Справа № 431/3564/13-ц
Провадження № 2/431/56
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Старобільський
районний суд Луганської області

у складі головуючого судді
Форощука О.В.,

при секретарі
Бахтин Н.І.,

за участі позивача
не з'явилась,

відповідача
не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Старобільську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
спільно набутого майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про поділ спільно набутого
майна подружжя, у якому просить суд
розділити спільно набуте майно,
визнавши за ОСОБА_1 право власності на
2/3 частини квартири за АДРЕСА_1,
загальною площею 62,7 м.кв.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1
посилається на те, що 17 червня 1995 року
між нею та відповідачем по справі
ОСОБА_2 було укладено шлюб,
зареєстрований виконавчим комітетом
Веселівської сільської ради за актовим
записом № 4. За час спільного
проживання ними було набуто нерухоме
майно, а саме: квартира за АДРЕСА_1
загальною площею 62,7 м.кв. Відповідач не
визнає її право на частку в спільному
майні, перешкоджає їй вільно
користуватися, володіти та
розпоряджатися спільно набутим майном,
відповідно вона змушена звернутись з
позовом до суду. В письмовій заяві
позивач свої позовні вимоги змінила та
просила визнати за нею право власності
на ? частку квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилась. Про час і місце слухання
справи повідомлена належним чином. Від
неї надійшла заява про слухання справи
у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився. Про час та місце слухання
справи був повідомлений своєчасно та
належним чином, про що свідчать картки
поштового повідомлення про вручення
поштового відправлення. Від нього не
надійшла заява про відкладення
слухання справи.

Справа розглянута у відсутності сторін
на підставі наявних доказів.

Дослідивши докази по справі, суд
вважає позов обґрунтованим і таким, що
підлягає повному задоволенню з
наступних підстав:

З копії свідоцтва про шлюб вбачається,
що позивач і відповідач перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 17 червня 1995
року (а.с. 11).

За час шлюбу подружжям було придбано
квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
договору купівлі-продажу квартири,
копією витягу свідоцтва про реєстрацію
права власності на нерухоме майно (а.с.
5,6).

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що вказане в позові майно
сторони придбали за час шлюбу.

Згідно до вимог діючого законодавства,
а саме ч.1 ст.3 ЦПК України, - кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 60 СК України передбачено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку. Вважається, що кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» поділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими статтями
69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість
майна, що підлягає поділу, визначається
за погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ст. 372 ЦК України, у
разі поділу майна, що знаходиться у
спільній сумісній власності, право
спільної сумісної власності
припиняється.

Таким чином, суд вважає, що спірне
нерухоме майно придбане в період шлюбу
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
а тому суд позов задовольняє в повному
обсязі.

На підставі ст.ст. 60, 69, 70 Сімейного
кодексу України, ст. 372 ЦК України, п. 22
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 11 від 21.12.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», керуючись
ст.ст. 10-11, 209-210, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
спільно набутого майна подружжя
задовольнити в повному обсязі.

Розділити спільне сумісне майно
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частини квартири за АДРЕСА_1 загальною
площею 62,7 м.кв.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Старобільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.В. Форощук