Справа № 132/1720/13-ц Провадження №
22-ц/772/1099/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Павленко І. В.Категорія:
23Доповідач: Камзалов В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого: Камзалова В.В.

Суддів: Іванюка М.В., Берегового
О.Ю.

При секретарі: Руденко О.М.

Розглянувши у відкритому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 -ОСОБА_3 на рішення
Калинівського районного суду від 13
лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до сільськогосподарського
виробничого кооперативу(далі СВК) «
Колос» с. Польова Лисіївка,
Калинівського району, Вінницької
області, треті особи : відділ
Держземагенства у Калинівському
районі, Реєстраційна служба
Калинівського районного управління
юстиції про визнання договору
оренди землі недійсним та
повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2013 року позивач звернувся
до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що він є
власником земельної ділянки,
розташованої на території
Кіровської сільської ради,
Калиновського району, Вінницької
області, площею - 3,884 га, згідно
державного акту серії ВН № 118292,
зареєстрованого в книзі державних
актів за № 133 від 8 вересня 2004 .року.

Між позивачем та відповідачем 9
лютого 2011 року було укладено
договір оренди зазначеної
земельної ділянки за № 102, який було
зареєстровано у відділі
Держкомзему у Калиновському районі
за № 06293 від 29 листопада 2012 року
строком на 5 років.

Позивач вважає, що цей договір
оренди землі укладений з порушенням
норм земельного законодавства та
Закону України « Про оренду землі»,
оскільки в реєстраційних справах
щодо укладеного між сторонами
договору не долучено : план або
схема земельної ділянки, яка
передається в оренду ; кадастровий
план земельної ділянки з
відображенням обмежень ( обтяжень) у
її використанні та встановлених
земельних сервітутів ; акт
визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), що
унеможливлює її ідентифікувати,
тобто відсутня необхідна
інформація про об'єкт оренди, що є
однією з істотних умов договору
оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною ( сторонами)
вимог, які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою
статті 203 ЦК України.

Тому позивач просив визнати
недійсним цей договір оренди землі
та повернути їй належну земельну
ділянку.

Рішенням Калинівського районного
суду від 13 лютого 2014 року у
задоволенні позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
представник позивача подав
апеляційну скаргу, в якій просив
рішення скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права і ухвалите
нове рішення, яким задовольнити
позов.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення у межах
заявлених вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Згідно ст. 124 Земельного кодексу
України передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у власності
громадян і юридичних осіб,
здійснюється за договором оренди
між власником земельної ділянки і
орендарем.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину сторонами
вимог, які встановлені ст. 203 ЦК
України, зокрема зміст правочину не
може суперечити цьому кодексу,
іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

У ст. 15 Закону України « Про
оренду землі» зазначено, що
істотними умовами договору оренди
землі є :

- об'єкт оренди ( місце
розташування та розмір земельної
ділянки) ;

- строк дії договору оренди ;

- орендна плата із зазначенням
її розміру, індексації, форм
платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату ;

- умови використання та цільове
призначення земельної ділянки, яка
передається в оренду ;

- умови збереження стану
об'єкту оренди ;

- умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю ;

- умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві ;

- існуючі обмеження ( обтяження)
щодо використання земельної ділянки
;

- визначення сторони, яка несе
ризик випадкового пошкодження або
знищення об'єкта оренди чи його
частини ;

- відповідальність сторін ;
умови передачі у заставу та внесення
до статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Судом першої інстанції встановлено,
що в матеріалах реєстраційної
справи до договору оренди додані
копія державного акту на право
власності на земельну ділянку з
планом меж земельної ділянки,
кадастровий план з описом меж
суміжних землевласників, акт
погодження меж землекористування
та акт приймання - передачі об'єкта
оренди.

Також судом встановлено, що
земельна ділянка позивача
обробляється та використовується в
єдиному масиві з ділянками інших
співвласників земельних паїв і
унеможливлює визначення меж
земельної ділянки в натурі ( на
місцевості).

Крім того, судом встановлено, що
ніяких застережень або зауважень з
боку позивача щодо нерозуміння або
незгоди з певною частиною умов
договору під час його підписання
не було.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку, що
сторони досягли згоди між собою
щодо всіх істотних умов договору.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції є законним і
обґрунтованим, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків
суду.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Калинівського районного
суду від 13 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і протягом
двадцяти днів може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: