Справа № 515/130/14-ц
Провадження № 2/515/284/14
Татарбунарський районний суд Одеської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року. Татарбунарський
районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Семенюк
Л.А.

при секретарі Унгурян
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Татарбунари
справу за позовом ОСОБА_1 до
Іллічівського міжрайонного відділу
Державної служби охорони при ГУМВС
України в Одеській області,
Татарбунарської міської ради Одеської
області про визнання права власності
на нерухоме майно за набувальною
давністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до Іллічівського
міжрайонного відділу Державної служби
охорони при ГУМВС України в Одеській
області, Татарбунарської міської ради
Одеської області про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю, посилаючись на
слідуючі обставини.

03 березня 2000 року позивач придбав
у міжрайонному відділі Державної
служби охорони при Саратському РВ УМВС
України в Одеській області належну
відділу адміністративну будівлю за
адресою: АДРЕСА_1 сплативши за неї
обумовлені кошти згідно касового
ордеру від 03.03.2000 року.

22 березня 2000 року представниками
міжрайонного відділу Державної служби
охорони при Саратському РВ УМВС
України в Одеській області згідно акту
прийому-передачі позивачу було
передано у приватну власність відомчу
будівлю з прилеглою територією та
спорудами, яка розташована за
вищевказаною адресою.

В майбутньому правоохоронне
відомство зобов'язувалося оформити
правовстановлюючі документи на
продану ним будівлю та укласти з
позивачем договір купівлі-продажу
нерухомості з послідуючим його
нотаріальним посвідченням.

Однак, в подальшому міжрайонний
відділ Державної служби охорони при
Саратському РВ УМВС України в Одеській
області було розформовано, тому взяті
ним на себе зобов'язання виконані не
були. Правонаступником розформованого
охоронного відділу є Іллічівський
міжрайонний відділ Державної служби
охорони при ГУМВС України в Одеській
області.

Враховуючи, що позивач
добросовісно та безперервно володіє та
відкрито користується будинком більше
10 років, крім того на вказану
нерухомість ніхто крім нього не
претендує, тому звернувся до суду з
вказаним позовом до правонаступника,
що є відповідачем по справі, з вимогою
про визнання за ним права власності за
набувальною давністю.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, але надав до суду
заяву з проханням заслухати справу у
його відсутність, повністю підтримуючи
позовні вимоги.

Представник Татарбунарської міської
ради Одеської області в судове
засідання не з'явився, надавши до суду
заяву, в якій просив заслухати справу
за його відсутності, проти задоволення
позовних вимог не заперечував.

Представник Іллічівського
міжрайонного відділу Державної служби
охорони при ГУМВС України в Одеській
області, що є структурним підрозділом
Управління Державної служби охорони
при ГУМВС України в Одеській області в
судове засідання не з'явився, надавши
до суду заяву, в якій просив заслухати
справу за його відсутності, проти
задоволення позовних вимог не
заперечував, оскільки станом на 18.03.2014
року спірна будівля на балансі УДСО при
ГУМВС України в Одеській області не
перебуває.

Дослідивши матеріали справи, суд
вбачає правові підстави для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Із квитанції до прибуткового
касового ордеру від 03.03.2000 року,
(а.с.4)вбачається, що міжрайонним
відділом Державної служби охорони при
Саратському РВ УМВС України в Одеській
області від ОСОБА_1 прийнято 8544 (вісім
тисяч п'ятсот сорок чотири) грн. 00 коп.
за продаж Татарбунарської
адмінбудівлі.

Із копії акта про передання
підвідомчої будівлі від 22.03.2000 року
(а.с.5) видно, що міжрайонний відділ
Державної служби охорони при
Саратському РВ УМВС України в Одеській
області передає належну йому, а ОСОБА_1
приймає в приватне користування
відомчу будівлю з прилеглою територією
та спорудами, розташовану по АДРЕСА_1.

З копії технічного паспорту на
будинок АДРЕСА_1, виготовленого 16.12.2013
року (а.с.6-9), вбачається, що власник
цього будинку не вказаний; в паспорті
зазначена характеристика будинку,
господарських будівель та споруд;
експлікація внутрішніх обмірів та
розрахунків площ приміщень; план
земельної ділянки.

Із довідки Татарбунарського цеху
№25(а.с.10) вбачається, що ОСОБА_1 є
абонентом Татарбунарської міської
телефонної мережі № НОМЕР_1,
встановлений за адресою АДРЕСА_1.
Заборгованості за послуги зв'язку
станом на 01.08.11 р. не має.

Із довідки Управління праці та
соціального захисту населення
Татарбунарської РДА Одеської області
№ 617 від 09.08.2011 року (а.с.11) вбачається, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення
райдержадміністрації, як ветеран
органів внутрішніх справ та
користується пільгами відповідно до ЗУ
«Про статус ветеранів військової
служби, ветеранів органів внутрішніх
справ і деяких інших осіб та їх
соціальний захист».

Із копії довідки міжрайонного
відділу Державної служби охорони при
Саратському РВ УМВС України в Одеській
області № 15/18-59 від 29 січня 2000 року
(а.с.12) вбачається, що станом на 01.02.2000
року балансова вартість адмінспоруди,
розташованої в АДРЕСА_1 складає 4600
(чотири тисячі шістсот) грн. 00 коп.

Довідкою Татарбунарського БТІ
Одеської області від 18.12.2013 року
підтверджується вартість житлового
будинку з будівлями та спорудами,
розташованого по АДРЕСА_1, яка складає
99834 (дев'яносто дев'ять тисяч вісімсот
тридцять чотири) грн. 00 коп. (а.с.13).

Листом нотаріуса (а.с.15)
підтверджується, що приватним
нотаріусом ОСОБА_2 відмовлено ОСОБА_1
щодо посвідчення договору відчуження
нерухомого майна, у зв'язку з тим, що
позивач не надав правовстановлюючий
документ на зазначене майно.

Із довідки управління державної
служби охорони № 15/6-296/1 від 31.01.14 (а.с.37)
вбачається, що адміністративна
будівля, розташована за адресою
АДРЕСА_1 на балансі УДСО не
обліковується.

Із довідки управління державної
служби охорони № 15/9-95-к від 30.01.14 (а.с.38)
вбачається, що під час реорганізації
підрозділів охорони, архівні матеріали
відселень державної служби охорони при
Татарбунарському та Саратському РВВС
були частково втрачені та передані до
архіву УДСО не в повному обсязі. Із-за
відсутність архівних матеріалів
надати довідку про підтвердження акту
на передачу будівлі за адресою АДРЕСА_1
немає можливості.

Із копії договору купівлі-продажу
від 30 листопада 1978 року (а.с.39)
вбачається, що ОСОБА_3, який діяв від
імені ордена Леніна колгоспу імені
Татарбунарського повстання на
підставі рішення зборів уповноважених
колгоспу від 15.09.1978 року за №12 з одного
боку та відділ позавідомчої охорони
при Татарбунарському РВВС в особі
Ганського А.Я. уклали договір
купівлі-продажу належного колгоспу
житлового будинку площою 46,3 кв.м з
літньою кухнею та сараєм,
розташованого в АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.316 ЦК України,
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, як передбачено ч.1 ст.317 ЦК
України.

Право власності, згідно ч.1 ст.328 ЦК
України набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

В судовому засіданні з достовірністю
встановлено, що ОСОБА_1 є добросовісним
набувачем будинку в АДРЕСА_1, що належав
міжрайонному відділу Державної служби
охорони при РВ УМВС України в Одеській
області згідно договору
купівлі-продажу (а.с.39). Зокрема, судом
встановлено, що 03 березня 2000 року
позивач придбав у міжрайонному відділі
Державної служби охорони при
Саратському РВ УМВС України в Одеській
області належну відділу
адміністративну будівлю за адресою:
АДРЕСА_1, сплативши за неї обумовлені
кошти в сумі 8544 грн. згідно касового
ордеру від 03.03.2000 року(а.с.4). 22 березня 2000
року представниками міжрайонного
відділу Державної служби охорони при
Саратському РВ УМВС України в Одеській
області позивачу було передано у
приватну власність відомчу будівлю з
прилеглою територією та спорудами, яка
розташована за вищевказаною адресою,
згідно акту прийому передачі (а.с.5). З
березня 2000 року він мешкає у вказаному
будинку, тобто добросовісно володіє та
користується переданим йому майном,
однак оформити належним чином право
власності на нього не може, оскільки
правоохоронне відомство, яке
зобов'язувалося оформити
правовстановлюючі документи на
продану ним будівлю та укласти з
позивачем договір купівлі-продажу
нерухомості з послідуючим його
нотаріальним посвідченням в
подальшому було розформовано, тому
взяті ним на себе зобов'язання виконані
не були. Правонаступником
розформованого охоронного відділу є
Іллічівський міжрайонний відділ
Державної служби охорони при ГУМВС
України в Одеській області, який і є
відповідачем по справі.

За таких обставин, враховуючи
відсутність заперечень відповідачів,
на балансі яких спірна будівля на
теперішній час не перебуває, суд
вважає, що за ОСОБА_1 повинно бути
визнано право власності за набувальною
давністю на житловий будинок,
розташований по АДРЕСА_1, оскільки він
добросовісно заволодів та продовжує
відкрито, безперервно володіти
вказаним нерухомим майном протягом
десяти років.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.58-60,208,209,213-215 ЦПК України,
ст.ст.316,317,344 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Іллічівського
міжрайонного відділу Державної служби
охорони при ГУМВС України в Одеській
області, Татарбунарської міської ради
Одеської області про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
/паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Татарбунарським РВ ГУМВС України в
Одеській області 07.06.1996 року/ право
власності на житловий будинок з
будівлями та спорудами, розташований
по АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Татарбунарський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів с дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Семенюк