Провадження №2/359/119/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого
Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання
Гамзі Т.О.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

за участю відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про визнання
осіб такими, що втратили право
користування жилим будинком, про
виселення з жилого будинку,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним
позовом та обґрунтовує його тим, що на
прилюдних торгах він придбав жилий
будинок по АДРЕСА_1. Після відчуження
жилого будинку відповідачі втратили
право користуван-ня ним, однак вони
відмовляються припинити реєстрацію в
ньому. ОСОБА_3 просить суд визнати їх
такими, що втратили право користування
жилим будинком. Крім того, в ньому
продовжує проживати ОСОБА_2 Вона
відмовляється виселитись та
пере-шкоджає позивачу вселитись в
жилий будинок та користуватись ним.
ОСОБА_3 просить суд виселити її з жилого
будинку.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримує позов та
про-сить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 не визнає позов та заперечує
проти його задоволення. В
обгрунту-вання своїх заперечень вона
посилається на те, що у неї відсутнє
інше місце проживання. Тому відповідач
просить суд відмовити у задоволенні
позову.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з'явились у судове
засідання. Вони неодноразово завчасно
у встановленому порядку повідомлялись
про час та місце розгляду цивільної
справи.

Вислухавши пояснення представника
позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, допитавши
свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, дослідивши
письмові докази, суд дійшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 була власницею
жилого будинку по АДРЕСА_1. Ця обставина
підтверджується копією договору
купівлі-продажу, посвідченого 28 лютого
2006 року приватним нотаріусом
Бориспільсько-го районного
нотаріального округу ОСОБА_9,
зареєстрованого в реєстрі за №706.

З листа начальника Бориспільського РВ
ГУ ДМС України в Київській області
№17/792 від 1 лютого 2014 року (а.с.48)
вбачається, що в цьому жилому будинку
крім ОСОБА_4 зареєстрована її дочка
ОСОБА_5 та її матір ОСОБА_2

Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_5
та ОСОБА_2 як члени сім'ї власника
жилого будинку набули право
користування ним.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду від 21 січня 2010 року
з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» стягнутий борг за
кредитним договором у розмірі 789573
гривень 23 копійок. В рахунок погашення
цього боргу звернено стягнення на
жилий будинок по АДРЕСА_1. Судове
рішен-ня набрало законної сили та
звернено до виконання. Ці обставини
підтверджуються відо-мостями, які
містяться в копії виконавчого листа
(а.с.33).

В ході виконання судового рішення
ОСОБА_3 на прилюдних торгав купив цей
жи-лий будинок. 9 жовтня 2013 року
приватний нотаріус Бориспільського
районного нотарі-ального округу
ОСОБА_12 видав позивачу свідоцтво про
право власності на нерухоме майно (а.с.7,
28).

У такий спосіб ОСОБА_3 набув право
власності на жилий будинок по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
(кварти-ри), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири).

Однак, як неодноразово роз'яснював
Верховний Суд України в ухвалених ним
судо-вих рішеннях, право члена сім'ї
власника квартири на користування
житлом існує лише за умови, що ця особа
залишається власником житла. Оскільки
житлові права членів сім'ї власника
квартири (будинку) є похідними від прав
власника цієї квартири (будинку), то
припинення права власності особи на
квартиру (будинок) припиняє право
членів його сім'ї на користування цією
квартирою (будинком).

Встановлено, що після продажу жилого
будинку припинилось право власності
ОСОБА_4 на нього. У зв'язку з цим
припинилось право її дочки ОСОБА_5 та її
матері ОСОБА_2 на користування жилим
будинком.

Однак відповідачі ухиляються від
добровільного припинення їх
реєстрації в цьому об'єкті нерухомого
майна.

Тому суд вважає, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 належить визнати такими, що
втратили право користування жилим
будинком по АДРЕСА_1.

Вжиття цього заходу необхідно для
припинення реєстрації відповідачів в
цьому жилому будинку без їх
волевиявлення.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно з ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які
самоправно займають жиле приміщення,
ви-селяють без надання їм іншого жилого
приміщення.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що їх син
ОСОБА_3 має намір проживати в жилому
будинку по АДРЕСА_1. Він не має іншого
житла. Позивач не може користуватись
жилим будинком, оскільки ОСОБА_2 не
впускає в нього.

Крім того, відповідач займає жилий
будинок самоправно.

З огляду на ці обставини суд вважає, що
належить виселити ОСОБА_2 з жи-лого
будинку по АДРЕСА_1.

На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України
солідарно з відповідачів на користь
ОСОБА_3 слід стягнути витрати на оплату
судового збору у розмірі 358 гривень 30
копійок (114,7 + 243,6).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209,
ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим
будинком, про виселення з жилого
будинку задо-вольнити.

Визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2
такими, що втратили право користування
жилим будин-ком по АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2 з жилого будинку по
АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вит-рати на
оплату судового збору у розмірі 358
гривень 30 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Бориспільський міськрайонний суд:
позивачем, його представником та
ОСОБА_2 - протягом 10-ти днів з дня
ого-лошення судового рішення; ОСОБА_4,
ОСОБА_5 - протягом 10-ти днів з дня
вручення його копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду

Є.О. Борець