Справа № 444/7542/12
провадження № 2/216/243/14
У Х В А Л А

14 березня 2014 року.

Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області, у складі:

головуючого-судді -
Бондарєвої О.І.

при секретарі -
Городнічевій Т.О.

за участю позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представника відповідача -
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у залі суду, у місті Кривому
Розі, заяву ОСОБА_2 про забезпечення
позову, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Центрально-Міського
районного суду міста Кривого Рогу
перебуває цивільна справа за уточненим
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору Приватний нотаріус
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_8, про визнання договору
недійсним, про встановлення факту, що
має юридичне значення, про визнання
майна спільної сумісною власністю
подружжя та його поділ.

Під час підготовчої частини судового
засідання позивачем заявлено про
забезпечення позову, з метою ухилення
відповідачів у справі від виконання
рішення суду, з урахуванням
вірогідності відчуження спірного
майна, яке належить відповідачам на
праві власності, просив накласти арешт
на земельну ділянку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, та транспортний засіб
Мерседес Бенц С 230, державний номерний
знак НОМЕР_1.

Суд заслухавши думку учасників
судового провадження, з яких, позивач
підтримав заяву, відповідач та його
представник, кожен окремо, просили у
задоволенні заяви, - відмовити,
оскільки суду не надано доказів, що
відповідачі мають наміри
розпорядитись майном, дослідивши
доводи зазначеної заяви, вивчивши
матеріали цивільної справи, суд
приходить до висновку про необхідність
у задоволенні зазначеної заяви, з
наступних підстав.

Так, у відповідності до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК
України, позов дійсне може бути
забезпечено, шляхом накладення арешту
на майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходиться у нього
або в інших осіб.

Згідно роз'яснень п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22.12.2006 року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства про розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в чому,
що між сторонами дійсно виник спір і
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача, а
й осіб, права яких можуть бути порушені
у зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Керуючись наведеними нормами
процесуального законодавства та
враховуючи роз'яснення Верховного Суду
України, при вирішенні питання про
забезпечення позову суди мають
здійснити оцінку обґрунтованості
доводів позивача щодо необхідності
вжиття заходів забезпечення позову з
урахуванням розумності,
обґрунтованості, адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможній
такий захід

забезпечити фактичне виконання
судового рішення у разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення суду
в разі невжиття таких заходів;
запобіганню порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів, що не є
учасниками даного судового процесу.

Як убачається з уточненої позовної
заяви у редакції 06.11.2013 року, Позивач
просить суд визнати земельну ділянку,
власником якої на час розгляду справи є
відповідач у справі ОСОБА_7, та
транспортний засіб, власником якого є
відповідач ОСОБА_4, - об'єктами спільної
сумісної власності подружжя та
розподілити його в натурі.

Отже, невжиття заходів по забезпеченню
позову може унеможливити виконання
рішення суду про розподіл спільного
майна подружжя.

Керуючись ст. 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, -
задовольнити.

Забезпечити уточнений позов ОСОБА_2 про
визнання договору недійсним, про
встановлення факту, що має юридичне
значення, про визнання майна спільної
сумісною власністю подружжя та його
поділ, шляхом накладення арешту на
наступне майно:

- земельну ділянку, площею 0.1000 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_7, на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки, посвідченого 25.10.2012
року приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_8, реєстровий номер 5441;

- транспортний засіб, автомобіль
Мерседес Бенц С 230, державний номерний
знак НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована: АДРЕСА_2.

Ухвалу допустити до негайного
виконання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.21 Закону України
«Про виконавче провадження» дану
ухвалу може бути пред'явлено до
виконання протягом трьох років з
моменту винесення ухвали.

Ухвала може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом п'яти днів з дати її
отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Суддя
О.І.Бондарєва.