Справа № 456/5448/13
Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/783/1321/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло
М.В.,

заявника ОСОБА_2, представника
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Коблів Л.Р.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4,
ОСОБА_2 на ухвалу Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 06 грудня 2013 року у справі за
скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_2, заінтересована
особа державний виконавець Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про визнання дій
неправомірними, визнання незаконними
та скасування постанов і зобов'язання
до вчинення дій, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2013 року заявники ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 звернулись в суд зі скаргою на
дії державного виконавця Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції (далі Галицький ВДВС) Сподарика
Ю.А., вчинені ним під час здійснення
виконавчих дій за виконавчими
провадженнями ВП№38844909, ВП№38844924,
ВП№38844945, ВП№38844962, визнати ці дії
неправомірними та незаконними, як
такі, що вчинені з порушенням вимог
Закону України "Про виконавче
провадження" та їхніх Конституційних
прав на доступ до суду та скасувати
постанови державного виконавця
Сподарика Ю.А. від 12.07.2013 року про
відкриття виконавчих проваджень:
ВП№38844909, ВП№38844924, ВП№38844945, ВП№38844962
та про стягнення з доходу боржника за
цими провадженнями, з посиланням на те,
що вказані постанови не відповідають
рішенню суду від 23.04.2012 року у справі
№2-286/11, виконавчому листу та вимогам
Закону України "Про виконавче
провадження" .

Ухвалою Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 06 грудня 2013
року у задоволенні цієї скарги ОСОБА_4
та ОСОБА_2 відмовлено

Вказану ухвалу суду оскаржили ОСОБА_4
та ОСОБА_2 Апелянти стверджують про
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, про неповно
з'ясування судом всіх обставин справи
та невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.
Зазначають, що суд при відкритті
провадження у справі порушив вимоги ч. 1
ст. 386 ЦПК України. Крім того
стверджують, що при прийнятті судового
рішення суд не застосував узагальнення
судової практики Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21.12.2012р. щодо розгляду судами
скарг на рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця Апелянти
зазначають, що судом не було
застосовано спеціального
законодавства до даних правовідносин.
Просить ухвалу суду скасувати та
постановити нову ухвалу про
задоволення скарги (а.с. 124а-139).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2 на обґрунтування доводів
апеляційної скарги, заперечення на
скаргу представника Коблів Л.Р.,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, а ухвала -
скасуванню з постановленням нової
ухвали з наступних підстав.

У відповідності до ст.6 Закону
України"Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Стрийським міськрайонним судом
Львівської області 20 березня 2013 року
було видано виконавчі листи у справі
2-286/11 на стягнення солідарно в ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь Відкритого
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» філії Стрийське управління
по експлуатації газового господарства
ВАТ «Львівгаз» заборгованості за
послуги газопостачання з показником
побутового лічильника газу 39251 м.куб. в
розмірі 1202 грн. 73 коп. та 51 грн.
державного мита.

25.03.2013 року державним виконавцем
ВДВС Стрийського МРУЮ було відкрито
виконавчі провадження про солідарне
стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 1202,73
грн. боргу на користь ВАТ «Львівгаз» (у
особі Стрийського УЕГГ), та виконавчі
провадження про солідарне стягнення 51
грн. державного мита з цих же боржників
на користь того ж стягувача.

На підставі листа ПАТ «Львівгаз» про
зміну найменування стягувача,
державним виконавцем 15.04.2013 року
винесено постанову про заміну
стягувача з ВАТ «Львівгаз» на ПАТ
«Львівгаз».

08 липня 2013 року до Галицького ВДВС
надійшли постанови державного
виконавця ВДВС Стрийського
міськрайонного управління юстиції про
закінчення виконавчого провадження
від 26.06.2013 року з яких вбачається, що за
заявою стягувача ПАТ «Львівгаз», з
урахуванням того, що боржники ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 є пенсіонерами, виконавчі листи
були скеровані в пенсійний фонд для
примусового стягнення з пенсії
відповідачів.

Підставою для постановлення такого
рішення була та обставина, що під час
виконавчого провадження державним
виконавцем встановлено, що дані
боржники добровільно борг не сплатили,
майна, на яке можна здійснити
стягнення, не мають, проте одержують
пенсію з головного управління
Пенсійного Фонду України у Львівській
області, яке знаходиться за адресою:
м.Львів, вул. Митрополита Андрея,10 та за
територіальною підвідомчістю належить
до компетенції Галицького ВДВС
Львівського міського управління
юстиції.

Згідно ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі Закон N
606-XIV) примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою, окрім інших виконавчих
документів, виконавчі листи, що
видаються судами.

У відповідності до вимог ст.22 Закону N
606-XIV виконавчі документи можуть бути
пред'явлені до виконання в такі строки:
посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців; інші виконавчі
документи - протягом року, якщо інше
не передбачено законом.

Положеннями ст.68 Закону N 606-XIV
передбачено можливість звернення
стягнень на пенсію боржника.

Відповідно до ст.25 Закону N 606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Із змісту виконавчих листів за №2-2286/11
про стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на
користь ПАТ «Львівгаз» (у особі
Стрийського УЕГГ) 1202 грн. 73 коп. боргу та
51 грн. державного мита вбачається що
такі відповідають вимогам ст.19 Закону
та п. 16.6. Інструкції з діловодства у
місцевому загальному суді,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації №100 від 26.09.2007
року, та, всупереч твердженням
апелянта, містять запис про солідарне
стягнення вказаних сум з боржників.

Правомірність закриття відділом ДВС
Стрийського міськрайонного управління
юстиції виконавчих проваджень за
вказаними виконавчими листами та
направлення їх на виконання до
Галицького ВДВС встановлено ухвалою
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 5 серпня 2013
року(а.с.41-42), яке набрало законної сили
на підставі ухвали апеляційного суду
Львівської області 26.12.2013 року, що не
заперечується апелянтами, та
відповідно до положень ст.61 ЦПК України
не потребує доказування у даній справі.

Таким чином, діючи у відповідності до
вимог ст.ст.17, 22, 25 Закону N 606-XIV
державний виконавець Галицького ВДВС
Сподарик Ю.А. обґрунтовано відкрив
виконавчі провадження за вказаними
виконавчими листами, про що виніс
відповідні постанови від 12 липня 2013
року ВП№38844909, ВП№38844924, ВП№38844945,
ВП№38844962, які є законними та не
підлягають скасуванню.

У зв'язку із проведенням стягнення з
пенсії боржників, державним виконавцем
відповідно до ч.3 ст.68 Закону N 606-XIV 12
липня 2013 року винесено постанови
ВП№38844909, ВП№38844924, ВП№38844945, ВП№38844962
про стягнення з доходу боржника, із
зазначенням розміру відрахувань за
виконавчими документами згідно вимог
ст.70 Закону.

Судом дано належний аналіз діям
відповідача та доводам скаржників щодо
зміни назви стягувача у виконавчих
документах з ВАТ «Львівгаз» на ПАТ
«Львівгаз», про відсутність підстав
для повернення виконавчих документів
стягувачеві, про необхідність
роз'яснення судового рішення тощо.

Не заслуговують на увагу і твердження
апелянта про неправомірність
відкриття виконавчих проваджень
відповідачем за виконавчими листами з
огляду на те, що ці виконавчі документи,
всупереч положенням п.18 Інструкції з
діловодства у місцевому загальному
суді не містять «унікального
шрих-коду», оскільки це положення даної
інструкції зупинено згідно з Наказом
Державної судової адміністрації №93
від 27.06.2013року та само по собі не
свідчить про невідповідність
виконавчих листів вимогам ст.19 Закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують правильності
висновків суду першої інстанції в цій
частині.

В той же час, суд не надав належної
оцінки діям державного виконавця щодо
дотримання ним вимог ст. ст.25, 31 Закону
щодо скерування боржникам копій
виконавчих документів, і зокрема копій
оскаржуваних постанов.

Так, у відповідності до вимог ч.5 ст.25
Закону N 606-XIV копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові.

У відповідності до вимог ч.1 ст.31 цього ж
Закону копії постанов державного
виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім
постанови про відкриття виконавчого
провадження або відмову у відкритті
виконавчого провадження, які
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Заявники ОСОБА_2 і ОСОБА_4 стверджують
що ні постанови про відкриття
виконавчого провадження у справі ні
постанови про стягнення з доходу
боржника, які є предметом розгляду у
даній справі, державним виконавцем їм
не надсилались. Вперше такі їм були
надані лише на їхнє звернення 19 вересня
2013 року, тобто більше ніж через два
місяці, після винесення таких постанов
державним виконавцем, що позбавило
заявників можливості своєчасно вжити
заходи для захисту своїх прав та
законних інтересів.

В ході дослідження та аналізу
матеріалів даної цивільної справи а
також оригіналів виконавчих
проваджень ВП№38844909, ВП№38844924, ВП№38844945,
ВП№38844962, наданих відповідачем суду
апеляційної інстанції, колегією суддів
не встановлено належних і допустимих
доказів того, що копії оскаржуваних
постанов державного виконавця
Сподарика Ю.А. надсилались боржникам з
дотриманням вимог ч.5 ст.25 та ч.1 ст.31
Закону N 606-XIV.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що державним виконавцем
Сподариком Ю.А. при здійсненні
виконавчих дій за виконавчими
провадженнями ВП№38844909, ВП№38844924,
ВП№38844945, ВП№38844962 були порушені вимоги
ст.ст.6,11, ч.5 ст.25 та ч.1 ст.31 Закону
України"Про виконавче провадження"
щодо ненадання боржникам ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 копій винесених 12.07.2013 року
державним виконавцем постанов про
відкриття виконавчого провадження та
про стягнення з доходу боржника і такі
дії слід визнати неправомірними, а
скаргу заявників в цій частині -
обґрунтованою і такою, що підлягає
задоволенню.

Поряд із зазначеним, без належної
оцінки суду залишилась і та обставина,
що скарга ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на дії
державного виконавця, яка була
предметом розгляду суду, поряд з іншим
стосувалась і неправомірності, на
думку заявників, дій щодо стягнення
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
із організацією та проведенням
виконавчих дій. Про винесення постанов
щодо таких стягнень, за ствердженням
апелянтів, їм не було відомо.

У відповідності до роз'яснень п.7
постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України № 6 від
07.02.2014 р. "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах" за змістом
пункту 7 частини другої статті 17 Закону
про виконавче провадження постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій та
накладення штрафу є окремими
виконавчими документами. У зв'язку із
цим справи щодо оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
стосовно примусового виконання
судового рішення у цивільній справі,
належать до компетенції
адміністративних судів.

За таких обставин ухвала суду першої
інстанції в цій частині підлягає
скасуванню із закриттям провадження у
справі відповідно до ч.1 п.1 ст. 205 ЦПК
України.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд змінює або скасовує
ухвалу суду першої інстанції і
постановляє ухвалу з цього питання,
якщо воно було вирішено судом першої
інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було
помилково сформульовано суть
процесуальної дії чи підстави її
застосування.

Керуючись п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2
ст. 307, ст. 311, п.2 ст. 312, п.6 ч.1 ст.314,
ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у
х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 і ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 06 грудня 2013
року за скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції в частині
відмови у задоволенні скарги щодо
визнання неправомірними дій
державного виконавця Сподарика Ю.А.
щодо не надіслання боржникам копій
виконавчих документів та оскарження
дій і постанов цього державного
виконавця у виконавчих провадженнях
ВП№38844909, ВП№38844924, ВП№ 38844945, ВП№38844962
про стягнення з ОСОБА_4 і ОСОБА_2
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
із організацією та проведенням
виконавчих дій скасувати та
постановити в цій частині нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на дії
державного виконавця щодо порушення
прав заявників на своєчасне отримання
копій виконавчих документів у
виконавчих провадженнях ВП№38844909,
ВП№38844924, ВП№ 38844945, ВП№38844962
задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця Галицького відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Сподарика Ю. А. щодо не
надіслання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 копій
постанов державного виконавця від 12
липня 2013 року про відкриття виконавчих
проваджень та про стягнення з доходу
боржника у виконавчих провадженнях
ВП№38844909, ВП№38844924, ВП№ 38844945, ВП№38844962.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_4
та ОСОБА_2 в частині оскарження дій та
постанови державного виконавця
Сподарика Ю.А. у виконавчих
провадженнях ВП№38844909, ВП№38844924, ВП№
38844945, ВП№38844962 про стягнення з ОСОБА_4 і
ОСОБА_2 виконавчого збору і витрат,
пов'язаних із організацією та
проведенням виконавчих дій - закрити.

В решті апеляційну скаргу залишити без
задоволення а ухвалу суду першої
інстанції - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили
безпосередньо.

Головуючий:
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Береза В.І.

Бойко С.М.