Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/952/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Безуматов М. В.
Доповідач Кіселик С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

24.04.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Кодрула М.А., Чорнобривець О.С.

за участю секретаря судового засідання
Задирака Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Олександрівського районного
суду міста Кіровограда від 31 січня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту,-

В С Т А
Н О В И Л А:

У вересні 2013 року Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «Приватбанк» (далі - Банк)
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Позивач зазначав, що 05.10.2004 року між
Банком та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір, відповідно до якого банк надав
відповідачу кредит у сумі 2500 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
36 відсотків річних на суму залишку
заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду на
те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним та Банком
Договір, підтверджується підписом у
заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої
зобов'язання за договором виконав в
повному обсязі, а саме надав
Відповідачу кредит у розмірі
встановленому договором. В свою
чергу, взяті на себе зобов'язання
відповідач виконував не належним
чином, внаслідок чого виникла
заборгованість в сумі 22898 грн. 27 коп.,
яка складається з заборгованості по
кредиту в сумі 9655 грн. 32 коп.,
заборгованості по процентам в сумі 11676
грн. 37 коп., штрафу (фіксована частина) -
500 грн., штрафу (процентна складова) 1066
грн. 58 коп.

Просив суд стягнути з відповідача
вказану заборгованість та судові
витрати.

Рішенням Олександрівського районного
суду Кіровоградської області від 31
січня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з відповідача на
користь позивача заборгованості по
кредиту в сумі 9655 грн. 32 коп.,
заборгованості по процентам в сумі 11676
грн. 37 коп., а всього 21331 грн. 69 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить його скасувати
та постановити нове рішення яким
задовольнити позов у повному обсязі.

В скарзі апелянт зазначив, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального
права.

В судове засідання відповідач не
з'явився, хоча про час та місце
слухання справи повідомлений
належним чином, клопотань про
відкладення розгляду справи від
нього не надійшло.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
пояснення представника позивача, який
підтримав апеляційну скаргу,
перевіривши в межах ст. 303 ЦПК України
матеріали справи та наведені у скарзі
доводи, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Кіровоградської
області дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Згідно вимог п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Вирішуючи спір на підставі
досліджених доказів суд першої
інстанції встановив, що 05.10.2004 року
між Банком та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, відповідно до якого
банк надав відповідачу кредит у сумі 2500
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 36 відсотків річних на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду на
те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним та Банком
Договір, підтверджується підписом у
заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої
зобов'язання за договором виконав в
повному обсязі, а саме надав
Відповідачу кредит у розмірі
встановленому договором. В свою
чергу, взяті на себе зобов'язання
відповідач виконував не належним
чином, внаслідок чого виникла
заборгованість в сумі 22898 грн. 27 коп.,
яка складається з заборгованості по
кредиту в сумі 9655 грн. 32 коп.,
заборгованості по процентам в сумі 11676
грн. 37 коп., штрафу (фіксована частина) -
500 грн., штрафу (процентна складова) 1066
грн. 58 коп.

Задовольняючи позов частково та
стягуючи із відповідача на користь
позивача лише суму заборгованості за
кредитом та суму заборгованості по
відсоткам за користування кредитом,
суд першої інстанції дійшов висновку
щодо неможливості використання, як
доказ, Умов надання банківських
послуг та Правил користування
платіжною карткою, оскільки на даних
Умовах та Правилах відсутній підпис
відповідача. А отже, суд першої
інстанції вважає, що позивач не
довів, що саме з текстом Умов
надання банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою, які
знаходяться у цивільній справі був
ознайомлений відповідач.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення
суду не відповідає.

Згідно зі ст. ст. 526, 530,610, ч. 1 ст. 612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частинами 1 та 4 ст. 631 ЦК України
передбачено, що строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Згідно чатин 1 та 2 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Обов'язок надання доказів покладено
на сторони або інших осіб які беруть
участь у справі.

Із анкети - заяви на отримання
кредитної карти (а.с. 13), яка надана
Банком до суду як доказ в
обгрунтування своїх вимог,
вбачається, що відповідач при
отриманні кредитної карти погодився
із Правилами користування платіжними
картами та умовами викладеними у
Договорі і дану згоду скріпив своїм
підписом.

Даного факту відповідач не
спростовує, однак ставить під сумнів
те, що його згода стосується саме
тих умов і правил, які було надано
Банком до суду.

В той же час відповідач не
надав суду інших Умов і Правил
надання банківських послуг, із якими
він, згідно анкети - заяви 05.10.2004 року,
погодився.

Враховуючи наведене, колегія
суддів не знайшла підстав для
відмови Банку у задоволенні позову в
частині стягнення штрафу, що
передбачено п. 8.6 Умов і Правил
надання банківських послуг.

Таким чином, вирішуючи спір, суд
першої інстанції неправильно
застосував норми матеріального права,
що згідно з п.4 ст.309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
та ухвалення нового рішення про
задоволення позову повністю, оскільки
визначена банком на підставі умов
договору заборгованість доведена
позивачем належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
позивачеві суд присуджує з відповідача
понесені судові витрати у справі, а
саме: судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

На підставі викладеного,
керуючись п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314,
ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Олександрівського
районного суду міста Кіровограда від
31 січня 2014 року скасувати.

Позов Публічного Акціонерного
Товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
б/н від 05 жовтня 2004 року сумі в сумі
22898 грн. 27 коп., яка складається з
заборгованості по кредиту в сумі 9655
грн. 32 коп., заборгованості по процентам
в сумі 11676 грн. 37 коп., штрафу
(фіксована частина) - 500 грн., штрафу
(процентна складова) 1066 грн. 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк»
сплачене державне мито в сумі 229 грн.
40 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може
бути оскаржено протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді: