Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/931/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Шаєнко Ю. В.
Доповідач Кіселик С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

24.04.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Кодрула М.А., Чорнобривець О.С.

за участю секретаря судового засідання
- Задирака Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Росія» про визнання
права власності, усунення перешкод у
користуванні та володінні майном та
за зустрічним позовом
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Росія» до ОСОБА_2 про
визнання протоколу недійсним та
зобов'язання вчинити певні дії, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Петрівського районного суду
Кіровоградської області від 04 лютого
2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом,
мотивуючи тим, що відповідно до
договорів дарування права власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
№№1784, 1786, 1787 від 05.10.2012 року, №№1831, 1832,
1834, 1835, 1836 від 10.10.2012 року він набув право
власності на майновий пай, що
знаходиться в колективному
сільськогосподарському підприємстві
СВК «Росія» с.Червонокостянтинівка
Петрівського району Кіровоградської
області. На підставі заяви позивача та
згідно виписки з протоколу №1 від 16.03.2013
року засідання загальних зборів СВК
«Росія» йому було виділено майно на
суму 113 237 гривень за переліком згідно
загального акту прийому-передачі
майна, яке виділене в натурі згідно
свідоцтва про право власності на
майновий пай. Згідно вказаного акту
позивач прийняв майже все майно, крім
трьох одиниць сільськогосподарської
техніки: комбайну марки СК-5М «Нива», 1988
року випуску, державний номер НОМЕР_1,
залишковою вартістю 24 000 гривень,
плугів ПН - 5,35, 1992 року випуску в
кількості двох штук, залишковою
вартістю 1 600 гривень, та самохідного
буряконавантажувача марки СПС - 4,2, 1990
року випуску, залишковою вартістю 12 800
гривень, який відповідач приховує, не
вказуючи жодних ідентифікаційних
номерів транспортного засобу. На
неодноразові прохання позивача видати
вищевказану техніку відповідач
постійно знаходить відмови, тому
позивач змушений звернутися з позовом
до суду про визнання права власності та
усунення перешкод у користуванні та
володінні майном.

Відповідач по справі СВК
«Росія» звернувся до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_2 мотивуючи тим, що
протокол №1 засідання загальних зборів
СВК «Росія» від 16.03.2013 року в частині
виділення майна в натурі позивачу є
недійсним в зв'язку з тим, що особи які
вчинили правочин не мали необхідного
обсягу цивільної дієздатності для
вирішення питання виділення майна,
тому майно передане позивачу має бути
повернуте в СВК «Росія», в зв'язку з цим
СВК «Росія» просить суд визнати
недійсним протокол №1 засідання
загальних зборів трудового колективу
СВК «Росія» від 16.03.2013 року в частині
виділення майна в натурі ОСОБА_2 та
зобов'язати останнього за актом
приймання - передачі майна передати
сільськогосподарському виробничому
кооперативу «Росія» майно пайового
фонду майна колективного
сільськогосподарського підприємства
СВК «Росія», яке є спільною частковою
власністю громадян, для включення його
до складу орендованого майна.

Рішенням Петрівського районного
суду Кіровоградської області від 04
лютого 2014 року ОСОБА_2 в позові
відмовлено. Зустрічний позов СВК
«Росія» задоволено.

Визнано недійсним протокол №1
засідання загальних зборів трудового
колективу СВК «Росія» від 16.03.2013 року в
частині виділення майна в натурі
ОСОБА_2. Зобов'язано ОСОБА_2, за актом
приймання - передачі майна, передати
сільськогосподарському виробничому
кооперативу «Росія» наступне майно
пайового фонду майна колективного
сільськогосподарського підприємства
СВК «Росія», яке є спільною частковою
власністю громадян, для включення його
до складу орендованого майна:
свердловину СТФ, 1985 року на суму 5 261
гривня; корівник ДСК, 2002 року на суму 2
7871 гривень; автомобіль САЗ 3507,
державний НОМЕР_1, 1986 року, № двигуна
НОМЕР_4, № шасі НОМЕР_5, свідоцтво про
реєстрацію НОМЕР_6 від 23.03.2000 року на
суму 3000 гривень; автомобіль ГАЗ 5312,
державний НОМЕР_2, 1990 року, № двигуна
НОМЕР_7, № шасі НОМЕР_8,свідоцтво про
реєстрацію НОМЕР_9 від 23.03.2000 року на
суму 6 669 гривень; печатну машинку
«Оптіма» 2001 року на суму 475 гривень;
копіювальний апарат КАНОН ЄС 220 200 року
на суму 1 130 гривень; корови по ціні 12
гривень за 1 кг на суму 5 760 гривень; двоє
дверей на суму 600 гривень; рамки
верандні в кількості 4-ох штук на суму 400
гривень; плитку скляну в кількості 280 -
ти штук на суму 280 гривень; дизельне
пальне 143,8 літрів по 10 гривень за 1 літр
на суму 1 438 гривкень; коробка сателітів
ГАЗ-51 в кількості однієї штуки на суму
250 гривень; кришку коробки ГАЗ-51 в
кількості однієї штуки на суму 300
гривень; підшипник шарів в кількості
однієї штуки на суму 39 гривень; гній 77
процентів 120.7 тон по 20 гривень за 1 тону
на суму 2 415 гривень; муку 100 кг. по 3
гривні за 1кг. на суму 300 гривень; гущу
олії 50 кг. на суму 150 гривень; олію 9,4 кг.
на суму 94 гривень; костюм брезентовий
в кількості чотирьох штук на суму 400
гривень; фартух в кількості чотирьох
штук на суму 120 гривень; жилет в
кількості однієї штуки на суму 40
гривень; брюки ватні в кількості двох
штук на суму 120 гривень; кровать бувша у
використанні в кількості чотирьох штук
на суму 400 гривень; подушка в кількості
п'яти штук на суму 100 гривень;

шпагат сірий в кількості трьох штук на
суму 315 гривень; молодняк великої
рогатої худоби по 15 гривень за 1 кг. на
суму 13 350 гривень; насіння зерно по ціні
2 000 гривень за 1 тону на суму 3 560
гривень, всього на суму 74 837 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Росія» судові втрати в
сумі 1 132 (одна тисяча сто тридцять дві)
гривні 37 копійок сплаченого судового
збору та 7 650 (сім тисяч шістсот
п'ятдесят) гривень за надання правової
допомоги.

Не погоджуючись з рішенням суду
ОСОБА_2 просить його скасувати, з тих
підстав, що судом при вирішені спору
порушено норми матеріального права,
і ухвалити нове рішення яким
первісний позов задовольнити, а в
задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Зокрема апелянт зазначив, що суд не
звернув увагу на те, що позивач є
власником спірного майна, а СВК
«Росія» чинить перешкоди у
користуванні цим майном. Крім того,
суд безпідставно стягнув 7650 грн.
витрат на правову допомогу, оскільки
дана сума є завищеною.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
пояснення представника СВК «Росія»,
який не визнав апеляційну скаргу,
перевіривши в межах ст. 303 ЦПК України
матеріали справи та наведені у скарзі
доводи, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Кіровоградської
області дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції зміні в частині стягнення
витрат пов'язаних із правовою
допомогою, із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею документально
підтверджені витрати.

Судом першої інстанції встановлено,
що СВК «Росія» сплачено адвокату 7 650
грн. за надання правової допомоги у
справі, що підтверджено оригіналами
квитанцій до прибуткового касового
ордеру (а.с. 126).

Однак колегія суддів не може
погодитись із висновком суду першої
інстанції щодо стягнення із ОСОБА_2
всієї сплаченої СВК «Росія» суми на
користь адвоката, оскільки такий
висновок зроблено без врахувань
положень ч. 2 ст. 84 ЦПК України,
відповідно до якого законом
встановлюється граничний розмір
компенсації витрат на правову
допомогу, і такий розмір встановлено
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 квітня 2006 року № 590 « Про
граничні розміри компенсації витрат,
пов'язаних з розглядом цивільних і
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави».

Суд першої інстанції не звернув
уваги, що стороною не доведено, крім
зафіксованого у журналі судового
засідання, яку ж саме кількість часу
було витрачено адвокатом при
здійснені його діяльності при надані
правової допомоги, а зазначені у
розрахунку суми гонорару нічим не
підтверджуються.

Враховуючи наведене, колегія
суддів дійшла висновку, що
підтвердженою документально є сума
у 1624 грн., за участь адвоката у
судових засіданнях, яка і підлягає
стягненню із ОСОБА_2

Оскільки в цій частині судом першої
інстанції було допущено порушення
норм процесуального права, колегія
суддів дійшла висновку щодо зміни
рішення суду в частині стягнення
компенсації витрат на правову
допомогу.

В іншій частині рішення суду є
законним та скасуванню не підлягає.

Суд першої інстанції правильно
визначив правовідносини, які існують
між сторонами і правильно застосував
норми матеріального права які їх
регулюють.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що СВК «Росія»
не є власником майна, яке ОСОБА_2
просить йому виділити. Оскільки дане
майно є спільною частковою власністю
колишніх працівників СВК «Росія», яке
було передано їм в якості майнових
паїв, то питання щодо виділення
частини майна в натурі ОСОБА_2 має
ставити перед співвласниками майна,
а не перед господарством у якого це
майно знаходиться в оренді.

Враховуючи вищевикладене щодо прав
власності на спірне майно, суд першої
інстанції дійшов правильного
висновку і щодо визнання недійсним
протоколу № 1 загальних зборів
трудового колективу СВК «Росія» від
16. 03.2013 року, яким виділено майно
ОСОБА_2, оскільки даний трудовий
колектив не уповноважений вирішувати
питання виділення та відчуження
майна, що належить на праві спільної
часткової власності 340 власникам
майнових паїв.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст.84,88,303,307, 309,313,314,316 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Петрівського районного
суду Кіровоградської області від 04
лютого 2014 року, в частині стягнення з
ОСОБА_2 на користь
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Росія» 7650 грн. за
надання правової допомоги змінити,
зменшивши розмір присудженої суми.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Росія» 1624 грн., що є
витратами пов'язаними з оплатою
правової допомоги.

В іншій частині рішення
Петрівського районного суду
Кіровоградської області від 04 лютого
2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: