Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2014 року Пролетарський
районний суд м. Донецька у складі
головуючого - судді Пивоварової Ю.О.,
при секретарі Ситнюк Я.О,, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України у Пролетарському районі м.
Донецька до ОСОБА_1 про стягнення сум
переплати пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, зазначивши, що 03.05.2013 року
ОСОБА_1 звернулась до управління
Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька із
заявою про призначення пенсії за віком
(достроковий вихід) згідно ст. 26 та п. 7-2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Розпорядженням
Управління від 13.05.2013 року за № 2053
ОСОБА_1 була призначена пенсія згідно п.
7-2 Закону 1058. При цьому в заяві про
призначення пенсії заявником зроблена
відмітка про те, що на дату звернення
вона не працює. Однак, 02.10.2013 року до
відділу з призначення пенсій
управління від відділу
персоніфікованого обліку надійшла
інформація, що з 06.06.2001 року ОСОБА_1
зареєстрована як приватний
підприємець в УПФУ в Пролетарському
районі м. Донецька, тобто є працюючою
особою, а тому права на дострокове
призначення пенсії не має.
Розпорядженням від 04.10.2013 року пенсійна
справа ОСОБА_1 була закрита. У зв'язку з
встановленням факту здійснення
підприємницької діяльності, було
встановлено незаконне отримання
ОСОБА_1 суми пенсії за період з 03.05.2013
року по 03.09.2013 року в розмірі 4412,32 грн.,
яку і просили стягнути на їх користь.

У судовому засіданні представник
позивача Гусєва Ю.В. позовні вимоги
підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та пояснила,
що дійсно до 2002 року вона здійснювала
підприємницьку діяльність, але потім
її припинила. У 2004 році вона отримала
рішення Господарського суду Донецької
області про те, що її державна
реєстрація як підприємця скасована. У
2013 році вона звернулась до УПФУ за
оформленням пенсії та зазначила, що
вона не працює, оскільки з 2002 року
підприємницьку діяльність не веде,
ніякого доходу від цього не отримує,
тому вважала, що підстав для стягнення
з неї переплаченої пенсії немає т.я.
вона непрацевлаштовувалась, а єдиним
її доходом була призначена пенсія.

Суд, вислухавши пояснення представник
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
03.05.2013 року ОСОБА_1 звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька із
заявою про призначення пенсії за віком
(достроковий вихід) згідно ст. 26 та п. 7-2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Розпорядженням
Управління від 13.05.2013 року за № 2053
ОСОБА_1 була призначена пенсія згідно п.
7-2 вказаного вище Закону. При цьому в
заяві про призначення пенсії заявником
зроблена відмітка про те, що на дату
звернення ОСОБА_1 не працює (а.с.4-5).

02.10.2013 року до відділу з призначення
пенсій управління від відділу
персоніфікованого обліку надійшла
інформація, що з 06.06.2001 року ОСОБА_1
зареєстрована як приватний
підприємець в УПФУ в Пролетарському
районі м. Донецька.

Розпорядженням від 04.10.2013 року пенсійна
справа ОСОБА_1 була закрита. ОСОБА_1 за
період з 03.05.2013 року по 03.09.2013 року була
виплачена пенсія у розмірі 4412,32 грн.

Відповідно до п. 7-2 Прикінцевих
положень Закону 1058 до 1 січня 2015 року
право дострокового виходу на пенсію за
віком мають жінки, яким виповнилося 55
років, за наявності страхового стажу не
менше 30 років та за умови звільнення з
роботи. У разі коли жінка, якій
достроково призначено пенсію, до
досягнення віку, передбаченого статтею
26 цього Закону працевлаштувалася,
виплата дострокової пенсії на час
роботи припиняється.

У судовому засіданні було встановлено,
що дійсно ОСОБА_1 була зареєстрована як
підприємець та здійснювала
господарську діяльність, однак як
вбачається з рішення Господарського
суду Донецької області від 03.02.2004 року
державна реєстрація СПД ОСОБА_1,
зареєстрованої рішенням виконавчого
комітету Пролетарської районної ради
м. Донецька № 413 від 08.06.2001 року
скасована, рішення суду набрало
чинності. При цьому відповідно до
змісту рішення та наданої декларації
про доходи, останні доходи від
здійснення підприємницької діяльності
ОСОБА_1 отримувала у 2002 році. У 2013 році
на момент оформлення пенсії та у
подальшому ОСОБА_1 ніяких доходів не
отримувала.

Таким чином, враховуючи той факт, що
ОСОБА_1 на момент оформлення пенсії не
працювала, підприємницької діяльності
не здійснювала, доходів від неї не
отримувала, при цьому фактично її
державна реєстрація як СПД скасована в
установленому законом порядку, суд
приходить до висновку про те, що
підстав для стягнення суми сплаченої
їй пенсії не вбачається, оскільки
позивачем не надано доказів
працевлаштування пенсіонера та
отримання ним заробітної плати чи
доходу від цієї діяльності, тому у
задоволенні позову необхідно
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог
Управління Пенсійного фонду України у
Пролетарському районі м. Донецька до
ОСОБА_1 про стягнення сум переплати
пенсії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
адміністративного суду Донецької
області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови апеляційної
скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції.

Суддя:
Ю.О. Пивоварова