ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа № 477/282/14-ц
Провадження 2/477/397/14
15 квітня 2014 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області
головуючого у справі судді - Глубоченка
при секретарі - Чирковій А.М.,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
03 лютого 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1
на його користь заборгованість за
судові витрати по справі.
В обґрунтування позову позивач вказав,
що відповідач порушив умови кредитного
договору №DNH4KP99370224, укладеного 28
березня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк»
та відповідачем, відповідно до якого,
останньому надано кредит в сумі 6903,00
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 2,09 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 28 березня 2008 року.
В судове засідання представник
позивача не з'явився, надіслав суду
заяву, в якій позовні вимоги підтримав
в повному обсязі з підстав, викладених
в позовній заяві та просив справу
розглянути за його відсутності,
повідомив про те, що не заперечує проти
ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним
чином, не представив доказів проти
задоволення позову, тому суд на
підставі статті 224 ЦПК України, за
згодою представника позивача, ухвалює
рішення при заочному розгляді справи
на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд вважає
позов підлягаючим частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28 березня 2006 року
між публічним акціонерним товариством
комерційним банком «Приватбанк» та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№DNH4KP99370224, у вигляді заяви відповідача
про надання кредиту в сумі 6903,00 грн. та
Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»
(Стандарт), з якими відповідач
ознайомився та погодився.

Відповідно до заяви позивач надав
відповідачу кредит у сумі 6903,00 грн. на
строк 24 місяця з 28 березня 2006 року по 28
березня 2008 року включно зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 2,09% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом в обмін на
зобов'язання позичальника з повернення
кредиту, сплатити відсотків,
винагороди, комісії в зазначені в Заяві
та Умовах надання споживчого кредиту
фізичним особам строки. Позичальник
сплачує кредитору щомісячно грошові
кошти (щомісячний платіж) у сумі 369,91
грн. для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за тілом кредиту,
відсотків, винагороди, комісії, а також
інших витрат згідно з Умовами (а.с.4).

В зв'язку з невиконанням умов
кредитного договору у відповідача
виникла заборгованість перед
позивачем, яка, згідно розрахунку
заборгованості станом на 22 січня 2014
року, становить 45969,91 грн., з яких:
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 14569,86 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 28734,82 грн.,
штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) 2165,23грн. (а.с.3).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності до частини 2 статті 1050
ЦК України якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому.

Відповідно до статті 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 546,
статей 549, 611 ЦК України виконання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові в
разі порушення зобов'язання. Штрафом є
неустойка, яка обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

На підставі частини 3 статті 551 ЦК
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

На думку суду, зазначений позивачем
розмір пені значно перевищує розмір
збитків, а тому вважає за можливе
зменшити розмір пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за кредитним
договором з 28734,82 грн. до 6000,00 грн., що
відповідає загальним принципам
цивільного права, зокрема принципам
розумності та справедливості.

У відповідності до статті 88 ЦПК України
з відповідача належить стягнути на
користь позивача понесені ним судові
витрати.

Керуючись статтями 10, 11, 88, 209, 212-215, 224-226
України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків - НОМЕР_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк»:

- заборгованість по кредитному
договору в сумі 23235,09 грн., з яких:
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 14569,86 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 6000,00 грн.,
штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.,
штраф (процентна складова) 2165,23грн.

- 243,60 грн. - судовий збір.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України
оскарження заочного рішення
відповідачем в апеляційному порядку
може мати місце лише в разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення та в разі ухвалення
повторного заочного рішення судом
першої інстанції.

Строк, протягом якого розглядалася
заява про скасування заочного рішення,
не включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд
Миколаївської області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення або
отримання його копії.

СУДДЯ
С.М. ГЛУБОЧЕНКО