22-ц/775/212/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Кулик С.В.
Доповідач Баркова Л.Л.
10 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області у
головуючого Баркової Л.Л.
Сорока Г.П., Мироненко І.П.
при секретарі Макаровій О.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
заявою ОСОБА_3 про виправлення описки у
виконавчому листі на виконання рішення
Жовтневого районного суду міста
Маріуполя від 25.12.2009 року у с праві за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
усунення перешкод у праві
землекористування, відшкодування
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
ухвалу Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 13
ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою
про виправлення описки у виконавчому
листі, виданого 30.05.2013 року на підставі
рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 25.12.2009 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у праві
землекористування, відшкодування
шкоди. Зазначала, що за цим рішенням
було задоволено її позовні вимоги про
зобов'язання ОСОБА_4 не чинити
перешкоди по встановленню огорожі
відповідно до рішення того ж суду від
20.02.1980 року та стягнено на її користь 400
грн. 10.08.2010 року судом було видано
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4
400 грн. та зазначено строк пред'явлення
до виконання до 13.07.2013 року. У
виконавчому ж листі в частині
зобов'язання ОСОБА_4 не чинити їй
перешкоди по встановленню огорожі,
виданого судом 30.05.2013 року, строк
пред'явлення його до виконання
зазначений в один рік, до 13.07.2011 року.
Тому просила внести виправлення у цей
виконавчий лист, зазначивши що строк
його пред'явлення відповідає 13.07.2013
року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 13
грудня 2013 року у задоволені заяви
ОСОБА_3 про виправлення описки у
виконавчому листі відмовлено.

В апеляційній скарзі заявниця
ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати,
постановити нову ухвалу, якою
виправити описку у зазначенні строку
пред'явлення до виконання виконавчого
листа від 30.05.2013 року, посилаючись на
порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення заявниці ОСОБА_7, її
представника , адвоката ОСОБА_8, які
підтримали доводи скарги,
представників ОСОБА_9,- ОСОБА_5 та
адвоката ОСОБА_10, які просили скаргу
відхилити, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає ухвалу без
зміни, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Вирішуючи питання про виправлення
описки у виконавчому листі на підставі
положень ст.369 ЦПК України та
відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив з того, що
зміст виконавчого листа та визначений
в ньому строк для пред'явлення
виконання відповідає ст.4 розділу
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про виконавче
провадження».

Такий висновок суду є правильним і
таким, що відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України
питання, пов'язані із зверненням
судового рішення до виконання, вирішує
місцевий суд, який розглянув справу.

Відповідно до ч.2 ст.368 ЦПК України
за кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
один виконавчий лист.

Відповідно до ч.1,2 статті 369 ЦПК
України, виконавчий лист має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України "Про виконавче провадження".

Суд, який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Як встановлено судом і вбачається
зі справи №2-3818/2010, рішенням Жовтневого
районного суду міста Маріуполя від
25.12.2009 року позов ОСОБА_3 було
задоволено частково, ОСОБА_4
зобов'язано не чинити їй перешкоди по
установці огорожі відповідно до
рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя від 20.02.1980 року та
стягнуто з останнього на її користь у
відшкодування витрат на правову
допомогу 400 грн. Зазначене рішення
набрало законної сили 12 липня 2010 року
(а.с.141-142, 206-209 справа №2-3818/2010 )

ОСОБА_3 не заперечувала, що у
серпні 2010 року отримала виконавчий
лист на примусове виконання судового
рішення в частині відшкодування
судових витрат на правову допомогу, в
якому суд зазначив строк пред'явлення
до виконання до 13 липня 2013 року. Не
заперечувала також, що виконавче
провадження за цим виконавчим листом
закінчено.

У травні 2013 року ОСОБА_3
звернулась з заявою до суду про видачу
їй виконавчого листа в частині
покладення зобов'язань на ОСОБА_4 не
чинити їй перешкоди по установці
огорожі.

На той час відповідач у справі ОСОБА_4
помер, про що свідчить актовий запис
№491 від 12.03.2011 року.

У виконавчому листі, який ОСОБА_3
отримала 30 травня 2013 року, строк
пред'явлення його до виконання
зазначений судом до 13.07.2011 року.

(а.с. 211, 215, 222 справа №2-3818/2010)

Посилання ОСОБА_3 та її
представника на те, що у виконавчому
листі виданого судом 30.05.2013 року
допущено помилку у визначені судом
строку пред'явлення його до виконання,
є неспроможними, такими що не
відповідають положенням статті 4
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про виконавче
провадження» та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)» від 04.11.2010
року, який діє з 09.03.2011 року.

Відповідно до статті 4 Прикінцевих
та перехідних положень, виконавчі
документи, видані до набрання чинності
цим законом, пред'являються до
виконання у строки, встановлені на
момент їх видачі.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає,ю що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про безпідставність заявлених вимог і
обґрунтовано відмовив у їх
задоволенні .

Відповідно до положень ч.1 ст.303
ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряв законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги
також не спростовують висновку суду і
не належать до тих підстав з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість скасування або зміни
оскаржуваної ухвали, яку постановлено
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312
ЦПК України , колегія суддів

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3,
відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду
м. Маріуполя Донецької області 13 грудня
2013 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
дня проголошення, може бути оскаржена
протягом двадцяти днів у касаційному
порядку .

Судді