У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ткачук О.С.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Шевченківського районного суду
м. Львова від 19 вересня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 6 лютого 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання
договору дарування недійсним,

в с т а н о в и в:

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 20 квітня 2010
року укладено договір дарування
квартири АДРЕСА_1. Зазначений договір є
фіктивним, укладеним з метою уникнення
відповідачем виконання рішення
апеляційного суду Львівської області
від 14 червня 2011 року про стягнення з
відповідача на її користь суми боргу,
що становить 14 500 доларів США.
Враховуючи наведене позивач просила
визнати спірний договір дарування
недійсним.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 12 липня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 1 жовтня 2012 року, у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з заявою про перегляд у зв'язку з
ново виявленими обставинами рішенням
Шевченківського районного суду м.
Львова від 12 липня 2012 року

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Львова від 19 вересня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 6 лютого 2014 року, у задоволенні
заяви ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та передати справу на новий судовий
розгляд.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності зазначених судових
рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання
договору дарування недійсним за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Львова від 19 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 6 лютого 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.С. Ткачук