Справа №
Пр. № 2/333/1154/14
Комунарський районний суд м.
головуючого - судді
за участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Запоріжжя цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3 В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що 01.03.2003 року між
нею та відповідачем зареєстрований
шлюб, про що Запорізьким міським
відділом реєстрації актів
громадянського стану Запорізького
обласного управління юстиції в книзі
реєстрації актів про одруження
зроблено запис за № 148. Від шлюбу мають
двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають з позивачем та знаходяться
на її утриманні. Посилаючись на
зазначене, а також враховуючи те, що
відповідач не працює та постійного
доходу не має, але добровільно надавати
допомогу на утримання дочки
відмовляється, просить суд стягнути з
відповідача на свою користь аліменти
на утримання неповнолітньої дочки в
розмірі 500 гривен щомісячно, починаючи
з дати звернення до суду і до
досягнення дитиною повноліття.
У судовому засіданні позивач уточнила
позовні вимоги, просить суд стягнути з
відповідача на свою користь аліменти
на утримання неповнолітньої дочки
ОСОБА_3 в розмірі 800 гривен щомісячно,
починаючи з дати звернення до суду і до
досягнення дитиною повноліття.
Відповідач у судовому засіданні
позов визнав частково, зазначивши, що
він відповідно до рішення суду сплачує
позивачу аліменти на утримання
неповнолітнього сина в розмірі 430
гривен щомісячно, на даний час він
офіційно не працевлаштований,
постійного заробітку не має, має на
утриманні хвору матір, у зв'язку з чим
просить суд стягнути на користь
позивача аліменти не більше ніж 500
Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, розглянувши
матеріали справи, приходить до
наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 10
Цивільно-процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
Цивільно-процесуального кодексу
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
Згідно зі ст. 60 Цивільно-процесуального
кодексу України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про
народження, серії НОМЕР_2, виданого
30.04.2009 року Комунарським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Запорізького міського управління
юстиції сторони є батьками
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).
Дитина проживає з матір'ю - ОСОБА_1 і
знаходиться на її утриманні.
Таким чином, судом встановлено, що на
цей час ОСОБА_3 повністю знаходиться на
утриманні позивача та проживає разом з
останньою. Добровільно відповідач
ОСОБА_2 матеріальної допомоги на
утримання спільної дитини не надає,
хоча є працездатним. Останній має
нерегулярний дохід, працює неофіційно.
Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини, ратифікованої
Постановою Верховної Ради України від
27.02.1997 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного
кодексу України при вирішенні
будь-яких питань щодо дітей, суд
повинен виходити з якнайкращого
забезпечення інтересів дітей.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права
дитини, батько (батьки) або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.
На підставі ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 ст. 183 Сімейного кодексу
України передбачено, що частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.
Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного
кодексу України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини і
платника аліментів, наявність у
останнього інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу
України встановлено, що аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.
На підставі ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу
України, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
Таким чином, приймаючи до уваги
інтереси неповнолітньої ОСОБА_3, її
стан здоров'я та матеріальне становище
позивача, стан здоров'я і матеріальне
становище відповідача, той факт, що
відповідач має змогу сплачувати
аліменти, а також думку відповідача, що
він зможе сплачувати аліменти, але не
більше, ніж 500 грн. щомісяця, враховуючи,
те що відповідач, відповідно до рішення
суду, сплачує аліменти на утримання
неповнолітнього сина, а також
враховуючи прожитковий мінімум на
дитину відповідного віку, встановлений
ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014
рік», суд вважає, що розмір аліментів на
утримання неповнолітньої ОСОБА_3, що
підлягають стягненню з ОСОБА_2 повинен
щомісячно складати 500 гривень,
починаючи з дати подачі позову.
Так як позивач при подачі позовної
заяви був звільнений від сплати
судового збору, тому з відповідача
відповідно до ст. 88
Цивільного-процесуального кодексу
України повинен бути стягнений судовий
збір на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись
Конвенцією про права дитини, ст. ст.
180-184, 191 СК України, ст. 8 Закону України
«Про охорону дитинства», ст. ст. 10, 57, 58,
60, 88, 209, 214-215, 367 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Запоріжжя,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у
розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісяця,
починаючи з 21.02.2014 року і до повноліття
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Запоріжжя,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід
держави судові витрати в розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят)
Рішення в частині суми платежу за один
місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України, допустити до негайного
виконання.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
В.Б. Кулик