Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/1246/14
Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області у складі:
головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.

при секретарі: Цар М.М.

за участю: позивача - ОСОБА_2 та його
представника(адвоката) - ОСОБА_3

представника відповідача - ПАТ
«Львівобленерго» - Рібуна Р.В.,

представника третьої особи
ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові в залі суду
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 12 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Львівобленерго», третя особа ОСОБА_5
про визнання дій відповідача
неправомірними, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2013р. ОСОБА_2 звернувся в суд із
позовом до ПАТ «Львівобленерго» в
якому із врахуванням уточнених
позовних вимог просив визнати
неправомірними дії ПАТ
«Львівобленерго» щодо перенесення
приладу обліку електричної енергії
кв.АДРЕСА_1 з сходової клітини будинку
на фасад цього ж будинку та стягнути
судові витрати у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 20 квітня 2012р. працівниками
Личаківського РЕМ ПАТ
«Львівобленерго» без його відома був
перенесений прилад обліку електричної
енергії, який обліковує електричну
енергію в квартирі АДРЕСА_1, яка
належить йому на праві приватної
власності і в якій він є
зареєстрований. Вищезгаданий прилад
обліку електричної енергії до
перенесення знаходився на сходовій
клітці будинку АДРЕСА_2, а після його
перенесення був встановлений на фасаді
цього ж будинку. Підставою для
перенесення було звернення гр. ОСОБА_6 -
представника споживача квартири
АДРЕСА_3 ОСОБА_5, яка до вказаного
приладу обліку жодного відношення не
має. Відповідач при перенесенні
приладу обліку електроенергії порушив
п.п.10-11 ПКЕЕН, затверджених постановою
КМУ від 26 липня 1999р. №1357.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 12 грудня 2013 року відмовлено
у задоволенні позову ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Львівобленерго» про визнання
неправомірними дій щодо перенесення
приладу обліку.

Рішення суду оскаржив позивач. В
апеляційній скарзі покликається на
його незаконність та
необґрунтованість. Зазначає, що поза
увагою і належною оцінкою з боку суду
залишились доводи позивача про
порушення відповідачем правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених постановою КМУ
від 26 липня 1999р. №1357, а саме порядок
установлення та експлуатації приладів
обліку електричної енергії
передбачений п.п.8-12 Правил КЕЕН.

Просить рішення районного суду
скасувати й ухвалити у справі нове
рішення про задоволення позову в
повному його обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та його представника на
підтримання апеляційної скарги,
представника відповідача та
представника третьої особи на її
заперечення, вивчивши письмові
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з положеннями ст.3 ЦПК України
кожна особа, має право в порядку
встановленому цим Кодексом
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Захист
цивільних прав - це передбачені законом
способи охорони цивільних прав у разі
їх порушення чи реальної небезпеки
такого порушення. Тому власник
порушеного права може скористатися не
будь - яким, а лише конкретно визначеним
законом способом захисту свого права.

Загальний перелік таких способів
захисту цивільних прав та інтересів
передбачений ст.16 ЦК України, а інші
способи визначаються спеціальним
законом, який регулює конкретні
цивільні правовідносини. В даному
випадку Законами України "Про
електроенергетику" та "Про
житлово-комунальні послуги", які
визначають господарську діяльність
спрямовану на задоволення потреб
фізичної чи юридичної особи в
забезпеченні їх послугами, у тому
числі й електропостачанням, а також
Правилами користування електричною
енергією для населення, затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1357 від 26.07.1999р., з наступними змінами
і доповненнями.

Згідно статті 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не доведено неправомірність
перенесення приладу обліку із сходової
клітки, що не перебуває у його
власності на фасад будинку та не
представлено доказів порушення його
прав з боку відповідача.

Такий висновок суду є законним та
відповідає встановленим обставинам по
справі.

Судом встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що будинок АДРЕСА_2,
належить на праві спільної часткової
власності двом власникам: позивачу
ОСОБА_2 належить 61/100 ідеальних частин
будинку відповідно до розпорядження
Личаківської районної адміністрації
ЛМР від 07.09.2001р. №1175(а.с.19,43), а ОСОБА_5
належить 39/100 ідеальних частин будинку
відповідно до договору дарування від
18.10.2004р.(а.с.52).

Позивач є споживачем електричної
енергії, яку поставляє відповідач,
згідно договору про користування
електричною енергією.(а.с.11-12)

14.09.2010р. представник третьої особи
ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернулась до ПАТ
«Львівобленерго» із заявою(а.с.50), а
потім усно із проханням про
перенесення електролічильника, який
обліковує спожиту ОСОБА_2
електроенергію на зовнішню стіну
будинку, біля входу в будинковолодіння
зі сторони АДРЕСА_2

В обґрунтування поданої заяви,
представника третьої особи ОСОБА_5 -
ОСОБА_6, зазначила, що розміщення
електролічильника ОСОБА_2 на сходовій
клітці, яка належить ОСОБА_5 створює для
неї незручності.

20 квітня 2012р. працівниками
Личаківського РЕМ ПАТ
«Львівобленерго» був перенесений
прилад обліку електричної енергії,
який обліковує електричну енергію в
квартирі АДРЕСА_1, з коридору на фасад
цього ж будинку.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що прилад обліку
електричної енергії житла, який
належить позивачу ОСОБА_2 до
перенесення знаходився на сходовій
клітці, що належить ОСОБА_5.

Відповідно до п.8 розділу «Установлення
та експлуатація приладів обліку
електричної енергії» ПКЕЕН прилади
обліку електричної енергії мають бути
придбані, встановлені, підключені
енергопостачальником, а їх вартість та
вартість з встановлення оплачена: а)для
новозбудованих будинків -
забудовниками; б) у разі розділу обліку
електричної енергії - організаціями,
які здійснюють розділ обліку.

Отже, прилад обліку електричної
енергії, який обліковує
електроенергію, що споживається
позивачем, і який був перенесений зі
сходової клітки будинку АДРЕСА_2, є
власністю відповідача, який вправі
розпорядитись ним на власний розсуд.

Крім того, згідно ч.2 п.11.5 Розділу 11
«Облік та контроль якості електричної
енергії, вимірювальні прилади ДБН В
2.5-23:2010 «Проектування
електрообладнання об'єктів цивільного
призначення», засоби обліку
електроенергії, споживаної
індивідуальними будинками, котеджами,
рекомендується розташовувати ззовні
будинку в місцях, які забезпечують
безперешкодний доступ до них персоналу
електропередавальної організації.

Судом першої інстанції була надана
вірна оцінка зазначеним обставинам та
встановлено, що власник частини
будинку-особняка АДРЕСА_2 ОСОБА_5
періодично користується
електроенергією у вказаному будинку та
не може забезпечити щомісячне зняття
інформації про покази лічильника, а
тому за зверненням її представника
енергопостачальною організацією
правомірно було проведення
перенесення приладу обліку
електроенергії із сходової клітки на
фасад будинку з дотриманням правил
улаштування електроустановок.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доводи апелянта про те, що відповідачем
порушено п.п.8-12 Правил КЕЕН не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні і не доведені належними та
допустимими доказами.

На думку колегії суддів, голослівним є
твердження позивача про те, що згідно
Правил КЕЕН при перенесенні приладу
обліку обов'язково повинна бути згода
та бажання позивача ОСОБА_2 та
обов'язково повинен складатись акт про
збереження пломб, який складається у
двох примірниках, один з яких
залишається у споживача виходячи з
наступного.

Згідно п.10 ПКЕЕН прилади обліку
встановлюються відповідно до правил
улаштування електроустановок. Прилад
обліку повинен мати пломбу з відбитком
повір очного клейма територіального
органу Держспоживстандарту та пломбу з
відбитком клейма або логотипу
енергопостачальника. У разі
встановлення приладу обліку в
квартирі(будинку) або іншому об'єкті
споживача енергопостачальник складає
акт про збереження пломб у двох
примірниках, один з яких залишається у
споживача.

Частиною 3 пункту 11 ПКЕЕН перенесення
приладів обліку за бажанням споживача,
якщо це не суперечить вимогам правил
улаштування електроустановок,
виконується енергопостачальником за
рахунок споживача.

Аналізуючи вище згадані положення
Правил, колегія суддів вважає, що акт
про збереження пломб складається при
встановлення приладів обліку
електричної енергії, однак не
стосується їх перенесення.

Частина ж 3 пункту 11 ПКЕЕН стосується
перенесення приладів обліку, якщо таке
перенесення здійснюється за бажанням
споживача і якщо це не суперечить
вимогам правил улаштування
електроустановок.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
права або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
немає.

Відтак, ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального
закону судове рішення зміні чи
скасуванню не підлягає, а доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції про безпідставність
пред'явленого позову не спростовують..

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1.ч.1 ст.307, 308, 314,
315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 12 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена
протягом 20 днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
О.М.Ванівський

Судді:
М.Я.Богонюк

С.А.Шашкіна