Справа № 204/9063/13-ц
Провадження № 2/204/620/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
територіальної громади
Дніпропетровською міської ради, треті
особи: Третя Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, Відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання права
власності у порядку спадкування за
заповітом,-

в с т а н о в и в:

05 грудня 2013 року позивачка звернулася
до суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що 23 травня 1972 року
ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу придбала у ОСОБА_5
нерухоме майно, а саме: 11/100 частини
домоволодіння, що знаходиться у
АДРЕСА_1, яке в цілому складалось з:
жилого дерев'яномазаного обкладеного
цеглою будинку А-1 жилпощею103,7 кв.м. та
жилого дерев'яномазаного обкладеного
цеглою будинку Б-1 жилплощею 66,9 кв.м. з
надвірними побудовами. Згідно Договору
купівлі-продажу від 23 травня 1972 року «в
користування ОСОБА_4 надходить в
жилбудинку Б-1 кв.5: 5-2 жилкімната пл.13,1
кв.м., 5-1 кухня, 1/2 част. сіней б-1, 1/6
част.льоху Г, ворота №1, забор №2
вбиральня №5 спільного користування.».
08 квітня 1985 року на підставі Свідоцтва
про зміну прізвища, імені по-батькові
виданого Відділом ЗАГС
Красногвардійського РВК м.
Дніпропетровська, актовий запис № 16
«ОСОБА_4» змінила своє ім'я і стала
«ОСОБА_4». 14 червня 1991 року за
інвентарним номером 290 ОСОБА_4 було
отримано Технічний паспорт на придбане
нею за договором купівлі-продажу
нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1.
Рішенням Красногвардійського РВК № 294/2
від 20.11. 1998 року було узаконено
переобладнання кухні літ. 5-1 в житлове
приміщення площею 8,4 кв.м. Разом з
ОСОБА_4 співвласниками домоволодіння є
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13 В зв'язку з тим, що
співвласниками ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_8,
ОСОБА_7 в 2002-2005 роках були самовільно
зведені на території домоволодіння
АДРЕСА_1 гаражі та сараї, за їх
зверненням рішенням Виконавчого
комітету Красногвардійської районної
у місті Дніпропетровську ради № 62/8 від
22.02.2007 року «Про узаконення гаражів літ.
Н і К, сараїв літ. О, Р, П та затверджено
акт ідеальних часток між
співвласниками домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1» було затверджено акт
ідеальних часток між співвласниками
цього домоволодіння з видачею нових
свідоцтв на: гр. ОСОБА_11 - 45/100 часток; гр.
ОСОБА_4 - 4/100 часток; гр. ОСОБА_7 - 9/100
часток; гр. ОСОБА_16 (нині власник
ОСОБА_13.) - 3/100 часток; гр. ОСОБА_14 - 8/100
часток; гр. ОСОБА_8 - 9/100 часток; гр.
ОСОБА_10 - 18/100 часток; гр. ОСОБА_9 - 4/100
часток від усього домоволодіння.
Одночасно цим рішенням виконкому
Красногвардійської районної у місті
Дніпропетровську ради було вирішено
«Вважати такими, що втратили чинність,
попередні правовстановлюючі документи
на співвласників домоволодіння
АДРЕСА_1», в тому числі і документи
ОСОБА_4 А також було зобов'язано всім
співвласникам домоволодіння оформити
право власності і реєстрації згідно з
пунктом 5 цього рішення через КП
«ДМЬТІ». Проте, про наявність такого
рішення виконкому та про зміну розміру
належної їй частки домоволодіння по
АДРЕСА_1 ОСОБА_4 повідомлена не була. Як
наслідок, за життя вона не оформила в КП
ДМБТІ документи на право власності на
4/100 частину домоволодіння (змінена
частка), оскільки була впевнена, що
наявні у неї правовстановлюючі
документи на домоволодіння є дійсними.
31 липня 2007 року ОСОБА_4 склала заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
Третьої дніпропетровської державної
нотаріальної контори, зареєстрований в
реєстрі за № 3-262, згідно якого усе
належне їй майно, майнові права та
обов'язки їй, а також ті майнові права
та обов'язки, які належатимуть їй на
день смерті заповіла ОСОБА_2 .,
ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4
померла. Після її смерті відкрилась
спадщина - 4/100 частина домоволодіння по
АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4. Вона, як
спадкоємиця ОСОБА_4 за заповітом,
своєчасно подала до Третьої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини, яка залишилась
після смерті ОСОБА_4 Але, 12 квітня 2013
року державним нотаріусом на її ім'я
було видано лист № 1286/02-14 «Щодо
звернення до суду», в якому їй було
повідомлено про неможливість видачі на
її ім'я свідоцтва про право на спадщину
за заповітом в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа із
зазначенням правильного розміру
зміненої частки у домоволодінні по
АДРЕСА_2. Також цим листом їй було
рекомендовано вирішити питання про
право на спадщину в судовому порядку.
Приймаючі до уваги вищенаведені
обставини, вона, як спадкоємець за
заповітом, вимушена звернутися з цією
позовною заявою до суду, бо отримання
нею свідоцтва про право на спадщину
шляхом звернення до державної
нотаріальної контори неможливе. Вона
не має можливості здійснити реєстрацію
права власності в порядку спадкування
за собою і, як наслідок, вона не має
можливості володіти та розпоряджатися
належним їй майном. Просила: визнати за
нею (індивідуальний податковий номер
НОМЕР_1) право власності на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка
складається з 4/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній
ділянці розміром 918 кв.м., та в цілому
складається з: житловий будинок А-1 -
глинов.обкл.цеглою - житловою площею 103,7
кв.м., загальною площею 160,8 кв.м. та
споруди, позначені в технічній
документації: Б-1 - житловий будинок -
глинов.обкл. цеглою, шл.бетон - житловою
площею 108,6 кв.м., загальною площею 159,5
кв.м., Е-гараж-шл.блок, Ж-гараж-мет,
К-гараж-цегла, И-гараж-шл.блок,
М-убиральня-цегла, Н-сарай-мет.,
О-сарай-цегла, П-сарай-цегла,
Р-сарай-цегла, 1-5,І, II - споруди та
складається з: 1-коридор, 2-ванна,
3-туалет, 4-кухня, 7-кладова, І-балкон,
ІІ-лоджія, 5,6 - житлові кімнати, житловою
площею 27,0 кв.м., загальною площею 48,9
кв.м., з яких 4/100 частин домоволодіння
складаються із: в житловому будинку
літ. Б-1 кв. № 5, житловою площею 21,5 кв.м.,
загальною - 30,5 кв.м., в тому числі: 5-1а -
сіни-кухня площею 9,0 кв.м., 5-1 житлова
кімната площею 8,4 кв.м., 5-2 житлова
кімната площею 13,1 кв.м., в загальному
користуванні: убиральня літ.М, споруди
1-4,1, II.»; судові витрати покласти на неї.

У судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримала та
просила їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явилась, про день та час
розгляду справи повідомлена належним
чином, причину неявки суду не
сповістила. У передуючому судовому
засіданні проти позову заперечувала,
просила відмовити у задоволення
позовних вимог. Справа розглянута у
порядку ст. 169 ЦПК України.

Представники третіх осіб у судове
засідання не з'явились.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають
у державі.

Як встановлено у судовому засіданні, 23
травня 1972 року ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі-продажу придбала у
ОСОБА_5 нерухоме майно, а саме: 11/100
частини домоволодіння, що знаходиться
у АДРЕСА_1 яке в цілому складалось з:
жилого дерев'яно-мазаного обкладеного
цеглою будинку А-1 жилпощею103,7 кв.м. та
жилого дерев'яно-мазаного обкладеного
цеглою будинку Б-1 жилплощею 66,9 кв.м. з
надвірними побудовами, що
підтверджується копією договору за
реєстровим № 1-1190 (а.с. 6-8).

Згідно Договору купівлі-продажу від 23
травня 1972 року «в користування ОСОБА_4
надходить в житловому будинку Б-1 кв.5: 5-2
житлова кімната пл.13,1 кв.м., 5-1 кухня, 1/2
част. сіней 6-1, 1/6 частки льоху Г, ворота
№1, огорожа (забор) № 2, вбиральня № 5
спільного користування.» (а.с. 7).

08 квітня 1985 року «ОСОБА_4» змінила своє
ім'я і стала «ОСОБА_4», що
підтверджується Свідоцтвом про зміну
прізвища, імені по-батькові виданого
Відділом ЗАГС Красногвардійського РВК
м. Дніпропетровська, актовий запис № 16
(а.с. 20).

14 червня 1991 року за інвентарним номером
290 ОСОБА_4 було отримано Технічний
паспорт на придбане за договором
купівлі-продажу нерухоме майно за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-16).

Відповідно до Рішенням Виконавчого
комітету Красногвардійської районної
у місті Дніпропетровську ради № 62/8 від
22.02.2007 року «Про узаконення гаражів літ.
Н і К, сараїв літ. О, Р, П та затвердження
акта ідеальних часток між
співвласниками домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1» вирішено: затвердити
акт ідеальних часток між
співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1
з видачею нових свідоцтв на: гр. ОСОБА_11
- 45/100 часток; гр. ОСОБА_4 - 4/100 часток; гр.
ОСОБА_7 - 9/100 часток; гр. ОСОБА_16 - 3/100
часток; гр. ОСОБА_14 - 8/100 часток; гр.
ОСОБА_8 - 9/100 часток; гр. ОСОБА_10 - 19/100
часток; гр. ОСОБА_9 - 4/100 часток від
усього домоволодіння; вважати такими,
що втратили чинність, попередні
правовстановлюючі документи на
співвласників домоволодіння АДРЕСА_1»,
ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_16, ОСОБА_14,
ОСОБА_8, ОСОБА_9; зобов'язати ОСОБА_11,
ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_7 внести зміни в
технічну документацію та всім
співвласникам домоволодіння оформити
право власності і реєстрацію згідно з
пунктом 5 цого рішення через КП «ДМБТІ»
Дніпропетровської міської ради (а.с.
21-22).

31 липня 2007 року державним нотаріусом
Третьої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Демуш Є.В. за
реєстром № 3-262 було посвідчено заповіт,
де зазначено, що ОСОБА_4 усе належне їй
майно, де б воно не було, та з чого воно
не складалося, усі майнові права та
обов'язки, а також ті майнові права та
обов'язки, які належатимуть їй на день
смерті заповідає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
Серії НОМЕР_2 виданого Відділом
державної реєстрації смерті
Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області, про що в
Книзі реєстрації смертей зроблено
запис за № 6827 (а.с.24).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина - 4/100 частина домоволодіння по
АДРЕСА_1, яка належала їй за життя.

Відповідно до Постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 11 лютого
2014 року винесеної державним нотаріусом
третьої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Хилько Л.А.,
ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_4, та рекомендовано звернутись з
відповідною вимогою до суду, у зв'язку
із тим, що спадкоємцем ОСОБА_2 не надано
правовстановлюючий документ на
частину житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (п'ять),
так як згідно рішення виконкому
Красногвардійської районної у м.
Дніпропетровську ради від 22.02.2007 року,
№ 62/8 у зв'язку зі зміною частки
житлового будинку за вищезазначеною
адресою вищевказаний договір
купівлі-продажу втратив чинність та
громадянкою ОСОБА_4 не внесені зміни до
технічної документації, не оформлено
та не здійснена реєстрація права
власності згідно вищезазначеного
рішення виконкому на належну їй
частину житлового будинку по АДРЕСА_1
(а.с. 103).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.ст. 1217, 1218 ЦК
України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до 1233 ЦК України заповітом
є особисте розпорядження фізичної
особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Нормами діючого законодавства не
передбачено захисту порушеного права
саме в межах заявлених вимог позивачки.
Позивакою не надано до суду доказів
тому, яким саме чином порушене її право
відповідачем.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на
захист цивільних прав та інтересів:
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Подавши свої докази, сторони
реалізували своє право на доказування
і одночасно виконали обов'язок із
доказування, оскільки ст. 60 ЦПК
закріплює правило, за яким кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обов'язок із
доказування покладається також на
осіб, яким надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб, або
державні чи суспільні інтереси (ст. ст.
27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними
нормами встановлено як право на участь
у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і
обов'язок із доказування обставини при
невизнані них сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Крім того, суд безпосередньо не повинен
брати участі у зборі доказового
матеріалу.

Всебічне дослідження усіх обставин
справи та письмових доказів, з
урахуванням допустимості доказів та
узгодженістю і несуперечністю між
собою дають об'єктивні підстави
вважати, що позов про визнання права
власності у порядку спадкування за
заповітом не підлягає задоволенню, а ні
повністю, а ні частково.

Судом не встановлено порушення права
позивачки саме з боку відповідача -
територіальної громади
Дніпропетровської міської ради.

З матеріалів справи вбачається
безспірне право позивачки в порядку
спадкування за заповітом на 4/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1, однак суд
позбавлений можливості задоволення
позову в цій частині, так як відсутній
механізм виконання такого рішення,
оскільки заявлена складова спірної
частини домоволодіння (визначених
позивачкою будівель, споруд та місць
загального користування) не
підтверджена доказами, а саме до суду
не надано технічної документації на
вказану частину домоволодіння на
момент звернення до суду, не заявлено
відповідного клопотання що
витребування таких доказів у разі
неможливості їх отримання. Суд
позбавлений можливості перевірити
відсутність або наявність самочинного
будівництва та відповідно порушення
прав інших співвласників
домоволодіння.

Враховуючи вищевикладене, те, що
позивачкою заявлено позов до суду за
відсутності спору між сторонами, суд
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
територіальної громади
Дніпропетровською міської ради, треті
особи: Третя Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, Відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання права
власності у порядку спадкування за
заповітом.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне судові витрати по
сплаті судового збору у сумі 744 грн. 00
коп. понесені ОСОБА_2 віднести за її
рахунок (а. с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 15, 30-33, 57, 58, 60, 81, 209, 212-216, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
територіальної громади
Дніпропетровською міської ради, треті
особи: Третя Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, Відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання права
власності у порядку спадкування за
заповітом - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 744 грн. 00 коп. понесені
ОСОБА_2 віднести за її рахунок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О. В. Нізік