РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30.04.2014 Франківський районний суд
м.Львова

в складі : головуючого судді
-Ванівського Ю.М.

при секретарі - Радченко О.О..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Львові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради,
третя особа - Львівська міська рада про
визнання права на користування житлом,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в
якому просить визнати за ним право на
користування квартирою АДРЕСА_1 та
зобов'язати Франківську районну
адміністрацію Львівської міської ради
укласти з ОСОБА_1 договір житлового
найму на квартиру АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що з 1999-го року
проживає у зазначеній квартирі.
Квартира була надана у користування її
батькові ОСОБА_2 відкритим акціонерним
товариством «Львівський автобусний
завод» як працівникові заводу.

Позивач зазначає, що проживала в цій
квартирі з батьком ОСОБА_2 та матір'ю
ОСОБА_3, які померли. Позивач за місцем
проживання в зазначеній квартирі не
зареєстрована.

В 2004-му році будинок передано від ВАТ
«Львівський автобусний завод»
територіальній громаді м. Львова.

В 2013р. до Позивача почали приходи
представники ЛКП "Південне" з вимогами
виселитися з квартири, мотивуючи
вимоги тим, що ця квартира Позивачу не
надавалася, відповідно після смерті
основного квартиронаймача - ОСОБА_3
Франківська районна адміністрація
Львівської міської ради передасть
зазначену квартиру для повторного
заселення.

Позивач зазначає, що згідно ст. 64, 65
Житлового кодексу України набув право
користування квартирою, згідно ст. 106
Житлового кодексу України, Ухвали
Львіської міської ради № 3704 від 08.07.2010р.
«Про розмежування повноважень між
виконавчими органами Львівської
міської ради» відповідач зобов'язаний
укласти з нею договір житлового найма
зазначеної квартири.

У судовому засіданні позивач та його
адвокат позовну заяву підтримали,
надали пояснення, аналогічні змісту
позовної заяви.

Відповідач явку представника в судове
засідання повторно не забезпечив,
жодних клопотань не подав, хоча був
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи.

Третя особа явки представника в судове
засідання не забезпечила, жодних
клопотань не подала, хоча була належним
чином повідомлена про час та місце
розгляду справи.

Заслухавши думку осіб, які беруть
участь у справі, суд керуючись ст. ст. 158,
224 ЦПК України розглянув справу заочно
та встановив:

Згідно довідки з місця проживання про
склад сім'ї і прописки ЛКП «Південне»
від 24.10.2013р. квартира АДРЕСА_1 державна,
користувач ОСОБА_3 померла, знята з
реєстрації 08.10.2013р.

Згідно технічного паспорта на квартиру
АДРЕСА_1: квартира розташована на 8-му
поверсі 9-ти поверхового будинку та
складається з однієї кімнати площею 11,2
кв.м., в тому числі 1-а кімната 11,2 кв.м.,
кухні площею 4,5 кв.м., санвузла площею 2,3
кв.м., коридору площею 2,3 кв.м., комірки
площею 0,3 кв.м. Загальна площа квартири
20,6 кв.м.

Згідно ухвали Львівської міської ради
№ 1266 від 20.05.2004р. «Про прийняття у
власність територіальної громади м.
Львова відомчих житлових будинків
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 від ВАТ «Львівський
автобусний завод» будинок АДРЕСА_1
прийнято у власність територіальної
громади м. Львова.

Згідно свідоцтва про народження
позивача, її батьками є ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Свідоцтвом про одруження від 09.05.1981р.
підтверджується реєстрацію шлюбу між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, якій після одруження
присвоєно прізвище ОСОБА_3.

Копією трудової книжки ОСОБА_2
підтверджує перебування у трудових
відносинах з ВАТ «Львівський
автобусний завод».

Згідно свідоцтва про смерть від 12.03.2001р.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно довідки про смерть від 05.05.2005р.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно адресного листка вибуття ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_3 вибула з с. Звенигород до
м. Львів. З копії паспорта ОСОБА_1
випливає відсутність реєстрації за
місцем проживання.

З довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» випливає
відсутність у позивача на праві
власності нерухомого майна.

Згідно показань допитаних в судовому
засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 - позивач проживає в АДРЕСА_1
Свідки повідомили, що були в зазначеній
квартирі бачили там речі позивачки.

Зокрема свідок ОСОБА_9 пояснила, що
проживає в АДРЕСА_1, знає позивача давно
як сусідку та підтверджують її
проживання в АДРЕСА_1 з моменту
поселення в будинок з батьками по даний
час. Після смерті батьків позивач
надалі проживає в зазначеній квартирі.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що є співжителем
позивачки та підтверджує її проживання
в зазначеній квартирі. Повідомив, що
квартира була надана батькам
позивачки.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що проводив
ремонт в квартирі позивачки за адресою:
АДРЕСА_1. Підтверджує проживання
позивачки в квартирі АДРЕСА_1

Позивачем долучено до справи копії
поштових відправлень, конвертів від 2002,
2009, 2005, 2011 років, позовної заяви ВАТ
«Львівобленерго» від 30.09.2005р.,
попередження ЛКП «Південне» від
2011р.,акту порушення правил
користування електроенергією від 2002 та
2003 років, якими підтверджується
отримання позивачем поштової
кореснопденції та її проживання за
вказаною адресою, копії договорів про
надання послуг з газопостачання
зазначеної квартири, які укладалися з
позивачем.

Долученими до справи квитанціями
підтверджується оплата
житлово-комунальних послуг.

З наведених обставин суд приходить до
висновку, що позивач поселявся в
зазначену квартиру як член сім'ї
квартиронаймачів та проживає на
законних підставах в квартирі АДРЕСА_1

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Стаття 124 Конституції України
передбачає, що до юрисдикції судів
віднесено всі правові відносини, що
виникають у державі. Відповідно до ч.1
ст.15 ЦПК України, суди розглядають в
порядку цивільного судочинства справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання, оспорювання. Відповідно до
ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту
цивільних прав та інтересів
передбачено визнання права, примусове
виконання обов'язку в натурі.

Відповідно до ст. 47 Конституції України
- кожен має право на житло. Держава
створює умови, за яких кожний
громадянин матиме змогу побудувати
житло, придбати його у власність або
взяти в оренду. Ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як
на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 61 Житлового кодексу України
- користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення.

В силу ст. 65 Житлового кодексу України -
наймач вправі в установленому порядку,
за письмовою згодою всіх членів сім'ї,
які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. На вселення до батьків їх
неповнолітніх дітей зазначеної згоди
не потрібно. Особи, що вселилися в жиле
приміщення як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами його сім'ї,
які проживають з ним, не було іншої
угоди про порядок користування жилим
приміщенням.

Згідно ст. 64 Житлового кодексу України -
до членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.

Сама по собі відсутність реєстрації
позивача в квартирі АДРЕСА_1 не може
виключати проживання позивача в цій
квартирі. Зокрема Пленум Верховного
суду України в п. 15 Постанови № 9 від
01.11.1996р. «Про застосування Конституції
України при здійсненні правосуддя»
зазначає з урахуванням
конституційного положення про те, що
ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду (ст. 47
Конституції), судам слід при вирішенні
житлових спорів виходити з
неприпустимості виселення в
адміністративному порядку за санкцією
прокурора осіб, які самоуправно
зайняли жиле приміщення або проживають
у будинках, що загрожують обвалом.

При розгляді спорів про право
користування жилим приміщенням
необхідно брати до уваги, що ст. 33
Конституції гарантує кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, свободу пересування
та вільний вибір місця проживання. Це
означає, що наявність чи відсутність
прописки самі по собі не можуть бути
підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за
особою, яка там проживала чи вселилась
туди як член сім'ї наймача (власника)
приміщення, або ж для відмови їй у
цьому.

В силу ст. 106 Житлового кодексу України -
повнолітній член сім'ї наймача вправі
за згодою наймача та інших членів сім'ї,
які проживають разом з ним, вимагати
визнання його наймачем за раніше
укладеним договором найму жилого
приміщення замість попереднього
наймача. Таке ж право у разі смерті
наймача або втрати ним права на жиле
приміщення належить будь-якому членові
сім'ї наймача.

У разі відмови наймодавця у визнанні
члена сім'ї наймачем за договором найму
спір може бути вирішено в судовому
порядку.

Згідно п. 2.11. розділу VI. Ухвали
Львівської міської ради № 3704 від
08.07.2010р. «Про розмежування повноважень
між виконавчими органами Львівської
міської ради» до повноважень районних
адміністрацій Львіської міської ради
належить зміна договору найму житлових
приміщень та укладення договору найму
з фактично зареєстрованими і
проживаючими мешканцями житлових
приміщень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 158, 209, 212, 214, 215,
218, 224, 225, 226 ЦПК України, на підставі ст.
ст. 33, 47, 124 Конституції України, ст.ст. 61,
64, 65, 106 Житлового кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задоволити:

Визнати за ОСОБА_1 право на
користування квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати Франківську районну
адміністрацію Львівської міської ради
укласти з ОСОБА_1 договір житлового
найму на квартиру АДРЕСА_1

Рішення суду може бути переглянуто
Франківським районним судом м. Львова
за заявою відповідача, яка подається в
порядку передбаченому ст. 228 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Франківський районний суд м. Львова
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги або в порядку ч.1 ст.294 ЦПК
України.

Суддя:
Ванівський Юрій Михайлович