22-ц/775/153/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Бєльченко Л.А.
Доповідач Баркова Л.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого Баркової Л.Л.

Гаврилової Г.Л., Сорока Г.П.

при секретарі Брежнєві Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі матеріали
справи за позовом ОСОБА_3 до Відділу
державної виконавчої служби
Новоазовського районного управління
юстиції, слідчого Новоазовського РВ
ГУМВС України в Донецькій області,
треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про виключення майна з опису та
звільнення з-під арешту

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Новоазовського районного суду
Донецької області від 11 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

В червні 2013 року позивачка звернулася
до суду з даним позовом. Зазначала, що
на виконання постанови Новоазовського
районного суду у кримінальній справі
за її звинуваченням, 05.10.2010 року слідчим
Новоазовського РВ ГУМВС був проведений
обшук житла за адресами: АДРЕСА_1 у
відсутності власників майна ОСОБА_4,
ОСОБА_8, ОСОБА_6 і ОСОБА_9 та складені
протоколи опису майна та його арешту.

Тому просила виключити з опису та
звільнити з-під арешту майно що
належить: ОСОБА_7 - грошові кошти в сумі
507 грн., оргтехніка (системний блок та
монітор LG)); ОСОБА_8 - факс «Brother» - 1 шт.,
МФУ «Samsung»-1 шт., DVD плеєр, серійний номер
80-160- 04010); ОСОБА_6 відеомагнітофон,
дерев'яна коричнева шкатулка з
золотими та срібними прикрасами,
телефонний апарат з трубкою у парі -
1шт.; ОСОБА_4 - автомобіль DAIHATSU, модель
MOVE 1998 року випуску, його особисті
грошові кошти в сумі 1587 грн., як
приватного підприємця.

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від 11 грудня 2013
року відмовлено в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до Відділу державної
виконавчої служби Новоазовського
районного управління юстиції, слідчого
Новоазовського РВ ГУМВС України в
Донецькій області Ангеловського О.Л.,
треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про виключення майна з опису та
звільнення з-під арешту.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позов, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

У відповідності з положеннями ч.2
ст. 305, ч.2 ст.197, 158-1 ЦПК України
апеляційний суд розглядає справу без
участі сторін, які належним чином
повідомлені про час і місце судового
розгляду справи, без участі позивачки
у судовому засіданні в режимі відео
конференції за наявності ухвали про
відмову останній у клопотанні та без
здійснення фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
запису.

Заслухавши суддю доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги
в межах апеляційного оскарження,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Вирішуючи справу та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
позивачкою не наведено порушення її
особистих цивільних прав та інтересів
і вона не є тією особою, яка може
звернутися до суду з позовом про
звільнення майна з-під арешту, яке їй
не належить, підстав для задоволення
позову не має.

Не погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки він відповідає
встановленим обставинам справи та
положенням закону.

Відповідно до положень статті 3
ЦПК України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі змістом ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Як встановлено судом і вбачається
зі справи, ОСОБА_3 вироком
Новоазовського районного суду
Донецької області від 27.12.2011 року
засуджена за ст.ст. 190 ч.2, 190 ч.З, 190 ч.4 , 70
ч.І КК України до шести років
позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є її власністю (а.с.112-117 ).

Під час досудового слідства у
кримінальній справі за її
обвинуваченням за постановою судді
Новоазовського районного суду
Донецької області від 27.08.2010 року було
проведено обшук житла та іншого
володіння ОСОБА_3, за результатами
якого проведено опис майна та
постановою слідчого від 15.12.2010 року
накладено на нього арешт .( а.с . 103-111 ).

Звертаючись до суду з даним
позовом, ОСОБА_3 посилалась на те, що
описане, арештоване та незаконно
вилучене постановою слідчого майно їй
не належить, а належить її дітям та
родичам: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і
ОСОБА_7, про що вона повідомляла
слідчого. Тому просила захистити їх
права та інтереси, шляхом виключення
майна із акту описи та звільнення
його з-під арешту.

Згідно зі ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник
майна має права вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Отже, тільки особи, які вважають
себе власниками описаного та
арештованого майна, до яких позивачка
не належить, можуть за правилами,
установленими для розгляду позовів про
звільнення майна з-під арешту
звертатися до суду з позовом про
виключення майна із акту описи та
звільнення його з-під арешту.

Дані про те, що ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 або ОСОБА_7 в установленому
законом порядку надали ОСОБА_3
повноваження на пред»явлення даного
позову, а також на участь у справі в
якості представника їх інтересів, в
матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов до висновку щодо
необґрунтованості та безпідставності
заявлених вимог.

Відповідно до роз'яснень,
викладених у п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про виключення
майна з опису» від 27 серпня 1976 року №6 (в
редакції від 30 червня 1978 року №5),
ОСОБА_3 може звернутися зі скаргою на
правильність опису та арешту майна,
проведеного слідчим при провадженні в
кримінальній справі, тільки в
порядку, передбаченому кримінальним
процесуальним законодавством.

З урахуванням наведеного, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для встановлення неправильного
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
процесуального закону, не спростовують
висновків суду, обгрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

При вирішенні справи правильно
визначений характер правовідносин між
сторонами, вірно застосований закон, що
їх регулює, повно і всебічно досліджено
матеріали справи та надано належну
правову оцінку доводам сторін та
зібраним у справі доказам, а тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги не має.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК
України , колегія суддів

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Новоазовського районного
суду Донецької області від 11 грудня
2013 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня
проголошення, може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
касаційної інстанції .

Судді