АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №671/110/14-ц
Провадження №22-ц/792/887/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі:
головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В.,
Юзюка О.М.,

при
секретарі Сацюк Г.О.,

з участю
позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Волочиського районного суду
Хмельницької області від 6 березня 2014
року,

встановила:

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

ОСОБА_1 зазначив, що 21 травня 2013
року ОСОБА_2 неподалік бару «Лілея», по
вул. Незалежності, 3, в м. Волочиську,
Хмельницької області, побив позивача,
внаслідок чого останній отримав тяжкі
тілесні ушкодження. Волочиський
районний суд Хмельницької області
вироком від 3 жовтня 2013 року визнав
ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Через ушкодження здоров'я позивач
лікувався та поніс витрати на
придбання медичних засобів, зазнав
фізичних і душевних страждань.

У зв'язку з цим, ОСОБА_1 просив суд
стягнути з відповідача на свою користь
3137 грн. 83 коп. майнової шкоди та 50000 грн.
моральної шкоди.

Рішенням Волочиського районного
суду Хмельницької області від 6 березня
2014 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1301
грн. 03 коп. на відшкодування майнової
шкоди, 15000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, а всього 16301 грн. 03 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 487
грн. 20 коп. судового збору.

Суд керувався тим, що внаслідок
вчинення ОСОБА_2 злочину ОСОБА_1 поніс
витрати на лікування на суму 1301 грн. 03
коп. і зазнав душевних страждань, а
розмір відшкодування моральної шкоди
підлягав визначенню з урахуванням
характеру правопорушення, глибини
фізичних і душевних страждань
позивача, засад розумності та
справедливості в сумі 15000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову в
позові посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Заперечуючи проти апеляційної
скарги, позивач ОСОБА_1 зазначив, що
рішення суду є законним та
обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено, що 21 травня 2013 року
близько 0 годин 30 хвилин ОСОБА_2
неподалік бару «Лілея», по вул.
Незалежності, 3, в м. Волочиську,
Хмельницької області, на ґрунті
неприязних відносин побив ОСОБА_1,
внаслідок чого останній отримав тяжке
тілесне ушкодження, небезпечне для
життя в момент заподіяння.

Вироком Волочиського районного
суду Хмельницької області від 3 жовтня
2013 року ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
121 КК України, та призначено йому
покарання у виді п'яти років
позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_2 звільнено від
відбування покарання з випробуванням
із встановленням іспитового строку
тривалістю два роки.

У зв'язку з отриманням тілесного
ушкодження ОСОБА_1 з 21 травня 2013
року до 3 червня 2013 року перебував на
стаціонарному лікуванні в
Хмельницькій обласній лікарні. Позивач
поніс витрати на купівлю лікарських
препаратів у сумі 1301 грн. 03 коп.

Зазначені обставини визнані
сторонами та підтверджуються наявними
у справі письмовими доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи (ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК
України).

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Як передбачено ч. 1 ст. 1167 ЦК
України, моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Оцінивши в сукупності досліджені
докази, суд першої інстанції
правомірно виходив з того, що
злочинними діями ОСОБА_2 позивачу
завдано майнової та моральної шкоди,
тому відповідач має відшкодувати
останньому ці збитки.

Доводи ОСОБА_2 щодо незаподіяння
ним позивачеві майнової та моральної
шкоди не відповідають фактичним
обставинам справи.

Визначаючи розмір майнової шкоди
в сумі 1301 грн. 03 коп., суд обґрунтовано
керувався довідкою Хмельницької
обласної лікарні від 21 лютого 2014 року №
416 (а.с. 57), яка містить перелік медичних
засобів, придбаних позивачем під час
лікування за власні кошти, довідкою
Волочиської центральної районної
аптеки № 11 (а.с. 65) про вартість цих
засобів, квитанцією (а.с. 41, 42) щодо
оплати ОСОБА_1 комплекту
«Нейрохірургія № 1» і товарним чеком
(а.с. 38) про придбання позивачем
лікарського препарату фезам.

Твердження відповідача про
неправильність визначеного судом
розміру майнової шкоди не заслуговує
на увагу.

Посилання ОСОБА_2 на довідку
Хмельницької обласної лікарні від 2
вересня 2013 року (а.с. 50) про витрати на
лікування ОСОБА_1 є безпідставними,
оскільки ця довідка вказує на витрати
закладу охорони здоров'я на лікування
потерпілого від злочину та не містить
інформацію щодо предмету спору.

Є необґрунтованими й доводи
відповідача про неправильність
розміру моральної шкоди.

Згідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Внаслідок вчинення ОСОБА_2
злочину ОСОБА_1 зазнав тяжкої травми,
лікувався та переніс оперативне
втручання, відчував фізичний біль. У
зв'язку з ушкодженням здоров'я змінився
спосіб життя позивача, який докладає
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Суд першої інстанції в повній
мірі врахував характер і наслідки
вчиненого правопорушення, глибину
фізичних і душевних страждань
потерпілого, вимоги розумності та
справедливості. Визначений судом
розмір відшкодування моральної шкоди
(15000 грн.) є правильним.

У відповідності до ч. 4 ст. 1193 ЦК
України суд може зменшити розмір
відшкодування шкоди, завданої фізичною
особою, залежно від її матеріального
становища, крім випадків, коли шкоди
завдано вчиненням злочину.

Шкоди позивачеві завдано
внаслідок вчинення ОСОБА_2 злочину,
тому посилання останнього на
неврахування судом його матеріального
становища при визначенні розміру
відшкодування шкоди є безпідставними.

Не спростовують висновків суду й
інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно
і всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Волочиського районного
суду Хмельницької області від 6 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції -
Ніколова С.В.

Доповідач - Ярмолюк О.І.
Категорія 31