Справа №345/1581/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2014 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано - Франківської області в складі:

головуючого - судді
Юрчака Л.Б.

секретаря -
Кунського О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Калуші
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору укладеним та
визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в :

що 30.12.2011року сторони уклали
попередній договір купівлі - продажу
нерухомого майна - квартириАДРЕСА_1.
Даний договір був укладений у
письмовій формі та нотаріально
посвідчений. У відповідності до умов
договору відповідач зобов»ячався у
строк не пізніше 01.02.2012р. передати у
власність позивачу з одночасним
укладенням договору купівлі-продажу
квартириАДРЕСА_1 у порядку та на умовах
передбачених попереднім договором. П.2
попереднього договору сторони досягли
всіх істотних умов щодо даних
цивільно-правових правовідносин., а
саме визначили, що сторонами договору
являються ОСОБА_2 як продавець і ОСОБА_1
як покупець., Предметом договору стала
квартира АДРЕСА_1. Ціну договору
(квартири) визначили в розмірі
209638,00грн., що за домовленістю сторін є
еквівалентно 26000,00 доларів США. На
підтвердження своїх намірів про
наступне укладення основного договору
Позивачка передала, а відповідач
прийняв гроші в сумі 169323,00 грн., що за
домовленістю сторін було еквівалентно
21000,00 доларів США. Станом на момент
звернення позивачкою до суду вона
повністю здійснила розрахунок з
відповідачем в термін визначений
умовами попереднього договору , а
відповідач, як власник нерухомого
майна в супереч умов попереднього
договору фактично передав позивачці у
володіння та користування нерухоме
майно, та під різними приводами
ухиляється від нотаріального
посвідчення основного договору
купівлі-продажу, чим порушує п.1
попереднього договору, що унеможливлює
оформлення права власності на
вищезазначену квартиру за позивачкою.
Враховуючи , що сторони домовилися про
всі істотні умови договору, і відбулося
повне виконання договору, але одна із
сторін - відповідач ухиляється від його
нотаріального посвідчення , то
позивачка звернулася до суду із даним
позовом і просить визнати дійсним
договір купівлі-продажу, без його
нотаріального посвідчення, та визнати
за нею право власності на
вищезазначену квартиру.

У судове засідання позивачка
подала заяву про слухання справи у її
відсутні, просить позовні вимоги
задоволити.

Представник відповідача у судове
засідання теж подав суду заяву про
слухання справи у його відсутності , не
заперечує проти задоволення позовних
вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає до
задоволення, виходячи із наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що 30.12.2011року сторони уклали попередній
договір купівлі - продажу нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_1. Даний договір
був укладений у письмовій формі та
нотаріально посвідчений. (а.с.6) У
відповідності до умов договору
відповідач зобов»ячався у строк не
пізніше 01.02.2012р. передати у власність
позивачу з одночасним укладенням
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 у порядку та на умовах
передбачених попереднім договором. П.2
попереднього договору сторони досягли
всіх істотних умов щодо даних
цивільно-правових правовідносин., а
саме визначили, що сторонами договору
являються ОСОБА_2 як продавець і ОСОБА_1
як покупець., Предметом договору стала
квартира АДРЕСА_1. Ціну договору
(квартири) визначили в розмірі
209638,00грн., що за домовленістю сторін є
еквівалентно 26000,00 доларів США.

Як встановлено зі слів сторін
станом на момент звернення до суду
позивачка повністю здійснила
розрахунок з відповідачем в термін
визначений умовами попереднього
договору , а відповідач фактично
передав позивачці у володіння та
користування нерухоме майно.

В даний час придбана квартира
знаходиться у користуванні і
володінні позивачки, а відповідач
жодних перешкод в цьому їй не чинить.

Як зазначено у ст.. 635 ЦК України
Попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Законом може бути
встановлено обмеження щодо строку
(терміну), в який має бути укладений
основний договір на підставі
попереднього договору. Iстотні умови
основного договору, що не встановлені
попереднім договором, погоджуються у
порядку, встановленому сторонами у
попередньому договорі, якщо такий
порядок не встановлений актами
цивільного законодавства. Попередній
договір укладається у формі,
встановленій для основного договору, а
якщо форма основного договору не
встановлена,- у письмовій формі.
Сторона, яка необгрунтовано ухиляється
від укладення договору, передбаченого
попереднім договором, повинна
відшкодувати другій стороні збитки,
завдані простроченням, якщо інше не
встановлено попереднім договором або
актами цивільного законодавства.
Зобов'язання, встановлене попереднім
договором, припиняється, якщо основний
договір не укладений протягом строку (у
термін), встановленого попереднім
договором, або якщо жодна із сторін не
направить другій стороні пропозицію
про його укладення. Договір про наміри
(протокол про наміри тощо), якщо в ньому
немає волевиявлення сторін щодо
надання йому сили попереднього
договору, не вважається попереднім
договором.

Згідно ч.1 ст 638 КЦ України Договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України
якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення не вимагається.

Відповідно до ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема і правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття право власності
не встановлено судом.

Як встановлено судом, сторони
домовились щодо всіх істотних умов
договору і відбулося його повне
виконання, однак відповідач будучи
продавцем необґрунтовано ухиляється
від нотаріального посвідчення
основного договору. При таких
обставинах, позовні вимоги позивачки
не суперечать закону, визнані
відповідачем, тому суд вважає можливим
визнання договору купівлі-продажу
майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - укладеним
та визнати за ОСОБА_1 право власності на
нерухоме майно, а саме на квартиру
АДРЕСА_1, яка згідно технічного
паспорта складається із двох кімнат,
житловою площею 26,5 кв.м.(а.с.8).

На підставі ст. ст. 220, 321, 325, 328, 635, 638 ЦК
України, керуючись ст.ст. 213 - 215 ЦПК
України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати договір купівлі - продажу
квартириАДРЕСА_1 укладеним між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІДН№
НОМЕР_1 право власності на квартиру
АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний
суд шляхом подачі в десятиденний
строк апеляційної скарги з дня його
проголошення.

Головуючий: