Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06.05.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Савічева В.О.

при секретарі - Коваль Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного
майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області з
позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного
сумісного майна подружжя, набутого під
час проживання в шлюбі. Позивач ОСОБА_1
свої вимоги мотивувала тим, що з 25
серпня 1990 року перебувала у шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2. Шлюб
зареєстрований Центральним відділом
ДРАЦС Кременчуцького міського
управління юстиції Полтавської
області 25.08.1990 року, актовий запис № 1544.
Спірний автомобіль було придбано у 2007
році. Позивач ОСОБА_1 просить суд
позовні вимоги задовольнити, а саме:
автомобіль марки “HYUNDAI” моделі “SONATA”
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
визнати спільною сумісною власністю та
поділити таким чином: зазначений
автомобіль присудити відповідачу
ОСОБА_2, а позивачу ОСОБА_1 присудити 25000
грн., як компенсацію замість її частки у
праві спільної сумісної власності на
цей автомобіль, стягнувши цю сумму з
відповідача ОСОБА_2

У ході судового розгляду справи
позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про
приєднання до матеріалів справи
доказу, про уточнення позовних вимог та
відшкодування судових витрат, в якій
просила суд приєднати до матеріалів
справи звіт ПП "Компанія "АЛЕАНТ" № 22/02
від 25.02.2013 року щодо ринкової вартості
автомобіля марки “HYUNDAI” моделі “SONATA”
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її
користь 27853,86 грн., а також 207 грн.
судових витрат. Під час судового
розгляду справи позивач подала заяву
про відшкодування позивачу судових
витрат у сумі 15983,54 грн.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3
позовні вимоги підтримали та просили
їх задовольнити в повному обсязі
посилаючись на підстави та обставини
викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_4 в судовому
засіданні проти позову заперечували,
просили суд відмовити у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі
посилаючись на обставини викладені в
заперечені на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх
сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно
оцінивши усі наявні докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення заяви по суті, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача слід задовольнити з
наступних підстав.

Відповідно ст. 71 СК України
неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60
СК України передбачено, що спільною
сумісною власністю є майно, придбане
подружжям під час шлюбу, якщо інше не
передбачено законом, або шлюбним
договором.

Згідно ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності незалежно від розірвання
шлюбу.

Згідно вимог ст. 373 ЦК України та ст. 70 СК
України, майно, що є у спільній сумісній
власності може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між
ними.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники
мають право на виділ в натурі частки
майна, що є у спільній сумісній
власності та вважається, що частки
кожного є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Судом встановлено, що з 25 серпня
1990 року позивач ОСОБА_1 перебувала у
шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Шлюб
зареєстрований Центральним відділом
ДРАЦС Кременчуцького міського
управління юстиції Полтавської
області 25.08.1990 року, актовий запис № 1544.
Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 18.02.2014 року шлюб
між сторонами розірвано. Зазначеним
рішенням встановлено, що фактично сім'я
остаточно розпалася в вересні 2011 року.
З цьогу часу сторони перестали вести
спільне господарство.

31 жовтня 2007 року відповідачем
ОСОБА_2 укладений біржовий контракт
№ ТЗ/77 96, предметом якого є
купівля-продаж автомобіля марки
“HYUNDAI” моделі “SONATA” державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Тобто спірний
автомобіль є спільною сумісною
власністю позивача ОСОБА_1 та
відповідача ОСОБА_2

02 серпня 2009 року, згідно договору
купівлі-продажу у розстрочку у простій
письмовій формі, відповідач ОСОБА_2
продав спірний автомобіль ОСОБА_5, яка є
матір'ю відповідача, за 37000 грн. (а.с.99).

Згідно п. 4.1 вказаного договору,
договір вступає в силу з моменту його
підписання сторонами і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
(повним виконанням покупцем своїх
зобов'язань вважається повний
розрахунок з продавцем).

З графіку погашення
заборгованності вбачається, що
остаточна оплата за договором
купівлі-продажу від 2 серпня 2009 року
була проведена до 1 травня 2012 року
(а.с.100).

З змісту повідомлення Кременчуцького
ВРЕВ Державної автомобільної
інспекції Полтавської області № 34/6780
від 15.12.2012 року за ОСОБА_2 з 31 жовтня 2007
року по 4 липня 2012 року було
зареєстровано автомобіль марки «HYUNDAI»
моделі «SONATA» із державним
реєстраційним номером НОМЕР_1, а 04.07.2012
р. спірний автомобіль знятий з обліку
для реалізації і перереєстрований на
ОСОБА_5 (а.с.31, а.с.107).

Відповідно висновку звіта № 22/02 від
22.02.2013 року ПП «Компанія «АЛЕАНТ», на
підставі наданих позивачем копій
документів на спірний автомобіль,
оригінали яких знаходяться в
матеріалах справи, ринкова вартість
автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «SONATA» із
державним реєстраційним номером
НОМЕР_1 на момент його реалізації
відповідачем 04 липня 2012 року складала
55707,72 грн. (п'ятдесят п'ять тисяч сімсот
сім) грн. 72 коп.) (а.с.47-61).

Згоди про добровільний поділ
майна між сторонами не досягнуто.

Відповідно ч.1 ст.11 та ч.3 ст. 10 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб та в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень та
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 не
надав належних та допустимих доказів
того, що на момент продажу спірного
автомобіля фактично шлюбні відносини
не були припинені.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає,
що позовні вимоги щодо поділу
спільного сумісного майна позивача
ОСОБА_1 є законними та обгрунтованними,
а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Таким
чином, заява позивача ОСОБА_1 про
відшкодування судових витрат,
понесених нею під час судового
розгляду справи на загальну суму 15983,54
грн. підлягають частковому задоволенню
в розмірі 6207 грн..

Керуючись ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України,
ст.ст. 368, 370, 373 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 14, 57
- 59, 60, 61, 79, 84, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного сумісного майна подружжя -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
27853,86 грн., як компенсацію замість її
частки у праві спільної сумісної
власності за автомобіль.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6000
грн. - кошти сплачені ОСОБА_1 адвокату за
надання правової допомоги під час
розгляду справи, 207 грн. витрати
пов'язані із залученням спеціаліста
щодо оцінки автомобіля.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків апеляційного
оскарження, залишається без розгляду,
якщо апеляційний суд за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Суддя: