АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/3166/14
Головуючий 1 інст. - Погасій О.Ф.
Справа №2-308/11
Доповідач: Крилова Т.Г.
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - Крилової Т.Г.

Суддів - Трішкової І.Ю.

- Яцини В.Б.

при секретарі - Карамишевій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Московського районного суду
міста Харкова від 13 березня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до
Харківської міської ради, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6, КП
«Харківське міське БТІ» про визнання
недійсним свідоцтва про право
особистої власності, визнання права
власності на домоволодіння в порядку
забудови, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права
власності на частину домоволодіння в
порядку спадкування за законом, за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про визнання права власності на
частину домоволодіння в порядку
спадкування за законом, за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
визнання права власності на частину
домоволодіння в порядку спадкування за
законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

Остаточно уточнивши свої вимоги у
жовтні 2013 року, ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Харківської міської
ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання недійсним свідоцтва про право
особистої власності, визнання права
власності на домоволодіння в порядку
забудови.

В обґрунтування позову посилалася на
те, що постановою Виконкому
Сталінської районної ради депутатів
трудящих від 19.10.1947 року її батькові,
ОСОБА_7, була відведена земельна
ділянка під забудову площею 600 кв.м по
АДРЕСА_1. За життя її батько побудував
флігель, який не був прийнятий в
експлуатацію, не був зареєстрований і
за своїми характеристиками не
вважається придатним для проживання в
ньому. ОСОБА_7, помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Флігель успадкувала її мати - ОСОБА_8
шляхом фактичного прийняття спадщини.
ОСОБА_8, померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її
смерті до нотаріальної контори для
прийняття спадщини звернулися із
заявами вона, її брат - ОСОБА_9, та сестра
ОСОБА_4 Оформити відповідне спадкове
право не змогли, оскільки житлового
будинку не існувало. По АДРЕСА_1 на
момент відкриття спадщини був
розташований непридатний для
проживання флігель.

Для переведення цього приміщення у
житловий фонд, а відповідно, оформлення
правовстановлюючих документів на
нього, у 1987 році вона звернулася до Бюро
технічної інвентаризації, викликала
техніка, після чого було виготовлено
технічний паспорт на домоволодіння.
Натомість, комісією Московського РВК
будова не була прийнята в експлуатацію,
оскільки це був глиняно-дерев'яний
флігель, дах протікав, стіни
зруйновані, дошки полу згнили, будова
потребувала капітального ремонту, і
фактично перебудови. БТІ не
зареєструвало це приміщення як
житловий будинок, оскільки за
технічним станом воно таким не було.

Отже, для введення в експлуатацію
флігеля потребувалося здійснити його
капітальну перебудову.

Вона, разом зі своїм чоловіком, ОСОБА_6
почали перебудову вказаного флігеля.
Будівництво тривало з 1987 по 1993 роки. По
завершенню перебудови вона звернулася
до БТІ, було виготовлено новий
технічний паспорт на перебудований
будинок, а Виконкомом Московської
районної ради м. Харкова було складено
Акт прийомки індивідуального
домоволодіння по АДРЕСА_1 в
експлуатацію, який затверджено
рішенням №104/16 від 01.06.1993 року. В даному
Акті категорія «забудовник» була
викреслена, а власником будинку був
зазначений померлий ОСОБА_7. Свідоцтво
про право власності на домоволодіння
було видане на підставі Доповнення до
рішення Виконкому №104/16, затвердженого
рішенням Виконкому Московської
районної ради м. Харкова №149/95 від 03
серпня 1993 року на ім'я ОСОБА_7

Отже, незважаючи на те, що на час смерті
ОСОБА_7 домоволодіння ані юридично, ані
фактично не існувало, право власності
все ж було закріплено за ним. Підставою
для такого визнання стало, надане йому
право забудови земельної ділянки у 1947
році. Тому, після смерті батька мати
могла успадкувати лише право забудови
земельної ділянки. Відповідно, після
смерті матері, вона, її брат та сестра,
також могли успадкувати лише право
забудови.

Здійснення будівельних робіт на
залишеній земельній ділянці призвело
до створення індивідуального
домоволодіння. Отже, вказане
домоволодіння є новоствореним, до
спадкового майна ані після батька, ані
після матері не входило, а тому
будь-якого правового зв'язку між
домоволодінням і ОСОБА_7 не існує. На
сьогодняшній день загальна площа
індивідуального домоволодіння складає
55,0 кв.м, що зазначено в технічному
паспорті.

Просила визнати її власником
індивідуального домоволодіння по
АДРЕСА_1, як забудовника; визнати
недійсним свідоцтво про право
особистої власності ОСОБА_7 на це
домоволодіння від 27 вересня 1993 року №
59474.

ОСОБА_4 звернулася до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про визнання права власності на
частину спірного домоволодіння в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7 і ОСОБА_8

ОСОБА_4 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її батько ОСОБА_7 та ІНФОРМАЦІЯ_2
померла мати ОСОБА_8 Вона вважає себе
спадкоємцем за законом після смерті
батьків. Після смерті матері ОСОБА_8,
якій належало 3/4 частини спірного
домоволодіння, вона звернулася до
Третьої Харківської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

Остаточно уточнивши свої позовні
вимоги просила визнати за нею право
власності на 1/4 частину житлового
будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_7 та
ОСОБА_8

ОСОБА_5 звернулася до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
частину домоволодіння в порядку
спадкування за законом.

ОСОБА_5 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її дід - ОСОБА_7 Після його смерті
відкрилася спадщина, яка складається з
1/2 частини домоволодіння, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстроване в КП « ХМБТІ » на його
ім*я на підставі свідоцтва про право
власності, виданого 22.09.1993 року
Виконавчим комітетом Московської
районної ради народних депутатів.

Так як вищезазначене домоволодіння
було збудовано в період шлюбу між
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та є спільною
сумісною власністю подружжя, кожному з
них належало по 1/2 частині
домоволодіння. Спадкоємцями першої
черги після смерті діда ОСОБА_7, є
ОСОБА_9 - її батько та ОСОБА_8, вони
фактично прийняли спадщину, так як на
момент смерті ОСОБА_7 мешкали та були
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помирає ОСОБА_8, після її
смерті фактично прийняли спадщину
ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_4 (по 1/4 частині).

Таким чином, спадщина після смерті її
батька - ОСОБА_9 складає 1/2 частину
спірного домоволодіння з надвірними
будівлями.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9, після його
смерті спадщину прийняли ОСОБА_3 та
вона - ОСОБА_5 по 1/4 частині
домоволодіння, кожний.

Просила визнати за нею право власності
на 1/4 частину житлового будинку з
надвірними будівлями, яке розташоване
за адресою: АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом.

ОСОБА_3 звернувся до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 про визнання права власності на
1/4 частину спірного домоволодіння в
прядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його дід - ОСОБА_7 Після його смерті
відкрилася спадщина, яка складається з
1/2 частини домоволодіння, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстроване в КП « ХМБТІ » на його
ім*я на підставі свідоцтва про право
власності, виданого 22.09.1993 року
Виконавчим комітетом Московської
районної ради народних депутатів .

Оскільки вищезазначене домоволодіння
було збудоване в період шлюбу між
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, є спільною сумісною
власністю подружжя, то належало їм по 1/2
частині. Спадкоємцями першої черги
після смерті ОСОБА_7, є ОСОБА_9, та
ОСОБА_8, вони фактично прийняли
спадщину, так як на момент смерті
ОСОБА_7 мешкали та були зареєстровані
за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помирає ОСОБА_8, після її
смерті фактично прийняли спадщину
ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_4

Таким чином, спадщина після смерті його
батька - ОСОБА_9 складає 1/2 частину
спірного домоволодіння з надвірними
будівлями, яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9, після його
смерті спадщину прийняли він та ОСОБА_5
по 1/4 частини домоволодіння.

Просив визнати за ним право власності
на 1/4 частину житлового будинку з
надвірними будівлями, яке розташоване
за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Московського районного суду
міста Харкова від 13 березня 2014 року
відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні заяви
про поновлення строку на звернення до
суду із позовом. Відмовлено ОСОБА_2 в
задоволенні позову в повному обсязі.
Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/4
частину домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 Визнано
за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 Визнано за ОСОБА_3
право власності на 1/4 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 Залишено відкритою
1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1 після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі та відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 у визнанні права
власності кожного з них на 1/4 частину
спірного домоволодіння.

Апелянт посилається на те, що рішення
суду є незаконним та необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
оскільки не прийнято до уваги її доводи
і пояснення по справі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а рішення суду
зміні, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та не
заперечується сторонами, що ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 перебували у зареєстрованому
шлюбі та були батьками ОСОБА_2, ОСОБА_9
та ОСОБА_4 Постановою Виконкому
Сталінської районної ради депутатів
трудящих від 14.10.1947 року ОСОБА_7 була
відведена земельна ділянка під
забудову площею 600 кв.м. по АДРЕСА_1. На
цій земельній ділянці ОСОБА_7 та ОСОБА_8
за життя побудували будинок з
надвірними будівлями.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його
смерті залишилася спадщина у вигляді
будинку з надвірними будівлями, який
знаходиться по АДРЕСА_1. Спадщину
фактично прийняли: дружина померлого -
ОСОБА_8 та син ОСОБА_9 по ? частині
кожний, оскільки проживали разом з
ОСОБА_7 в зазначеному домоволодінні та
були зареєстровані в ньому. Крім того,
ОСОБА_8 належала ? частина будинку (як
спільне майно подружжя).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 Після її
смерті фактично прийняли спадщину
ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_4, звернувшись із
заявами про прийняття спадщини до
нотаріальної контори.

Спірний будинок було прийнято в
експлуатацію у 1993 році. Свідоцтво про
право власності на домоволодіння було
видане 22.09.1993 року на підставі рішення
Виконкому Московської ради народних
депутатів № 149/95 від 03 серпня 1993 року на
ім'я ОСОБА_7 ( т.2 а.с. 15). Зазначене
свідоцтво видане у відповідності до
вимог діючого на той час законодавства,
тому, позовні вимоги ОСОБА_2 про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності, визнання права власності за
нею в порядку забудови, задоволенню не
підлягають.

Посилання ОСОБА_2 на те, що спірний
будинок відремонтовано і перебудовано
саме нею, а тому слід визнати за нею
право власності в порядку забудови
безпідставні. Вона в цьому будинку не
проживала, земельна ділянка для
будівництва їй в установленому законом
порядку не надавалася. ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3 заперечують проти того, що
будинок з надвірними будівлями
ремонтувала і перебудовувала лише
ОСОБА_2 Наполягають на тому, що
будівництвом та ремонтними роботами
займався за життя ОСОБА_9, який проживав
у цьому будинку. Матеріалами справи
зазначене не спростовано.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 376
ЦК України, особа, яка здійснила
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9, після його
смерті спадщину прийняли його діти:
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по 1/4 частини
домоволодіння кожний з них, оскільки
після смерті ОСОБА_8, ОСОБА_9 належала
вже ? частина домоволодіння.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції
правомірно задовольнив позовні вимоги
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, а в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовив.

Разом з тим, в резолютивній частині
рішення суд помилково зазначив:
«Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви
про поновлення строку на звернення до
суду із позовом», оскільки таких вимог
позивачкою в уточненій нею позовній
заяві не заявлялося. Тому, із
резолютивної частини рішення суду
зазначене слід виключити.

В іншій частині рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права та підстав для
його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309, 313, 314,
316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду
міста Харкова від 13 березня 2014 року
змінити.

Виключити з резолютивної частини
рішення суду посилання на відмову
ОСОБА_2 в задоволенні заяви про
поновлення строку на звернення до суду
із позовом.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
його проголошення.

Головуючий -

Судді: