Дата документу 11.04.2014
Справа № 334/101/14-ц
Провадження № 2/334/799/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі головуючого
судді Турбіної Т.Ф. при секретарі
Нестеренко Ю.І., за участі прокурора
Канаєвої , розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Орган опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Ленінському району, про
позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа: орган
опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Ленінському району, про
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав
щодо його доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Прізвище доньки було змінено 19.11.2005р. з
«ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Відповідач з 2004 року вихованням доньки
не займається, не піклується про її
духовний та фізичний розвиток, участі в
утриманні дитини відповідач також не
приймає, аліменти стягуються на
підставі рішення суду з 23.09.2005р., однак з
квітня 2012 року відповідач ухиляється
від виконання рішення про стягнення
аліментів. Все вищезазначене на думку
позивача являється підставою для
задоволення позову про позбавлення
відповідача батьківських прав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та посилаючись на доводи та
обґрунтування викладені в позовній
заяві, на показання свідка та матеріали
справи, просить його задовольнити.
Додатково пояснила, що позбавлення
батьківських прав необхідно для того,
що б позбавити відповідача можливості
в подальшому вимагати від доньки
матеріальної допомоги. Донька не
бажала і не бажає зараз спілкуватися з
батьком.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
за довіреністю ОСОБА_4 позов не
визнають, просять відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.
При цьому відповідач пояснив, що
завжди бажав спілкуватися з донькою,
однак після розлучення позивачка
перешкоджала цьому, налаштовувала
дитину проти нього, пізніше донька
стала уникати спілкування з ним. Від
виконання своїх батьківських
обов'язків не ухилявся, його винної
поведінки немає, оскільки позивачка та
донька не бажали спілкуватися з ним,
його участь у вихованні дитини
зводилася ними до надання матеріальної
допомоги на утримання дитини, що він
виконував відповідно до рішення суду.
Аліменти на утримання дитини платив
регулярно відповідно до рішення суду,
однак у 2012 році він був звільнений з
роботи. В подальшому перебував на
обліку в центрі зайнятості і вважав, що
з його соціальної допомоги
здійснювалося відрахування на
аліменти. Зараз вживає термінових
заходів для того, щоб погасити
заборгованість по аліментам, яка
утворилася. Крім того, у задоволенні
позову має бути відмовлено з тих
підстав, що на час розгляду справи
донька є повнолітньою особою.

Представник органу опіки та піклування
за довіреністю в судовому засіданні
вказав на недоцільність позбавлення
відповідача батьківських прав, та
пояснив, що висновок органу опіки та
піклування щодо розв'язання даного
спору не може бути наданий відносно
повнолітньої особи.

Прокурор в судовому засіданні вказала,
що в задоволенні позову повинно бути
відмовлено, оскільки позивачка
фактично звернулася до суду за
декілька днів до повноліття доньки і на
момент розгляду справи ОСОБА_3 є
повнолітньою особою.

Допитаний в судовому засіданні свідок
сторони позивача ОСОБА_5 пояснила, що
коли сторони проживали однією сім'єю,
відповідач займався вихованням дитини,
після того, як сторони стали проживати
окремо, вона не бачила, щоб відповідач
проводив час з донькою.

Вислухавши пояснення сторін, показання
свідка, дослідивши та оцінивши наявні
у справі докази, суд дійшов до
наступного висновку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
народилася ОСОБА_3, матір'ю якої є
позивачка ОСОБА_1, батьком є ОСОБА_2 -
відповідач у справі.

На підставі розпорядження голови
Ленінської районної адміністрації
Запорізької міської ради 19.11.2005р. до
актового запису про народження ОСОБА_3
№189 від 29.02.1996р. внесені зміни, прізвище
«ОСОБА_3» змінене на «ОСОБА_3». Вказане
підтверджується копією запису акта про
народження, повторним свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_1, виданим
19.11.2005р.

З 2004 року сторони у справі не
проживають однією сім'єю, між ними
склалися неприязні відносини, донька
залишилася проживати разом з матір'ю,
що не заперечується відповідачем.

З жовтня 2005 року з відповідача за
рішенням суду стягуються аліменти на
утримання доньки у розмірі ? частини
усіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 23.09.2005р. і до досягнення
дитиною повноліття.

Іншої участі у вихованні дитини, в
організації її фізичного і духовного
розвитку, відповідач не приймав, що
також ним визнається.

Згідно довідки Ленінського ВДВС
Запорізького міського управління
юстиції №33240 від 28.11.2013р., ОСОБА_1 не
отримувала аліменти з ОСОБА_2 з 18.04.2012р.

Позивач просить позбавити ОСОБА_2
батьківських прав па підставі п.2 ч.1 ст.
164 СК України, а саме у зв'язку з
ухиленням його від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Статтею 164 СК України визначено
вичерпний перелік підстав позбавлення
батьківських прав. Зокрема, мати,
батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вона, він не
забрали дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

Згідно з п. п. 15, 16 роз'яснень постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
березня 2007 року № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» (зі змінами)
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст. 164 СК
України.

Відповідно до ст. 6 СК України правовий
статус дитини має особа до досягнення
нею повноліття. Малолітньою вважається
дитина до досягнення нею чотирнадцяти
років.

Як встановлено судом, позивач
звернулася до суду з позовом про
позбавлення відповідача батьківських
прав за декілька днів до повноліття
дитини.

На час розгляду справи ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, досягла повноліття, при
цьому повноваження ОСОБА_1
представляти в суді інтереси
повнолітньої ОСОБА_3 не підтверджені.

З урахуванням встановлених обставин
справи і зазначених вище норм закону
суд дійшов висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-214, 218 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Орган опіки та піклування
районної адміністрації Запорізької
міської ради по Ленінському району,
про позбавлення батьківських прав, -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги протягом
десяти днів після проголошення рішення
суду. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.