішов навчатися у коледж
економіки, права та інформаційних
технологій Вищого навчального закладу
«Університет економіки та права
«КРОК», форма навчання - денна.
Матеріальне становище позивача, є
таким, що не отримує доходу, а тому він
позбавлений сплачувати аліменти в тому
розмірі, який був встановлений
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 28.03.2012 р.

В позовних вимогах просив суд зменшити
розмір аліментів, що стягуються з
позивача на користь ОСОБА_3 на
утримання дитини з 1 000,00 грн. до 500,00 грн.,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з дня набрання рішення суду
законної сили до досягнення дитиною
повноліття, щомісячно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позовні вимоги підтримав, пояснив, що
має велику заборгованість по сплаті
аліментів, однак на сьогоднішній день
навчається у навчальному закладі на
денній формі та позбавлений можливості
влаштуватися на роботу, просив позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
проти позову заперечувала, пояснила, що
позивач є дорослим чоловіком без
фізичних вад, та навчання ніяким чином
не зможе вплинути на бажання
влаштуватися на роботу. На момент
винесення рішення суду про стягнення
аліментів позивач також не працював.
Просила у задоволені позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
заперечення відповідача, вивчивши
матеріали справи, встановив наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

28 березня 2012 року Дарницький районний
суд м. Києва частково задовольнив позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення з
Позивача на користь Відповідача
аліменти на утримання малолітньої
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1
000,00 грн., але не менше 30 % прожиткового
мінімуу для дитини відповідного віку,
щомісяця починаючи з 12.01.2012 р. до її
повноліття (а.с. 21 - 23).

Відповідно до вимоги державного
виконавця державної виконавчої служби
Радомишльського районного управління
юстиції від 11.11.2013 р. № 8296/3-32/2 державним
виконавцем нараховано розрахунок
заборгованості по аліментам, яка
сстановить 17 345,16 грн. (а.с. 6, 7).

Згідно довідки вих. № 1995 від 11.10.2013 р.,
виданої на ім'я Позивача про те, що він у
2012 р. вступив до Коледжу економіки,
права та інформаційних технологій
Вищого навчального закладу
«Університет економіки та права «КРОК»
і є студентом другого курсу
спеціальності «Обслуговування
програмних систем і комплексів». Форма
навчання - денна. (а.с. 5).

Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу
України (далі - CK України), розмір
аліментів, визначений за рішенням або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось з них.

У відповідності до вимог ст.ст. 182, 183
Сімейного Кодексу України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дітей, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, відсутність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
рідних.

Частина 1 ст. 25 Загальної декларації
прав людини 1948 року закріплює право
кожної людини на такий життєвий рівень,
включаючи їжу, одяг, житло, медичний
догляд та необхідне соціальне
обслуговування, який є необхідним для
підтримання здоров'я і добробуту її
самої та її сім'ї, і право на
забезпечення в разі безробіття,
хвороби, інвалідності, вдівства,
старості чи іншого випадку втрати
засобів до існування через незалежні
від неї обставини.

Відповідно до ст. 3 Конституції України,
людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.

Відповідно до приписів норм статті 48
Конституції України кожна людина має
право на достатній життєвий рівень для
себе і своєї сім'ї, що включає достатнє
харчування, одяг, житло.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Держава гарантує дитині право на
охорону здоров'я, безоплатну
кваліфіковану медичну допомогу в
державних і комунальних закладах
охорони здоров'я, сприяє створенню
безпечних умов для життя і здорового
розвитку дитини, раціонального
харчування, формуванню навичок
здорового способу життя (ч. 2 ст. 6
Закону).

Одним із найголовніших та
найважливіших обов'язків батьків, що
випливає не тільки з усталених
моральних принципів нашого
суспільства, а й чинного законодавства,
є моральне виховання та матеріальне
утримання дитини. Це, зокрема,
виявляється в забезпеченні
неповнолітньої дитини мінімально
необхідними благами, що потрібні для її
життя та виховання (Роз'яснення
Міністерства юстиції України від 05.07.2011
року «Правове регулювання особистих
немайнових та майнових відносин між
суб'єктами сімейних правовідносин»
(далі - Роз'яснення Міністерства
юстиції).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України
«Про прожитковий мінімум» прожитковий
мінімум на одну особу, а також окремо
для тих, хто відноситься до основних
соціальних і демографічних груп
населення, щороку затверджується
Верховною Радою України в законі про
Державний бюджет України на
відповідний рік.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
прожитковий мінімум для дітей віком
від 6 до 18 років з 1 квітня складає 1 286,00
грн.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Предметом основної турботи та основним
обов'язком батьків є забезпечення
інтересів своєї дитини ( ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції
України та ч. 1 ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Обов'язки по
утриманню дітей законодавство рівною
мірою покладає на обох батьків.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Судом не беруться до уваги доводи
позивача про скрутне матеріальне
становище, що він не має можливості
влаштуватися на роботу, оскільки
обов'язок утримувати дитину рівною
мірою покладається на обох батьків (ст.
180 СК України). Та під час розгляду
справи про стягнення аліментів, ці
доводи позивача судом були враховані
та стягнуто аліменти в розмірі 1 000,00
грн. Дитина постійно хворіє, що
підтверджується медичною
документацією та відповідач витрачає
додаткові кошти на придбання ліків для
дитини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши позивача, відповідача,
оцінивши докази приходить до висновку,
що у задоволені позову слід відмовити,
оскільки позовні вимоги є недоведеними
в судовому засіданні та спростовуються
матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 3, 48, ч. 2 ст. 51 Конституції України,
ч. 2 ст. 6, ст. 8, ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про охорону дитинства», ст.ст. 141,180, 182,
183, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3,
10, 11, 27, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позова ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про зменшення розміру аліментів -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
проголошено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: