Справа № 395/188/14-ц
Провадження № 2/395/80/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві РУДЕНКО І.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1
- ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
заявою представника позивача ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_1 (далі - заявник,
позивач, ОСОБА_1) до Шпаківської
сільської ради (далі - відповідач,
Шпаківська сільська рада), третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: Головне управління
юстиції у Кіровоградській області,
Новомиргородська районна державна
адміністрація у Кіровоградській
області, Відділ Держземагенства у
Новомиргородському районі
Кіровоградської області (далі - третя
особа, Головне управління юстиції,
Новомиргородська РДА, Відділ
Держземагенства), про визнання права на
земельну частку (пай) в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 р. до Новомиргородського
районного суду надійшла позовна заява
представника позивача ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_1 до Шпаківської
сільської ради, третя особа: Головне
управління юстиції, Новомиргородська
РДА, Відділ Держземагенства про
визнання права на земельну частку (пай)
в порядку спадкування.

Заявник вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_3, яка за ступенем
родинного зв'язку є її рідною матір'ю.
Родинне прізвище позивача мінялося у
зв'язку з укладенням шлюбів. Після
смерті своєї матері заявник оформила
спадщину на спадкове майно за
заповітом спадкодавця, до складу якого
входила земельна ділянка НОМЕР_1
розміром 7,87 га, яка знаходиться на
території Шпаківської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області, що належала
померлій ОСОБА_3 на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю.

Відповідно до Витягу зі спадкового
реєстру (по заповіту та по спадковим
справам) після смерті ОСОБА_3 ніхто,
окрім позивача, спадщину не прийняв та
не отримував свідоцтво про право на
спадщину, тобто позивач є єдиним
спадкоємцем майна померлої як за
заповітом, так і за законом.

За життя матері позивача ОСОБА_3 після
укладення шлюбу вона змінила його на
ОСОБА_3 у неї був рідний брат, ОСОБА_5

Вказаний брат був прописаний та
проживав у АДРЕСА_1 з 1988 року і до дня
смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4

У житловому будинку разом з ним
проживала та була прописана на протязі
шести місяців з дня смерті ОСОБА_5 його
рідна сестра, ОСОБА_3

У подальшому мати позивача, проживаючи
у будинку свого брата, ще протягом
одного року після його смерті
продовжувала використовувати
присадибну земельну ділянку
відповідно до її цільового
призначення.

Окрім цього, по спливу одного року
після смерті свого рідного брата,
ОСОБА_3 розпорядилася будинком, у якому
вони разом проживали, тобто здійснила
продаж будинку під демонтаж на
будівельні матеріали, так як жодних
документів про право власності на
будинок, який фактично належав
померлому, не було.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5, його
рідна сестра, ОСОБА_3 фактично вступила
в управління та володіння спадковим
майном, тобто вчинила дії, що свідчать
про прийняття спадщини відповідно до
ст. 549 Цивільного кодексу Української
РСР від 18.07.1963 р. № 1540-VI (який діяв на час
виникнення спірних правовідносин), але
не встигла своєчасно оформити спадщину
після смерті свого рідного брата, тобто
не одержала свідоцтво про право на
спадщину за законом.

Також відповідно до Витягу зі
спадкового реєстру (по заповіту та по
спадковим справам) після смерті ОСОБА_5
спадкова справа не заводилася, заповіт
ним не складався, тобто ніхто, окрім
ОСОБА_3, спадщину не прийняв, а тому мати
позивача ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем
майна ОСОБА_5

Як з'ясувала заявник, померлому ОСОБА_5
за життя належало право на земельну
частку (пай) розміром 8,65 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі по колишньому
КСП "Інгул" (відділку № 6 агрофірми
"Панчеве") на території Шпаківської
сільської ради Новомиргородського
району Кіровоградської області.

Після смерті ОСОБА_5 сертифікат про
право на земельну частку (пай) перейшов
до його сестри, ОСОБА_3 По спливу одного
року після смерті ОСОБА_5 мати позивача
ОСОБА_3 захворіла, а тому вона, ОСОБА_1,
була змушена забрати матір з с.
Пенькине у м. Кіровоград для здійснення
належного догляду. При перевезенні
позивачем матері до м. Кіровограда
ОСОБА_3 втратила сертифікат про право
на земельну частку (пай), що належав
ОСОБА_5

Тому оголошення про втрату оригіналу
сертифікату про право на земельну
частку (пай) ОСОБА_5 було надруковано у
газеті "Новомиргородщина" 21 грудня 2013 р.

У подальшому ОСОБА_3, тривалий час
хворіючи, померла ІНФОРМАЦІЯ_3, не
встигнувши належним чином оформити
спадщину.

У 2013 році позивач, перебуваючи у селі
Пенькине та відвідуючи могили своїх
матері та дядька, дізналася від
представників Шпаківської сільської
ради, що її рідному дядькові, ОСОБА_5,
належало право на земельну частку (пай)
згідно сертифікату серії КР № 0254962.

09 жовтня 2013 року позивач звернулася до
відділу Держземагенства у
Новомиргородському районі з проханням
надати інформацію про наявність права
на земельну частку (пай) за її покійним
дядьком, ОСОБА_5

Відповідно до листа відділу
Держземагенства у Новомиргородському
районі від 02.10.2013 р. ОСОБА_5 за життя
належало право на земельну частку (пай)
розміром 8,65 в умовних кадастрових
гектарах без визначення меж цієї
частки в натурі.

24 жовтня 2013 р. позивачка подала до
державного нотаріуса
Новомиргородської державної
нотаріальної контори документи для
оформлення спадщини на земельну частку
(пай).

Постановою державного нотаріуса
Новомиргородської державної
нотаріальної контори від 24.10.2013 р.
позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на право на земельну частку
(пай) по колишньому КСП "Інгул" (відділку
№ 6 агрофірми "Панчеве") через те, що у
спадкоємця відсутній
правовстановлюючий документ на
вищезазначене майно на ім'я
спадкодавця.

В той же час спадкування за правом
спадкової трансмісії застосовується
при спадкуванні як за законом, так і за
заповітом.

Таким чином, право на спадкування
земельної частки (паю), що належало
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4,
перейшло після смерті матері позивачки
(ОСОБА_3), яка вчинила дії, що свідчать
про фактичне прийняття спадщини
ОСОБА_5, але померла ІНФОРМАЦІЯ_3, не
встигнувши оформити спадщину чи
відмовитися від неї, до ОСОБА_1

Посилаючись на ст. 392 ЦК України, ч.
1 ст. 549 ЦК Української РСР від 18.07.1963 р. №
1540-VI, просить суд визнати в порядку
спадкування за законом після смерті
матері - ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Пенькине,
Новомиргородського району
Кіровоградської області у віці 69 років,
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на
земельну частку (пай) розміром 8,65 в
умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі
відповідно до сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії КР № 0254962, що
виданий 22.05.1999 р. та зареєстрований за №
62 в книзі реєстрації сертифікатів на
земельну частку (пай) по колишньому КСП
"Інгул" (відділку № 6 агрофірми
"Панчеве") на території Шпаківської
сільської ради Новомиргородського
району Кіровоградської області, що
належав братові ОСОБА_5, котрий помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Пенькине,
Новомиргородського району
Кіровоградської області, у віці 67
років, та право на яку успадкувала за
життя ОСОБА_3, фактично вступивши в
управління та володіння спадковим
майном.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у
судовому засіданні підтримав позов
повністю, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Оповіщені у встановленому
порядку про час і місце розгляду справи
позивач, представник відповідача та
представники третіх осіб двічі у
судове засідання не з'явилися, про
причини неявки суд не повідомили,
представник відповідача письмових
заперечень проти позову не надіслав.

Як вбачається з письмових заяв вище
згаданих представників:

представник відповідача визнає позов
повністю, просить суд розглянути
справу в її відсутність;

представники третіх осіб просять суд
слухати справу в їх відсутність,
Новомиргородська РДА, Відділ
Держземагенства позовні вимоги
визнають у повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу
у відсутність позивача, представників
відповідача, третіх осіб на підставі
наявних доказів, оскільки у справі
мається достатньо матеріалів про права
та взаємовідносини сторін.

Заслухавши вказані пояснення та
безпосередньо дослідивши докази в
справі: ознайомившись з письмовими
доказами та іншими матеріалами справи,
суд вважає за необхідне задовольнити
позов із таких міркувань.

За правилами ч. 4 ст. 130, ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

У даному випадку суд вважає, що
визнання представником відповідача
позову не суперечить закону і не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

У судовому засіданні безспірно
з'ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 69 років
у АДРЕСА_1 померла ОСОБА_3, яка за
ступенем родинного зв'язку є рідною
матір'ю заявника ОСОБА_1 Родинне
прізвище позивача мінялося у зв'язку з
укладенням шлюбів. Після смерті своєї
матері заявник оформила спадщину на
спадкове майно, до складу якого входила
земельна ділянка НОМЕР_1 розміром 7,87 га,
яка знаходиться на території
Шпаківської сільської ради
Новомиргородського району
Кіровоградської області, що належала
померлій ОСОБА_3 на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю серії I-КР № 016921, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом від 25 січня 2008
р.

Відповідно до Витягу зі спадкового
реєстру (по заповіту та по спадковим
справам) після смерті ОСОБА_3 ніхто,
окрім позивача, спадщину не прийняв та
не отримував свідоцтво про право на
спадщину, тобто позивач є єдиним
спадкоємцем майна померлої як за
заповітом, так і за законом.

За життя матері позивача ОСОБА_3 після
укладення шлюбу вона змінила його на
ОСОБА_3 у неї був рідний брат, ОСОБА_5,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі
Пояна, Резінського району Республіки
Молдова.

ОСОБА_5 був прописаний та проживав у
АДРЕСА_1 з 1988 року і до дня смерті, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_4

У житловому будинку разом з ОСОБА_5
проживала та була прописана на протязі
шести місяців з дня смерті ОСОБА_5 його
рідна сестра, ОСОБА_3, що
підтверджується довідкою Шпаківської
сільської ради.

ОСОБА_3, проживаючи у будинку свого
брата, ще протягом одного року після
його смерті продовжувала
використовувати присадибну земельну
ділянку відповідно до її цільового
призначення, тобто саджала та збирала
городину.

Після смерті свого рідного брата по
спливу одного року, ОСОБА_3
розпорядилася будинком, у якому
проживав її рідний брат, ОСОБА_5, тобто
здійснила продаж будинку під демонтаж
на будматеріали, так як жодних
документів про право власності на
будинок, який належав померлому, не
було.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5, його
рідна сестра, ОСОБА_3 фактично вступила
в управління та володіння спадковим
майном, тобто вчинила дії, що свідчать
про прийняття спадщини відповідно до
вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу
Української РСР від 18.07.1963 № 1540-VI (який
діяв на час виникнення спірних
правовідносин), але не встигла оформити
спадщину після смерті свого рідного
брата, тобто не отримала свідоцтво про
право на спадщину за законом.

Також відповідно до Витягу зі
спадкового реєстру (по заповіту та по
спадковим справам) після смерті ОСОБА_5
спадкова справа не заводилася, заповіт
ним не складався, тобто ніхто, окрім
ОСОБА_3, спадщину не прийняв, а тому
ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем майна
ОСОБА_5

Померлому ОСОБА_5 за життя належало
право на земельну частку (пай) розміром
8,65 в умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі, що
підтверджується сертифікатом на право
на земельну частку (пай) серії КР №0254962,
який виданий 22.05.1999 р. та зареєстрований
за № 62 в книзі реєстрації сертифікатів
на земельну частку (пай) по колишньому
КСП "Інгул" (відділку № 6 агрофірми
"Панчеве") на території Шпаківської
сільської ради Новомиргородського
району Кіровоградської області.

Після смерті ОСОБА_5 сертифікат про
право на земельну частку (пай) розміром
8,65 в умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі
серії КР № 0254962 перейшов до його сестри,
ОСОБА_3, матері позивача. По спливу
одного року після смерті ОСОБА_5 мати
позивача ОСОБА_3 захворіла, а тому її
дочка, ОСОБА_1, була змушена забрати
свою матір з с. Пенькине у м. Кіровоград
для здійснення за нею належного
догляду. При перевезенні позивачем
своєї матері ОСОБА_3 до м. Кіровограда,
найбільш вірогідно, що мати позивача
втратила сертифікат серії КР № 0254962, що
належав ОСОБА_5

Тому оголошення про втрату оригіналу
сертифікату про право на земельну
частку (пай) серії КР № 0254962 було
надруковано у газеті
"Новомиргородщина" 21 грудня 2013 р.

У подальшому ОСОБА_3, перебуваючи у м.
Кіровограді у своєї дочки, ОСОБА_1,
тривалий час хворіла та померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 від тяжкої хвороби
(онкозахворювання), не встигнувши
належним чином оформити спадщину чи
відмовитися від неї.

У 2013 році позивач, перебуваючи у селі
Пенькине та відвідуючи могили своєї
матері та рідного дядька, дізналася
від представників Шпаківської
сільської ради про те, що ОСОБА_5,
належало право на земельну частку (пай)
згідно сертифікату серії КР № 0254962.

09 жовтня 2013 року позивач звернулася до
відділу Держземагенства у
Новомиргородському районі з проханням
надати інформацію про наявність права
на земельну частку (пай) за її покійним
дядьком, ОСОБА_5

Відповідно до листа відділу
Держземагенства у Новомиргородському
районі № 834/01-10 від 02.10.2013 р. ОСОБА_5 за
життя належало право на земельну
частку (пай) розміром 8,65 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі, що
підтверджується виданим сертифікатом
серії КР № 0254962, який зареєстрований за
№ 62 в книзі реєстрації сертифікатів на
земельну частку (пай) по колишньому КСП
"Інгул" (відділку № 6 агрофірми
"Панчеве") на території Шпаківської
сільської ради Новомиргородського
району Кіровоградської області.

24 жовтня 2013 р. позивач подала до
державного нотаріуса
Новомиргородської державної
нотаріальної контори документи для
оформлення спадщини на земельну частку
(пай).

Постановою державного нотаріуса
Новомиргородської державної
нотаріальної контори Заліпського В.О.
№ 1064/02-31 від 24.10.2013 р. позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на право
на земельну частку (пай) по колишньому
КСП "Інгул" (відділку № 6 агрофірми
"Панчеве") на території Шпаківської
сільської ради Новомиргородського
району Кіровоградської області через
те, що у спадкоємця відсутній
правовстановлюючий документ на
вищезазначене майно на ім'я
спадкодавця.

Таким чином, право на спадкування
земельної частки (паю), що належало
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4,
перейшло після смерті матері позивача
ОСОБА_3, яка вчинила дії, що свідчать про
фактичне прийняття спадщини ОСОБА_5,
але померла ІНФОРМАЦІЯ_3, не встигнувши
оформити спадщину чи відмовитися від
неї, до ОСОБА_1

Відповідно до статті 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду № 7 від 30.08.2008 р. «Про
судову практику у справах про
спадкування» при вирішенні спору про
спадкування права на земельну частку
(пай) основним документом, що посвідчує
таке право, є сертифікат про право на
земельну частку (пай).

Відповідно до ухвали Верховного Суду
України від 25.04.2002 р. член колективного
сільськогосподарського підприємства,
включений до списку, що додається до
державного акта на право колективної
власності на землю, набуває права на
земельну частку (пай) з дня видачі цього
акта, і в разі його смерті успадкування
права на земельний пай здійснюється за
нормами Цивільного кодексу України, в
тому числі й у випадку, коли з різних
причин він не зміг отримати сертифікат
на право на земельний пай.

Таким чином, вичерпавши всі наявні
правові можливості для захисту своїх
цивільних прав, позивач змушена
звернутися до суду.

Окрім пояснень представника позивача,
ці ж обставини підтверджуються
письмовими доказами у справі:
особистими документами заявника,
копіями свідоцтва про смерть ОСОБА_5,
ОСОБА_3, постановою про відмову у
вчиненні нотаріальних дій, матеріалами
спадкової справи до майна померлої
ОСОБА_3, іншими матеріалами справи.

Ураховуючи наведене, на підставі
ст. ст. 13, 41 Конституції України, ст. ст.
116, 121, 126, 131, 140, 158 ЗК України, ст. ст. 392, 1217,
1220-1223, 1225, 1233, 1235, 1248, 1268-1270 ЦК України, ст.
549 Цивільного кодексу Української РСР
від 18.07.1963 р. № 1540-VI, керуючись ст. ст. 3, 8,
10, 208-215, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов представника позивача ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_1 до Шпаківської
сільської ради, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: Головне управління
юстиції у Кіровоградській області,
Новомиргородська районна державна
адміністрація у Кіровоградській
області, Відділ Держземагенства у
Новомиргородському районі
Кіровоградської області, про визнання
права на земельну частку (пай) в порядку
спадкування задовольнити.

Визнати право в порядку спадкування за
законом після смерті матері - ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі
Пенькине, Новомиргородського району
Кіровоградської області, у віці 69
років, за позивачем ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на земельну частку (пай)
розміром 8,65 в умовних кадастрових
гектарах без визначення меж цієї
частки в натурі нормативною грошовою
оцінкою 101.382 грн. відповідно до
Сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії КР № 0254962, що виданий
22.05.1999 р. та зареєстрований за № 62 в
книзі реєстрації сертифікатів на
земельну частку (пай) по колишньому КСП
"Інгул" (відділку № 6 агрофірми
"Панчеве") на території Шпаківської
сільської ради Новомиргородського
району Кіровоградської області, що
належав за життя братові спадкодавця
ОСОБА_5, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі
Пенькине, Новомиргородського району
Кіровоградської області, у віці 67
років, та право на яку успадкувала за
життя ОСОБА_3, фактично вступивши в
управління та володіння спадковим
майном брата.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Кіровоградської
області через Новомиргородський
районний суд.

Головуючий:

суддя - підпис -
С.ЩЕНЮЧЕНКО