Головуючий у 1 інстанції: Борейко
Провадження № 22-ц/783/2737/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мацей
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Мацея
М.М.,

суддів: Копняк С.М.,
Монастирецького Д.І.,

секретаря:
Олексіва О.А.,

з участю:
представника позивачки - ОСОБА_2,
відповідачки

ОСОБА_3 і її
представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Сихівського районного суду
м. Львова від 18 лютого 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 18 лютого 2014 р. в задоволенні
позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивачка
ОСОБА_5

В апеляційній скарзі, посилаючись на
незаконність, необґрунтованість,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
обставин справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Зазначає, що в обґрунтування своїх
пояснень відповідачкою не надано
жодних доказів, тільки усні пояснення,
які взяв до уваги суд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта ОСОБА_2 на
підтримання апеляційної скарги,
пояснення відповідачки ОСОБА_6 і її
представника ОСОБА_4 на заперечення
скарги, перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 3, 10, 11, 15, 59,
60 ЦПК України кожна особа має право в
порядку встановленому цим Кодексом
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Розгляд
цивільних справ здійснюється не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. При
цьому кожна із сторін самостійно, на
власний розсуд розпоряджається своїми
правами щодо предмета спору й
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Захист прав у порядку цивільного
судочинства - це передбачені законом
способи охорони цивільних, житлових,
земельних, сімейних чи трудових прав у
разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Загальний перелік таких способів
захисту цивільних прав та інтересів
передбачений ст. 16 ЦК України.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Установлено, що в листопаді 2013 року
ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 в якому просила стягнути з
останньої 8063 грн. В обґрунтування
позовних вимог посилалася на те, що
зазначену суму вона позичила
відповідачці з умовою, що остання не
матиме претензій до ПП
«Соломія-Сервіс» після звільнення її з
роботи і таким чином буде врегульовано
конфлікт між нею, як засновником
зазначеного приватного підприємства і
відповідачкою, як бувшою працівницею
підприємства. Проте, отримавши
зазначені кошти, відповідачка
звернулася із скаргою до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Львівській області,
порушивши домовленість між ними. За
скаргою було проведено перевірку
підприємства. Як на правову підставу
своїх вимог позивачка посилалася на
положення ст.ст. 202, 207, 1047, 1049 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги позивача про стягнення боргу за
договором позики є необґрунтованими і
недоведеними, а правовідносини між
ними можуть вирішуватись в межах
трудового законодавства.

З висновками районного суду слід
погодитися.

Із наявної в матеріалах справи
розписки убачається, що ОСОБА_3 04.07.2013 р.
отримала від ОСОБА_5 8063 грн., жодних
претензій до ПП «Соломія-Сервіс» не
має. Зазначена розписка не містить всіх
всіх істотних умов, які б свідчили про
укладення договору позики між
сторонами та у зв'язку з тим її не можна
вважати і борговою розпискою в
розумінні положень ч.2 ст.1047 ЦК України.

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору, істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Так ч.2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що
на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядок, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Договір позики є двостороннім
правочином, а також він є одностороннім
договором, оскільки після укладення
цього договору всі обов'язки за
договором позики, у тому числі
повернення предмета позики несе
позичальник, а позикодавець набуває за
цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в
борг грошових коштів є документом, який
видається боржником кредитору за
договором позики, підтверджуючи як
його укладення, так і умови договору, а
також засвідчуючи отримання боржником
від кредитора певної грошової суми.

Наявні у справі докази і обставини
справи беззаперечно свідчать про
відсутність між сторонами договору
позики, як це визначено положеннями ст.
1046 ЦК України.

Ураховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини у справі, подані
сторонами докази та правильно визначив
характер спірних правовідносин,
рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам.

Апелянтом не подано належних та
допустимих доказів для спростування
рішення суду першої інстанції, які б
мали доказове значення та
заслуговували на увагу, чи порушень
норм матеріального і процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування рішення відповідно до ст. 309
ЦПК України.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому,
відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 18 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Мацей М.М.

Судді:
Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.