Справа № 434/751/14-ц,
Провадження № 2/434/1531/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 року

Заочне

Артемівський районний суд м.
Луганська в складі головуючого судді
Река А.С., при секретарі Козлової З.Ю.,
розглянувши у судовому засіданні, у
залі суду в місті Луганську цивільну
справу за позовом Публічного АТ
«Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить стягнути з
відповідача заборгованість, виниклу
за кредитним договором № AB9DCC9GGK0029 від
01.06.2011 року у сумі 126603,55 грн. та судові
витрати, мотивуючи тим, що відповідач
не виконала взяті на себе за даним
договором зобов'язання.

Сторони у судове засідання не
з'явилися: представник позивача надав
заяву про слухання справи у його
відсутність, на позовних вимогах
наполягав, не заперечував проти
винесення заочного рішення. Відповідач
про час та місце слухання справи
повідомлен належним чином, причини
неявки суду не повідомив, заяву про
слухання справи за його відсутностю не
надходило, заперечень проти позову не
представив.

У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК
України, судом ухвалено розгляд справи
в заочному порядку.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає
позов таким, що підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

згідно заяви позичальника №
AB9DCC9GGK0029 ОСОБА_1 їй видано строковий
кредит в сумі 20000,00 грн., строком 01.06.2011
р. по 31.05.2014 року включно під 0,01% на
місяць за користування кредитом на
суму залишку заборгованості по кредиту
, з виплатою щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 400,00 грн. Кожного місяця
позичальник повинен надавати банку
грошові кошти у сумі 956,60 грн. для
погашення заборгованості за кредитом.,
а також інших виплат згідно Умов
договору, а також зі сплатою пені у разі
порушення позичальником своїх
зобов'язань та штрафу у сумі 500 грн. + 5%
від суми заборгованості у разі
порушення позичальником строків
платежів; сплата заборгованості
здійснюється щомісячними платежами.

Таким чином, між сторонами 01.06.2011
року було укладено договір кредиту за
№ AB9DCC9GGK0029. Договір укладено на умовах,
викладених у заяві позичальника і в
Умовах надання споживчого кредиту та в
Тарифах.

В заяві зазначено про
ознайомлення позичальника з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам, з тарифами, і що вказані
документи разом складають кредитний
договір.

Як вбачається з наданого
розрахунку, позичальник умови договору
порушив, зобов'язання по поверненню
кредиту не виконав, порушив строки
повернення кредиту і сплати відсотків
за користування кредитом.

Станом на 24.01.2014 року
заборгованість відповідача перед
Банком складає: заборгованість за
кредитом - 15553,20 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом 22,54
грн., 9200,00 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом, пеня
- 95322,88 грн., штрафи відповідно до пункту
5.3 Умов та правил надання банківських
послуг: (фіксована частина)- 500 грн.,
штраф ( процентна складова) - 6004,93 грн., а
всього 126603,55 грн.

Згідно ст.627 ЦК України, сторони є
вільними в укладанні договору, виборі
контрагента, визначенні умов договору
з урахуванням вимог ЦК, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст.638,639 ЦК України , якщо сторони
досягли домовленості і уклали договір,
в якому передбачені певні зобов'язання,
то вони мають виконуватись і вважатись
такими, що момент домовленості настав.

Згідно ст.526, 611, 615 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і одностороння відмова
від зобов'язання не допускається. У
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені умовами
договору або законом, зокрема зміна
умов зобов'язання, сплата неустойки.

Згідно ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів на умовах
договору.

Згідно ст.549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума чи інше майно, котре боржник
зобов'язаний передати кредитору у
випадку порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, яка
обчислюється в процентах від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ст..550 ЦК України, право на
неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
спричинених невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно ст.617 ЦК України, особа, що
порушила зобов'язання, звільняється
від відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо доведе, що це
порушення сталось внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, невиконання
зобов'язань контрагентом боржника,
відсутність на ринку товарів,
необхідних для виконання зобов'язання,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Згідно ст. 616 ЦК України, якщо
порушення зобов'язання виникло з вини
кредитора, суд відповідно зменшує
розмір збитків і неустойки, стягуваних
з боржника. Суд має право зменшити
розмір збитків і неустойки, стягуваних
з боржника, якщо кредитор навмисно або
з необережності сприяв збільшенню
розміру збитків, спричинених
порушенням зобов'язання, або не вжив
заходів до їх зменшення.

Згідно ч.3 ст..551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, і при
наявності інших обставин, що мають
суттєве значення.

Згідно п.27 Постанови Пленуму ВССУ від
30.03.2012р. «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» - положення ч.3 ст.551 ЦК
України, про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано до сум,
які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК
України , які мають іншу правову
природу; проценти, які підлягають
сплаті згідно з положеннями ст.1054, 1056-1
ЦК України, у такому порядку не
підлягають зменшенню через
неспівмірність з розміром основного
боргу, оскільки вони є платою за
користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу.

На момент розгляду справи кредитний
договір є діючим, сторони його не
розірвали.

Таким чином між сторонами склалися
правовідносини щодо договору
кредитування, які регулюються нормами,
укладених між сторонами договору
кредиту і цивільним законодавством.

Відповідно до статей 1054, 10561 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Позивач належним чином виконав свої
обов'язки за договором, надавши
позичальнику обумовлені кредитним
договором грошові кошти у сумі 20000.00
гривень. Відповідач в свою чергу,
належним чином не виконує своїх
зобов'язань перед Банком щодо
повернення кредиту і сплати відсотків
за користування кредитом.

Відповідач не довів суду і не
спростував правильності розрахунку
заборгованості по кредиту і
розрахунку відсотків, тому суд визнає
представлений позивачем розрахунок
вірним та об'єктивним, як такий, що
виконаний у відповідності до умов
договору і до відомостей про
здійснення платежів позичальником.
Підстав ставити під сумнів наданий
позивачем розрахунок у суду не має.

Щодо нарахування пені, то суд вважає, що
згідно п. 3.2.7 договору позичальник
зобов'язаний погасити заборгованість
по Кредиту в повній сумі, сплатити
нараховані за весь період користування
Кредитом відсотки, винагороду й
неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати,
зазначеної в повідомленні Банку,
передбаченого п.п.3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 даних
Умов.

Згідно п.5.3 Умов договору при порушенні
Позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених Договором більш ніж на 30
днів. Позичальник зобов'язаний
сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5
% від суми заборгованості.

За прострочення виконання зобов'язань
Банком нарахована пеня, яка
складається з: пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором -
95322,88 гривень.

Враховуючи розмір невиконаного
відповідачем грошового зобов'язання,
суд вважає, що нарахована позивачем
пеня є надмірно високою і такою, що
значно перевищує розмір завданих
збитків, що згідно ч.3 ст.551 ЦК дає суду
підстави для зменшення розміру
неустойки .

Відповідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Суд також враховує, що кредитор
тривалий час не реагував на допущене
боржником прострочення у виконанні
грошових зобов'язань за договором
кредиту, і маючи право і всі підстави
для вжиття заходів по захисту своїх
прав шляхом направлення вимоги
боржнику, своїми правами не
скористався, допустивши збільшення
збитків і розмір прострочення.
Оскільки позивач наявність інших
поважних причин не довів, то суд дійшов
висновку, що не направлення вимоги
боржнику, не звернення до суду з
позовом кредитор допустив навмисно, з
метою збільшення розміру пені, або
принаймні через свою
недобросовісність (тобто
необережність). А дана обставина є
підставою для зменшення розміру
неустойки згідно ч.2 ст.616 ЦК України.
Тому, враховуючи розмір кредиту, строки
невиконання грошових зобов'язань
позичальником, конкретні умови , що
сприяли збільшенню збитків, а також
враховуючи принцип справедливості і
розумності, співмірності
відповідальності допущеному
порушенню, суд згідно ч.2 ст.616 і ч.3 ст.551
ЦК- України вважає можливим зменшити
розмір нарахованої неустойки (пені) до
25000,00 грн.

Таким чином, з відповідача
підлягають стягненню на користь
позивача наступні суми:
заборгованість за кредитом - 15553,20 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом 22,54 грн., 9200,00 грн.
- заборгованість по комісії за
користування кредитом, пеня - 25000,00 грн.,
штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг:
(фіксована частина)- 500 грн., штраф (
процентна складова) - 6004,93 грн., а всього
31280,67 грн.

З урахуванням наведеного суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено..

На підставі викладеного та ст.ст. . 525, 526,
549, 550, ч.3 ст..551, 610, 611, 615, 616, 617, 627, 638, 639, 1054,
1056 -1, 1048, ч.1 ст.1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11,
60, 61, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України, п.27
Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р.
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
суд, -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, що
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» (91011, м.
Луганськ, вул. Челюскінців, 14, рах. №
0010, МФО № 307770) заборгованість за
кредитним договором № AB9DCC9GGK0029 від
01.06.2011 року станом на 24.01.2014 року в
розмірі 31280 грн. ( тридцять одна тисяча
двісті вісімдесят) гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, що
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» (91011, м.
Луганськ, вул. Челюскінців, 14, рах. №
0001, МФО № 307770) судовий збір в
розмірі 1266 (одна тисяча двісті
шістдесят шість) гривні 04 копійки.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
на подання апеляційної скарги.

Відповідач має право оскаржити заочне
рішення у десятиденний строк з дня
отримання копії рішення суду, шляхом
подання відповідної письмової заяви до
Артемівського районного суду м.
Луганська.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в апеляційному порядку до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подання через Артемівський
районний суду м. Луганська у
десятиденний строк з дня проголошення
заочного рішення апеляційної скарги.

Суддя

А.С. Река