Справа № 314/968/14-ц
Провадження № 2/314/566/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької
області у складі: головуючого - судді
Мануйлової Н.Ю., при секретарі Бабій
С.А., за участі позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини на період
навчання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення аліментів на
повнолітню дитину, в якому зазначила,
що у шлюбних відносинах сторони
перебували з 04.09.1993 року по 17.07.2000 року.
Від шлюбу мають повнолітнього сина,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На теперішній час син є студентом І
курсу факультету «Промислового та
цивільного будівництва»
Придніпровської державної академії
будівництва та архітектури з денною
формою навчання.

Враховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 сину
виповнилося 18 років, і колишній чоловік
перестав сплачувати аліменти, а також
незначний розмір її заробітної плати,
коштів на навчання сина не вистачає.

У зв'язку з тим, що у позивача не
вистачає заробітку на утримання
дитини, домовленості з відповідачем
відносно його участі в утриманні ситна
не досягнуто, позивач звернулася до
суду з позовом про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
дитини у розмірах, визначених чинним
законодавством України від усіх видів
його заробітку та доходів щомісячно
від дня пред'явлення позову і до
закінчення навчання, але не більше як
до досягнення сином двадцяти трьох
років.

У судовому засіданні позивач уточнила
позов в частині розміру аліментів,
просила стягувати 1/5 частину від усіх
видів його заробітку та доходів
відповідача. Також пояснила, що син
навчається в м.Дніпропетровськ, до
виповнення йому 18 років батько
сплачував аліменти, і разом із
стипендією сину вистачало коштів на
навчання. Але на теперішній час
стипендія сина та її заробітна плата
вчителя є недостатніми, оскільки треба
сплачувати за гуртожиток, син майже
щотижня приїжджає на вихідні додому,
також сину потрібно харчуватися в
чужому місті. Тому просить
задовольнити її позов.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позову, оскільки
вважає, що у позивачки відсутнє право
на звернення до суду із вказаним
позовом через те, що син не проживає
разом з нею, про що свідчить штамп про
зареєстроване місце його проживання.

Також вважає, що позивачка не довела
факту того, що існує необхідність
отримувати матеріальну допомогу у
зв'язку з навчанням сина, а також те, що
відповідач має змогу надавати таку
допомогу. При цьому просив суд
врахувати, що на утриманні відповідача
перебуває малолітня дитина, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про народження.

У зв'язку з цим вважає позов
недоведеним та таким, що не підлягає
задоволенню.

Третя особа - ОСОБА_3 пояснив суду, що
він проживає на даний час в
м.Дніпропетровськ, навчається за
державний кошт і не потребує
матеріальної допомоги від батька. Якщо
йому буде не вистачати коштів, то він
піде працювати у вільний від навчання
час. Просив суд відмовити у задоволенні
позову.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, вважає, що позовні вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, сторони перебували
в шлюбних відносинах, але на даний час
шлюб розірвано, що підтверджується
копією свідоцтва про розірвання шлюбу
серії І-ЖС №102697, виданого 29.08.2000
відділом РАГС Бердянського
міськвиконкому Запорізької області,
актовий запис № 465 (арк.с. 2). Від шлюбу
сторони мають сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1,
виданого 30.01.1996 відділом РАГС
Вільнянського району Запорізької
області (арк.с.2).

На теперішній час ОСОБА_3 є студентом І
курсу факультету «Промислового та
цивільного будівництва»
Придніпровської державної академії
будівництва та архітектури з денною
формою навчання на бюджетній основі, що
підтверджується довідкою № 40 від
04.09.2013, виданою Державним вищим
закладом «Придніпровської державної
академії будівництва та архітектури»
(арк.с. 4).

Також в судовому засіданні було
оглянуто паспорт ОСОБА_3 та
встановлено, що на теперішній час він
зареєстрований в АДРЕСА_1. Факт того, що
він дійсно проживає за вказаною
адресою підтвердила і позивачка.

У відповідності до ст. 199 СК України,
якщо повнолітні діти продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років або до
припинення навчання за умови, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дитина, яка
продовжує навчання (ч.3 ст.199 Сімейного
кодексу України).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачка є неналежним позивачем,
оскільки не має право на звернення до
суду з вказаним позовом.

Керуючись ст.ст. 198, 199 України, ст.ст. 88,
209, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1
до ОСОБА_4, тертя особа - ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини на період навчання
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Н. Ю. Мануйлова

19.03.2014