Справа № 355/2398/13-ц Головуючий у І
інстанції Литвиненко О.Л.Провадження №
22-ц/780/2041/14 Доповідач у 2
інстанції Гуль В.В.Категорія 44
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Гуль В.В.,

суддів Антоненко В.І,
Касьяненко Л.І.,

при секретарі Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Баришівського районного суду
Київської області від 23 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Бзівської
сільської ради Баришівського району
Київської області, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання права власності на земельну
ділянку,-

в с т а н о в и л а:

у листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась
до суду з даним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
її батько ОСОБА_7, який заповів їй
належний йому житловий будинок з
прилеглими до нього господарськими
будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 та
належні йому на праві власності
земельну ділянку, що розташована по
АДРЕСА_1.

Після смерті батька ОСОБА_3 звернулась
до Баришівського районної державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. В оформлені
земельної ділянки площею 0,850 га по
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 відмовлено, оскільки
рішенням Баришівського районного суду
Київської області від 21.11.2011 року
скасовано державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,850 га виданого на ім'я ОСОБА_7
Враховуючи вищевикладене просила
визнати за нею право власності на
земельні ділянки площею 0,150 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель та 0,400 га для ведення
особистого селянського господарства
по по АДРЕСА_1.

Рішенням Баришівського районного суду
Київської області від 23 січня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
дана земельна ділянка по АДРЕСА_1
площею 0,850 га не належала на праві
власності ОСОБА_7 на день його смерті і
не є спадковим майном померлого.

Такий висновок відповідає обставинам
справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_7

22.04.2010 року ОСОБА_7 було складено
заповіт, згідно якого належний йому
житловий будинок з прилеглими до нього
господарськими будівлями, що
розташований в АДРЕСА_1 та належну йому
на праві власності земельну ділянку
відповідно до виданого 28.04.2004 року
державного акта серії Р1 № 232100 про
право власності на земельну ділянку,
площею 0,850 га, яка розташована по
АДРЕСА_1 та передана у приватну
власність на підставі рішення
виконкому Бзівської сільської ради № 33
від 26.11.1998 року, заповів своїй дочці
ОСОБА_3

Рішенням Баришівського районного
суду Київської області від 21.11.2011 року
скасовано державний акт серії Р1 № 232100
про право власності на земельну
ділянку, площею 0,850 га, з якої: 0,600 га -
для ведення особистого селянського
господарства та 0,250 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована по АДРЕСА_1, виданого 28.04.2004
року на ім'я ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах із збереженням її цільового
призначення.

Оскільки на день смерті ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 року йому на праві
власності не належала спірна земельна
ділянка, тому висновок суду першої
інстанції, що дана земельна ділянка не
є спадковим майном померлого і
відсутні підстави для визнання права
власності на вказану земельну ділянку
як спадкове майно є правильним.

Посилання ОСОБА_3 на рішення виконкому
Бзівської сільської ради № 33 від 26.11.1998
року, яким ОСОБА_7 передано безкоштовно
у власність спірну земельну ділянку є
безпідставним, оскільки
вищезазначеним рішенням померлому
надано лише право на отримання у
власність даної земельної ділянки, а
так як право власності відповідно до
ст. 126 ЗК України оформлюється
відповідно до ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», а державний акт
серії Р1 № 232100 про право власності на
земельну ділянку, площею 0,850 га
скасовано рішенням, що набрало
законної сили, судова колегія
приходить до висновку, що підстав для
задоволення позову немає, тому що
спірна земельна ділянка у власності
померлого не перебувала.

Інших доводів на спростування
правильних висновків суду першої
інстанції апеляційна скарга в собі не
містить, тому підлягає відхиленню як
необґрунтована.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду відповідає
обставинам справи, ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасовано з підстав викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Баришівського районного суду
Київської області від 23 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: