АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/1002/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1493/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д.
Доповідач Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів. Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
заступника Дніпровського екологічного
прокурора на ухвалу судді
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 12
березня 2014 року

у справі за позовом Кременчуцького
міжрайонного екологічного прокурора
Дніпровської екологічної прокуратури
до Кременчуцької міської ради
Полтавської області, Автозаводської
районної ради м. Кременчука, ОСОБА_3 про
визнання незаконними та скасування
рішень Кременчуцької міської ради,
Автозаводської районної ради м.
Кременчука, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку та повернення землі у
власність територіальної громади м.
Кременчука,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року Кременчуцький
міжрайонний екологічний прокурор
Дніпровської екологічної прокуратури
в інтересах держави звернувся до суду з
позовом до Кременчуцької міської ради
Полтавської області, Автозаводської
районної у м. Кременчуці ради, ОСОБА_3,
третя особа: Дніпродзержинське
регіональне управління водних
ресурсів, про визнання незаконними та
скасування рішень Кременчуцької
міської ради, Автозаводської районної
ради м. Кременчука, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку та повернення землі у
власність територіальної громади м.
Кременчука.

У своєму позові прокурор просив
визнати незаконним та скасувати
рішення 25 сесії Кременчуцької міської
ради від 26.02.2008 року в частині надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,1 га ОСОБА_3 по АДРЕСА_1
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка); визнати
незаконним та скасувати рішення 15
сесії Автозаводської районної ради від
29.05.2008 року в частині затвердження
вказаного проекту землеустрою і
передачі спірної земельної ділянки
ОСОБА_3 у власність; визнати недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №505804,
виданий ОСОБА_3, який зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди за №76;
зобов'язати ОСОБА_3 повернути земельну
ділянку, площею 0,1 га (кадастровий номер
земельної ділянки :06:002:0064), що
розташована по вул. Затонній, 5-а
напроти загальноосвітньої школи №2 у м.
Кременчук Полтавської області у
власність територіальної громади м.
Кременчука.

Ухвалою судді Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 12 березня 2014
року позовну заяву Кременчуцького
міжрайонного екологічного прокурора
Дніпровської екологічної прокуратури
до Кременчуцької міської ради
Полтавської області, Автозаводської
районної ради м. Кременчука, ОСОБА_3 про
визнання незаконними та скасування
рішень Кременчуцької міської ради,
Автозаводської районної ради м.
Кременчука, про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку та повернення землі у
власність територіальної громади м.
Кременчука - повернуто позивачу.

Не погодившись з вказаною ухвалою
заступник Дніпровського екологічного
прокурора подав апеляційну скаргу, в
якій просить ухвалу скасувати, як таку,
що постановлена судом першої інстанції
з порушенням норм процесуального права
та направити матеріали позову до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи апеляційної скарги, приходить
до висновку, що скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Порядок звернення до суду за судовим
захистом урегульований відповідними
нормами Цивільного процесуального
Кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4, 7, 8 ст. 119 ЦПК
України позовна заява повинна містити:
1) найменування суду, до якого
подається заява; 2) ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну
позову щодо вимог майнового характеру;
5) виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги; 6)
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; 7) перелік
документів, що додаються до заяви.

Позовна заява підписується позивачем
або його представником із зазначенням
дати її подання.

Позовна заява повинна відповідати
іншим вимогам, встановленим законом.

У разі пред'явлення позову особами, які
діють на захист прав, свобод та
інтересів іншої особи, в заяві повинні
бути зазначені підстави такого
звернення.

Якщо позовна заява подається
представником позивача, до позовної
заяви додається довіреність чи інший
документ, що підтверджує його
повноваження.

Згідно з ч.ч. 1,2,3 ст. 121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Крім цього, заява повертається у
випадках, коли заяву від імені позивача
подано особою, яка не має повноважень
на ведення справи.

У пункті 7 Постанови №2 Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» визначено, що подання
доказів можливе на наступних стадіях
цивільного процесу, тому суд не вправі
через неподання доказів при
пред'явленні позову залишити заяву без
руху та повертати заявнику.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою судді Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 12 лютого 2014
року позовну заяву Кременчуцького
міжрайонного екологічного прокурора
Дніпровської екологічної прокуратури
до Кременчуцької міської ради
Полтавської області, Автозаводської
районної ради м. Кременчука, ОСОБА_3 про
визнання незаконними та скасування
рішень Кременчуцької міської ради,
Автозаводської районної ради м.
Кременчука, про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку та повернення землі у
власність територіальної громади м.
Кременчука - залишено без руху з
підстав її невідповідності вимогам ст.
119 ЦПК України, зокрема, позивачем не
зазначено в позовній заяві з метою
захисту чиїх інтересів він звертається
та не зазначено підстав такого
звернення. В позовній заяві також не
визначено ціну позову, не викладено
обставини, якими позивач обґрунтовує
позовні вимоги, відсутні посилання на
докази, що підтверджують кожну
обставину. Позивач не зазначає чиї
права порушені, якими саме діями
відповідачів, і в зв'язку з чим вони
підлягають захисту. Крім того, позовну
заяву підписано Кременчуцьким
міжрайонним екологічним прокурором
Лісовим В.В. без зазначення дати її
подання, до позовної заяви не додано
відомостей на підтвердження його
повноважень. Також до матеріалів
позовної заяви додані копії документів
не належної якості, які не дозволяють
встановити їх зміст. В позовній заяві
не зазначено причини пропуску строку
позовної давності. Також в позові не
зазначено яким чином використовується
спірна земельна ділянка, чи здійснена
на ній забудова.

11.03.2014 року на виконання ухвали судді
від 12 лютого 2014 року позивачем подано
заяву про доповнення мотивувальної
частини позову та збільшення позовних
вимог з урахуванням вимог, викладених в
ухвалі.

Проте, оскаржуваною ухвалою судді від 12
березня 2014 року позовну заяву
повернуто на підставі п.3 ч.3 ст. 121 ЦПК
України, оскільки у визначений ухвалою
судді від 12.02.2014 року термін, недоліки
позовної заяви позивачем усунуті
повністю не були.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками судді місцевого
суду, виходячи з наступного.

Суд першої інстанцій в порушення вимог
чинного процесуального законодавства
не звернув уваги на те, що відповідно до
ч.2 ст. 45 ЦПК України з метою
представництва інтересів громадянина
або держави в суді прокурор в межах
повноважень, визначених законом,
звертається до суду з позовною заявою
(заявою), бере участь у розгляді справ
за його позовами, а також може вступити
за своєю ініціативою у справу,
провадження у якій відкрито за позовом
інших осіб, на будь-якій стадії її
розгляду, подає апеляційну, касаційну
скаргу, заяву про перегляд судового
рішення Верховним Судом України, про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами. При цьому
прокурор повинен надати суду
документи, які підтверджують
неможливість громадянина самостійно
здійснювати представництво своїх
інтересів.

Прокурор, який звертається до суду в
інтересах держави, в позовній заяві
(заяві) самостійно визначає, в чому
полягає порушення інтересів держави,
та обґрунтовує необхідність їх
захисту, а також зазначає орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Кременчуцький міжрайонним екологічний
прокурор, звертаючись до суду з даним
позовом, виступив позивачем по справі
на підставі ч.2 ст. 45 ЦПК України,
оскільки чинним законодавством
визначено орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції контролю за використанням та
охороною земель (Державна інспекція
сільського господарства України),
однак у вказаного органу відсутні
повноваження щодо звернення до суду,
прокурор пред'явив цей позов в
інтересах держави, як позивач. Окрім
того, 11.03.2013 року позивач подав
клопотання про залучення Державної
інспекції сільського господарства
України в якості третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
позову на стороні позивача.

Усуваючи недоліки позивачем було
визначено ціну позову у розмірі 296 370
грн., з урахуванням нормативної
грошової оцінки земельної ділянки;
зазначено підстави звернення до суду з
вказаним позовом, зокрема, прийняття
Автозаводською районною у м.
Кременчуці радою рішення, що
суперечить вимогам закону, який
забороняє передачу у власність земель
водного фонду, чим порушуються
інтереси держави, як власника спірної
земельної ділянки; надано копію наказу
Генерального прокурора України про
призначення ОСОБА_4 Кременчуцьким
міжрайонним екологічним прокурором.
Також позовну заяву прокурора
доповнено вимогою про поновлення
строку звернення з позовом до суду.

Щодо посилань в ухвалі судді на
відсутність у позовній заяві дати її
подання, необхідно зазначити, що згідно
матеріалів позовної заяви її подано
29.01.2014 року, що підтверджується
відповідним вихідним номером 71-200 вих.-14
Кременчуцької міжрайонної екологічної
прокуратури (як це передбачено в
Інструкції з діловодства в органах
прокуратури України).

Враховуючи викладене, позовні вимоги
Кременчуцького міжрайонного
екологічного прокурора є достатньо
зрозумілими та конкретизованими, із
позовної заяви слідує, що позивач
звернувся в суд в інтересах держави,
оскільки, на думку прокурора, мають
місце порушення земельних відносин,
закріплених у ст. 14 Конституції
України, ст. 5 Земельного кодексу
України з приводу протиправного
вибуття з державної власності
земельної ділянки водного фонду, яка не
могла бути передана у власність для
забудови, що спричинило шкоду державі
та є підставою для втручання органів
прокуратури.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов до передчасного висновку про
наявність підстав для повернення
позовної заяви на підставі п.3 ч.3 ст. 121
ЦПК України.

За таких обставин, судова колегія
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга заступника Дніпровського
екологічного прокурора підлягає
задоволенню, а ухвала судді
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 12
березня 2014 року - скасуванню з
направленням матеріалів позовної зави
до суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст.
312, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу заступника
Дніпровського екологічного прокурора -
задовольнити.

Ухвалу судді Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 12 березня 2014
року - скасувати.

Матеріали позовної заяви
Кременчуцького міжрайонного
екологічного прокурора Дніпровської
екологічної прокуратури до
Кременчуцької міської ради
Полтавської області, Автозаводської
районної ради м. Кременчука, ОСОБА_3 про
визнання незаконними та скасування
рішень Кременчуцької міської ради,
Автозаводської районної ради м.
Кременчука, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку та повернення землі у
власність територіальної громади м.
Кременчука

- повернути до Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області

для вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.П. Пікуль

Судді:
С.Б. Бутенко

О.В. Прядкіна

З оригіналом згідно

суддя В.П.
Пікуль