Справа № 645/8351/13
Провадження № 2-п/645/23/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Горпинич О.В.,

при секретарі судових засідань -
Погрібняк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 28 лютого 2014 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк» в особі Харківської
обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Фрунзенського
районного суду м. Харкова знаходилась
цивільна справа за позовом Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк» в особі Харківської
обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 28 лютого
2014 року, ухваленому у справі за
вищезазначеним позовом, позовні вимоги
ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволені та
стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Укргазбанк» в особі
Харківської обласної дирекції АБ
«Укргазбанк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 84059,79
доларів США та 51206,51 грн. пені, а також
судовий збір в розмірі 3441 грн.

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою,
якою просила заочне рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 28 лютого 2014 року по
вищевказаній справі скасувати,
призначив розгляд справи у загальному
порядку. В обґрунтування заяви
посилалася на те, що вона не отримувала
судової повістки в зв'язку з тим, що на
адресу по якій вона фактично проживала
на момент розгляду справи не надходило
жодної повістки. За адресою яка вказана
в позовній заяві вона тимчасово не
проживала, і не з'являлась, бо це було
пов'язано із сімейними питаннями які
виникли під час розірвання шлюбу із її
чоловіком. Проте на теперішній час вона
знову проживає за вказаною в позовній
заяві адресі. Крім того вона не
погоджується з розрахунком
заборгованості по пені, а також
стосовно позовних вимог про
застосування банком штрафу на підставі
п. 4.2 договору іпотеки. Також в рішення
суду з неї стягнуто 84059,79 доларів США, а
в розрахунку заборгованості та в
уточненому позові від 07.11.2013 року, який
вона отримала значиться 83301,31 доларів
США. Так саме ситуація і по штрафним
санкціям, їх стягнуто більше ніж
просить в своїй позовній заяві банк.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явилась,
про час та місце розгляду справи
повідомлялась своєчасно та належним
чином, причини неявки суду не
повідомила.

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк»
Бережна Є.В., що діє на підставі
довіреності не з'явилася, надала суду
заяву з проханням розглядати справу за
її відсутності, проти задоволення
заяви заперечувала зазначивши в своїх
запереченнях, що відповідачем до заяви
не додано доказів підтверджуючих
поважність причин неявки в судові
засідання, крім того заборгованість на
даний час не погашена, підстав для її
списання не має.

Враховуючи, що розгляд справи
відбувається у відсутність сторін,
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 231 ЦПК України
заява про перегляд заочного рішення
розглядається в судовому засідання.
Неявки осіб, належним чином
повідомлених про час і місце засідання,
не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши матеріали зазначеної
вище цивільної справи, вважає, що заява
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно до ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

За змістом вказаних норм наявність цих
двох підстав для скасування заочного
рішення є обов'язковою.

Так при розгляді справи судом було
встановлено, що відповідачка по справі
у судове засідання від 28 лютого 2014 року
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, про що свідчать матеріали справи
(зворотне повідомлення про отримання
судової повістки відповідачем ОСОБА_2 -
а.с. 115), причину неявки не повідомила. Зі
згоди позивача суд ухвалив рішення при
заочному розгляді справи, відповідно
до положень ст. 224 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 не надала суду
жодних доказів, що свідчать про
поважність причини неявки в судове
засідання на 28.02.2014 року і
неповідомлення їх суду.

Крім того в своїй заяві ОСОБА_2
зазначає, що за адресою, яка вказана в
позовній заяві вона тимчасово не
проживала і фактично мешкала за іншою
адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.

Проте, всупереч вимогам закону
відповідач по справі заяви про зміну
місця свого проживання або
місцезнаходження не подавала, тому
суду не був відомий той факт, що
відповідачка фактично мешкала за іншою
адресою. Крім того доводи відповідачки
спростовуються тим, що в судові
засідання, призначені на 10.10.2013 року,
25.10.2013 року вона не з'явилася, про час та
місце розгляду справи була повідомлена
належним чином, про що свідчать
матеріали справи (зворотне
повідомлення про отримання судової
повістки відповідачем ОСОБА_2 - а.с. 63, 67).
та 02.10.2013 року, а також 24.10.2013 року надала
суду заяви з проханням відкласти
розгляд справи, зазначивши в даних
заявах свою адресу, як: АДРЕСА_1, тобто
ту, яка вказана в позові (а.с. 61, 68).

Крім того ОСОБА_2 посилається на те, що
вона не згодна із розрахунком
заборгованості по пені, а також
стосовно позовних вимог про
застосування банком штрафу на підставі
п. 4.2 договору іпотеки.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За аналізом ст. 27 ЦПК України, сторони
судового процесу зобов'язані надати до
суду усі наявні у них докази.

Пунктом 2 статті 57 ЦПК України
встановлений перелік способів
доказування, зокрема, дані що мають
важливе значення для вирішення спору
встановлюються поясненнями сторін,
письмовими і речовими доказами,
висновками експерта.

За умовами п. 1 ст. 137 ЦПК України, у
випадку, коли щодо отримання доказів у
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, є складнощі, суд за їх
клопотанням зобов'язаний витребувати
такі докази. Клопотання про
витребування доказів має бути подано
або під час попереднього судового
засідання, а якщо попереднє судове
засідання не проводиться - до початку
розгляду справи по суті із долученням
відомостей про неможливість отримання
таких доказів особисто стороною або
іншою особою, яка бере участь у справі.

Проте, всупереч вимогам закону під час
розгляду цивільної справи ані від
відповідачки, ані від представника
відповідачки ОСОБА_4 клопотань про
витребування або забезпечення доказів,
щодо подання яких у сторони є складнощі
до суду не надходило.

Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, так само
судове рішення повинно бути
обґрунтованим, ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні.

Проте відповідачка мала
можливість та могла реалізувати свої
процесуальні права і доводити
неправомірність позовних вимог
позивача в стадії судового розгляду
справи.

Небажання відповідачки надати докази в
обґрунтування своїх заперечень проти
позову, зокрема з причини ухилення від
участі у судовому засіданні, давало
суду право при заочному розгляді
справи обмежитися доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Доказів, які мають істотне значення для
вирішення справи в розумінні ст. 232 ЦПК
України відповідачем також не надано.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України
суд може своєю ухвалою за результатами
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення скасувати заочне рішення і
призначити справу для розгляду в
загальному порядку або залишити заяву
без задоволення.

З урахуванням наведеного вище, суд
вважає, що підстав для скасування
заочного рішення немає, а тому заяву
про перегляд заочного рішення
необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 28 лютого 2014 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк» в особі Харківської
обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку.

Суддя -