АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/4787/2014
Головуючий 1 інстанції - Маринченко М.М.
Доповідач - Борисова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Калініній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача публічного акціонерного
товариства «Акціонерна компанія
«Київводоканал» - Левківської Оксани
Петрівни на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 13 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Акціонерна компанія «Київводоканал»
про скасування наказу про застосування
дисциплінарного стягнення та
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року позивач звернулася
до суду з позовом, в якому просила
скасувати наказ № 52 від 21 серпня 2013
року про застосування дисциплінарного
стягнення, стягнути на її користь
моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
притягнення її до дисциплінарної
відповідальності є незаконним, таким,
що здійснене з особистих мотивів
директора, оскільки вона належним
чином виконувала свої посадові
обов'язки та не порушувала трудової
дисципліни.

Крім того, незаконним накладенням
дисциплінарного стягнення їй
заподіяно моральну шкоду в розмірі 10000
грн., оскільки внаслідок неправомірних
дій керівництва було порушено її
життєві зв'язки, вона втратила
впевненість в майбутньому, що призвело
до необхідності докладання додаткових
зусиль для організації життя.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 13 лютого 2014 року позов
задоволено частково.

Скасовано наказ управління
екологічного нагляду публічного
акціонерного товариства «Акціонерна
компанія «Київводоканал» від 21 серпня
2013 року № 52, підписаний директором
ОСОБА_4, про застосування до ОСОБА_3
дисциплінарного стягнення (оголошення
догани).

В задоволенні позовних вимог позовом
ОСОБА_3 до ПАТ «Акціонерна компанія
«Київводоканал» про відшкодування
моральної шкоди - відмовлено.

Вирішено питання стягнення судового
збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції представник ПАТ «АК
«Київводоканал» - Левківська О.П.
подала апеляційну скаргу в якій
просила скасувати його та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Посилається на те, що позивач не
виконувала покладені на неї посадові
обов'язки і 22.07.2013 року не здійснювала
контроль за скидами стічних вод
визначеними підприємствами, так само,
як не готувала маршрути обстеження.

Крім того, як зазначено свідком у
справі ОСОБА_5, яка працює
безпосередньо в робочому кабінеті з
позивачем і 22 липня 2013 була на роботі,
ОСОБА_3 була відсутня на робочому місці
приблизно з 10 години ранку до 14:00 (з
урахуванням того, що складання
маршрутів для водіїв-пробовідбірників
займає від 4 до 6 годин).

Вказала, що КЗпП України не передбачає
обов'язковості настання негативних
наслідків при порушенні трудової
дисципліни, суттєвим є виявлений факт
вчинення дисциплінарного проступку.

Зазначила, що єдиною роботою, якою мала
займатись позивач протягом 22 липня 2013
року було складання маршрутів
обстеження, а відсутність будь-якої
обізнаності стосовно виконаної роботи
протягом одного робочого дня є доказом
того, що позивач зазначеної роботи не
виконувала, що і було встановлено
директором УЕН ОСОБА_4, заступником
директора ОСОБА_6 та начальником
сектору з економічної роботи та оплати
праці ОСОБА_7

Представники відповідача ПАТ «АК
«Київводоканал» апеляційну скаргу
підтримали, просили її задовольнити з
вищевказаних підстав.

Позивач ОСОБА_3 проти задоволення
скарги заперечувала, просила рішення
суду в справі залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення, осіб, які з'явились,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з відсутності підстав для
накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного
стягнення за невиконання нею своїх
посадових обов'язків.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону.

Судом встановлено, що наказом
управління екологічного нагляду ПАТ
«АК «Київводоканал» від 21 серпня 2013
року № 52 «Про застосування
дисциплінарного стягнення» ОСОБА_3,
інженеру технічного відділу
управління екологічного нагляду ПАТ
«АК «Київводоканал» оголошено догану
за неналежне виконання нею своїх
посадових обов'язків, визначених п. 2.11
посадової інструкції. Попереджено, що у
разі повторного порушення трудової та
виробничої дисципліни, до неї буде
застосовано більш суворий захід
дисциплінарного стягнення - звільнення
з роботи.

Як зазначено у вищевказаному наказі, 22
липня 2013 року впродовж робочого дня
інженер ОСОБА_8 самоусунулась від
виконання своїх безпосередніх
виробничих завдань, а саме не вживала
дій щодо складання маршрутів для
водіїв пробовідбірників, не визначала
підприємства (абонентів), щодо яких мав
би здійснюватись відбір проб стічних
вод, що скидаються ними у міську
систему каналізації. 22 липня була
запрошена до керівництва Управління
екологічного нагляду для надання
особистих пояснень щодо виконання нею
виробничих завдань, проте на прості
виробничі запитання керівництва
управління з проханням назвати назви
підприємств, щодо яких складались
маршрути. Назвати адреси цих
підприємств, прізвища
водіїв-пробовідбірників, яким би
виписувались маршрути ОСОБА_3
відповісти не змогла, використовувала
різні приводи щоб ухилитись від
надання прямих відповідей на
поставлені питання. Комісія у складі
директора управління ОСОБА_4 першого
заступника директора управління
ОСОБА_6, начальника сектора з
економічної роботи та оплати праці
управління ОСОБА_9 прийшла до висновку,
що ОСОБА_3 безпосередньо не приймала
участі у складанні маршрутів відбору
проб стічних вод від абонентів, про що
комісією 22 липня 2013 року було складено
акт № 15/356-Б.

Відповідно до акту №15/356-Б від 22 липня
2013 року, складеного в присутності
директора ОСОБА_4, першого заступника
директора ОСОБА_6 та начальника сектора
з економічної роботи та оплати праці
ОСОБА_9, на питання директора про те, яку
роботу на протязі дня виконувала,
інженер технічного відділу ОСОБА_3
відповіла, що складала маршрути для
пробовідбірників. На прохання назвати
підприємства, які ввійшли до маршрутів,
не назвала жодного підприємства, не
назвала жодної вулиці, на які розписані
маршрути, та не назвала прізвище
пробовідбірника, якому останньому
виписувався маршрут.

Комісія зробила висновок, що інженер
ОСОБА_3 не складала маршрути, це за неї
зробив начальник технічного відділу
ОСОБА_11, якого вже неодноразово
попереджали про те, що робота у відділі
організована незадовільно та
нерівномірно.

Не погоджуючись з актом, позивач надала
заперечення на акт в яких пояснила, що 22
липня 2013 року на протязі робочого дня
виконувала свої посадові обов'язки,
зокрема складала маршрути на 23 липня,
проте у зв'язку з великим обсягом
інформації (більше 130 підприємств) не
запам'ятовувала підприємства, їхні
адреси та прізвища пробовідбірників.
ОСОБА_11 вказану роботу за неї не
виконував, оскільки вона з серпня 2011
року виконує цю роботу і допомоги не
потребує.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позову в частині
скасування наказу про дисциплінарне
стягнення з огляду на таке.

Згідно з ст.139 КЗпП України працівники
зобов'язані працювати чесно і сумлінно,
своєчасно і точно виконувати
розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону
праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий
договір.

Відповідно до ст.ст. 147, 149 КЗпП України
за порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення
як догана або звільнення.

Стаття 149 КЗпП України надає власнику
право обирати вид стягнення, однак
зобов'язує його враховувати при цьому
ряд факторів: 1) ступінь тяжкості
вчиненого проступку, яка включає в себе
форму вини; 2) заподіяну порушником
шкоду; 3) обставини, за яких вчинено
проступок; 4) попередню роботу
працівника.

Підставою для притягнення працівника
до дисциплінарної відповідальності є
порушення трудової дисципліни. Закон
не вимагає, щоб таке порушення
обов'язково призводило до будь-яких
шкідливих наслідків. Для притягнення
працівника до дисциплінарної
відповідальності досить, щоб був
зафіксований сам факт порушення.
Водночас наслідки порушення
враховуються при визначенні тяжкості
дисциплінарного проступку та виборі
дисциплінарного стягнення. Якщо при
виборі заходів дисциплінарного
стягнешся враховуються наслідки
порушення, власник повинен бути
готовим до того, щоб довести при
розгляді трудового спору наявність
шкідливих наслідків та їх причинний
зв'язок з допущеним працівником
порушенням.

Водночас вина як одна з ознак порушення
трудової дисципліни є цілком
необхідною для притягнення працівника
до дисциплінарної відповідальності. У
законодавстві про працю не
розкривається зміст категорії вини, не
визначаються її види. У відповідних
випадках орган, який розглядає
трудовий спір, може застосовувати за
аналогією норми інших галузей
вітчизняного права. Це стосується і
випадків, коли в діях працівника
міститься ознака крайньої
необхідності.

Критерієм, за яким визначається
наявність в діях працівника вини, є
належна турбота працівника про
виконання трудових обов'язків.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» визначено, що при розгляді
справ про накладення дисциплінарних
стягнень за порушення трудової
дисципліни судам необхідно
з'ясовувати, в чому конкретно
проявилося порушення, чи додержані
власником або уповноваженим ним
органом передбачені статтями 147-1-149
КЗпП України правила і порядок
застосування дисциплінарного
стягнення, зокрема, чи не закінчився
встановлений для цього строк, чи
враховані обставини, за яких вчинено
проступок тощо.

Підставою для притягнення працівника
до дисциплінарної відповідальності є
порушення трудової дисципліни.
Головним при вирішенні питання щодо
застосування до працівника
дисциплінарного стягнення є фіксація
самого факту порушення та наявність
вини.

Відповідно до наказу та акту, складених
відповідачем, вказується лише
порушення позивачем п.2.11 Посадової
інструкції інженера технічного
відділу управління екологічного
нагляду ПАТ «АК «Київводоканал» в
якому зазначено, що інженер
зобов'язаний складати маршрути щодо
відбору проб стічних вод абонентів.

Разом з тим, перевіряючи дотримання
відповідачем вимог щодо накладення
дисциплінованого стягнення, судом
першої інстанції вірно встановлено те,
що висновок про невиконання позивачем
своїх посадових обов'язків зроблено на
підставі опитування ОСОБА_3 з проханням
назвати по пам'яті назви та адреси
підприємств, зазначених у маршруті, а
також зроблено припущення щодо
виконання вказаної роботи керівником
технічного відділу ОСОБА_11

Крім того, аналізуючи зміст Посадової
інструкції та висновків відповідача,
колегія суддів вказує на те, що до
трудових обов'язків ОСОБА_3 не входить
звітування перед керівництвом
підприємства в усній формі
перелічувати назви підприємств, адреси
та прізвища.

Доказів того, що виконання маршрутів
відбору стічних вод саме керівником
технічного відділу ОСОБА_11,
відповідачем не надано, а письмові
пояснення, які б підтверджували
відповідні обставини, у ОСОБА_11 не
відбиралися.

Тобто, доказів того, що вказані
маршрути було складено не позивачем, а
іншим працівником технічного відділу у
зв'язку з невиконанням вказаної роботи
позивачем та необхідністю складання
маршрутів до кінця робочого дня не
надано.

Факт відсутності позивача на робочому
місці 22 липня 2013 року належними
доказами (акт, табель обліку робочого
часу) не підтверджений та при складанні
акту не перевірявся і така обставина не
встановлювалася.

Підсумовуючи зазначене колегія суддів
вважає, що відповідачем не доведено
невиконання позивачем покладених на
неї посадових обов'язків, оскільки це
не підтверджуються належними та
допустимими доказами щодо дійсної
наявності зазначених у наказі
порушень.

В іншій частині рішення суду не
оскаржувалося, а тому є таким, що
набрало законної сили.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довеститі
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Твердження апелянта про те, що 22 липня
2013 року ОСОБА_3 була відсутня на
робочому місці приблизно з 10 години
ранку до 14:00 (з урахуванням того, що
складання маршрутів для
водіїв-пробовідбірників займає від 4 до
6 годин) колегія суддів відхиляє,
оскільки доказів суду з цього приводу
не надано та вказані доводи не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Посилання представника відповідача
ПАТ «АК «Київводоканал» на те, що КЗпП
України не передбачає обов'язковості
настання негативних наслідків при
порушенні трудової дисципліни,
суттєвим є виявлений факт вчинення
дисциплінарного проступку, є
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки відповідачем в силу вимог ст.57
ЦПК України не надано суду жодного
належного та допустимого доказу про
порушення позивачем трудової
дисципліни.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача публічного акціонерного
товариства «Акціонерна компанія
«Київводоканал» - Левківської Оксани
Петрівни - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 13 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: