АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1651/2014
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2011/1098/12
Категорія: про відшкодування шкоди
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Кружиліної О.А.,

- Макарова
Г.О.,

при секретарі - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 04 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з
вище зазначеним позовом в якому,
посилаючись на ст.ст. 11, 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК
України, просив стягнути на його
користь з ОСОБА_4 8 150 грн. у якості
відшкодування матеріальної шкоди і 3000
грн. у якості відшкодування моральну
шкоду, а також відшкодувати судові
витрати, вказуючи, що відповідач 11.05.2012
року пошкодила його автомобіль марки
"Jeep Patriot" державний номерний знак
НОМЕР_1, який він залишав припаркованим
біля будинку №14 по вул..С.Єсеніна в
м.Харкові.

Рішенням Джзержинського районного
суду від 04 листопада 2013 року в
задоволенні позову відмовлено за
недоведеністю позовних вимог.

В апеляційній ОСОБА_3 просить скасувати
вказане рішення, вважаючи його
незаконним, та ухвалити нове яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В обґрунтування скарги апелянт вказує,
що суд не надав належної правової
оцінки доказам, які він подав суду,
зокрема: довідці №16 від 18.05.2012р. про
перелік та вартість ремонту автомобіля
на загальну суму 8 150 грн., а також інші
письмові докази підтвердження вини
ОСОБА_4 та цілком обґрунтовані вимоги
про відшкодування моральної шкоди.

Відповідач ОСОБА_4, будучи належним
чином повідомленою про час та місце
розгляду справи за апеляційною скаргою
в судове засідання не з'явилася,
причину не повідомила. Згідно ч. 2 ст. 305
ЦПК України неявка сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за таких підстав.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції забезпечив сторонам та іншим
особам, які беруть участь у справі,
рівні можливості щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості.

Судом встановлено, та підтверджується
матеріалами справи, що 11.05.2012р.
Дзержинським PB ХМУ ГУМВС України в
Харківській області зареєстровано
звернення ОСОБА_5 з заявою про вжиття
заходів до невідомих йому осіб, які
11.05.2012р. в період часу з 14-00 до 17- 00 години
пошкодили (подряпали) лакофарбове
покриття капоту і дверей його
автомобіля "Jeep Patriot" державний номерний
знак НОМЕР_1 біля будинку № 14 по вул.
С.Есеніна в м. Харкові.

20.05.2012р. дільничним інспектором міліції
(ДІМ) Дзержинського PB ХМУ ГУМВС України
в Харківській області А.К.Арустамяном
за результатами перевірки прийнято
постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи за ознаками
злочинів, передбачених ст.ст. 194 та 296 КК
України, з посиланням на те, що гр-ку
ОСОБА_7, яку він, начебто, підозрює у
пошкодженні автомобіля, опитати не
надалося можливими, а ОСОБА_3 не надав
довідки про розмір заподіяної шкоди.
Одночасно ДІМ Арустамян А.К. в
резолютивній частині вказаної
постанови порадив ОСОБА_5 звернутися до
суду в порядку приватного
обвинувачення, уникнувши при цьому
вказівки про те, яку саме особу, з яких
підстав і у скоєнні якого саме злочину
заявник має право обвинувачувати.

Вказану постанову ОСОБА_3 не
оскаржував, до суду в порядку
приватного обвинувачення не звертався,
а звернувся 02.07.2012 року з зазначеним
вище позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказував, що 11.05.2012 року він на деякий
час залишив належний йому автомобіль
марки "Jeep Patriot" державний номерний знак
НОМЕР_1 біля будинку №14 по вул.С.Есеніна
в м.Харкові, а коли через деякий час
повернувся, то побачив пошкодження на
автомобілі у вигляді глибоких
подряпин. В той же день він звернувся з
відповідною заявою до правоохоронних
органів, які зафіксували на місці події
пошкодження лакофарбного покриття
автомобіля, а в ході перевірки
встановили, що це зробила ОСОБА_4

У якості доказів зазначених обставин
ОСОБА_3 надав суду довідку №16 від
18.05.2012р. без печатки за підписом від
імені ФОП ОСОБА_8 в якій зазначено, що
вартість робіт по відновленню
пошкоджень автомобіля складає 8150 грн.;
за клопотанням позивача та його
представника судом витребувана з
Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області матеріали №5704
перевірки заяви ОСОБА_3 від 11.05.2012р. про
пошкодження його автомобіля
невідомими особами з постановою про
відмову у порушенні кримінальної
справи, а також за їх клопотанням
викликалися з метою допиту у якості
свідків мешканці будинку АДРЕСА_1
ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_11, які були
опитані дільничними інспекторами
міліції при перевірці заяви ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_4 в судові засідання
не з'явилася, в поданих суду письмових
запереченнях просила позовну заяву
залишити без розгляду, посилаючись на
відсутність доказів того, що вона має
відношення до заподіяної ОСОБА_3 шкоди.

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_12 позов не визнав та просив
відмовити у задоволенні у зв'язку з
необґрунтованістю позовних вимог.

ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за викликом до суду не
з'явилися, подали до суду заяви, в яких
вказують про неможливість явки в
судові засідання через похилий вік,
незадовільний стан здоров'я,
зайнятість доглядом за онуками. Крім
того, в адресованій суду заяві ОСОБА_10
вказує, що не впевнена у тому, що зможе
впізнати ОСОБА_4, фотографію якої
пред'являв їй дільничний інспектор
міліції (а.с.69, 71).

Інших доказів позивачем та його
представником не надано.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
та його представником не надано
належних та допустимих доказів, які б
давали підставу визнати доведеними
обставини заподіяння шкоди і
винуватість у заподіянні цієї шкоди
саме відповідачем ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції, так як воно
відповідає вимогам закону і ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності.

Згідно вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Стаття 1167 ЦК України також передбачає,
що моральна шкода, завдана фізичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявністю її
вини.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
позивач має довести факт заподіяння
йому шкоди за вказаних ним обставин,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Позивачем надані певні докази, з яких
вбачається, що дійсно 11.05.2012р. він
звертався до органу міліції з заявою
про пошкодження невідомими особами
лакофарбного покриття його автомобіля,
а під час огляду автомобіля «Jeep Limited»
г.н. НОМЕР_1, здійсненого 11.05.2012 року в
період часу з 20 год.15 хв. до 20 години 35
хв. працівниками міліції біля будинку
№103 по вул.Толбухіна виявлено сліди
пошкодження лакофарбного покриття
(а.с.9).

Разом з тим, позивачем не надано, а
матеріали справи не містять належних і
допустимих законом доказів, які б
давали підстави вважати відповідача
ОСОБА_4 винною у заподіянні вказаної
шкоди.

Посилання апелянта на здійснені
дільничними інспекторами міліції
матеріали перевірки його заяви від
11.05.2012 р. та прийнята за наслідками цієї
перевірки постанова про відмову у
порушенні кримінальної справи з
посиланням на можливу причетності до
цього громадянки ОСОБА_4 не свідчать
про наявність підстав задоволення
позову.

Згідно ст.62 Конституції України особа
вважається невинуватою у вчиненні
злочину доки її вину не буде доведено в
законному порядку і встановлено
обвинувальним вироком суду.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на
доказах, одержаних незаконним шляхом, а
також на припущеннях.

З наданої позивачем довідки ФЛП ОСОБА_8
від 18.05.2012р., тобто до прийняття
постанови про відмову у порушенні
кримінальної справи, вбачається, що
розмір заподіяної заявнику ОСОБА_3
шкоди внаслідок пошкодження його
автомобіля становить 8150 грн., тобто за
розміром, з огляду на диспозицію ч.1
ст.194 КК України і примітку до ст.185 КК
України, достатнім для порушення
кримінальної справи за ознаками,
передбаченими ч.1 ст.194 КК України.

Проте ОСОБА_3 не оскаржив постанову про
відмову про порушення кримінальної
справи.

Вказана постанова не відноситься до
тих документів, подання суду яких, з
огляду на вимоги ч.4 ст.61 ЦПК України,
звільняло б позивача від обов'язку
доказування винуватості відповідача
ОСОБА_4 у заподіянні йому шкоди за
вказаних у його позовній заяві
обставин.

Матеріали перевірки його заяви
дільничними інспекторами містять
суперечливі дані щодо особи, яка могла
заподіяти шкода, встановлення такої
особи здійснено у спосіб, не
передбачений законом, а тому у суду
немає підстав сприймати ці матеріали
за належні докази.

Інших даних, які б давали підставу для
визнання ОСОБА_4 винною у заподіянні
шкоди ОСОБА_3 матеріали справи не
містять.

Згідно частини 4 ст.60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доводи апеляційної скарги були
предметом розгляду суду першої
інстанції, висновків суду не
спростовують і не впливають на
правильність ухваленого у справі
рішення.

Оcкільки рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 04 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, в касаційному порядку
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: