Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/513/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Гершкул І.М.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.04.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Савченко С.О.

суддів: Белінської І.М., Суровицької
Л.В.

при секретарі : Ткаченко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 24
грудня 2013 року в справі за його позовом
до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя, зазначаючи при цьому,
що з відповідачкою по справі
перебував у шлюбі з 1990 року по 08.02.2010
року. В 2005 році купили незакінчений
будівництвом житловий будинок
АДРЕСА_1, розташований на земельній
ділянці розміром 1200 кв.м.

В період спільного проживання за
спільні кошти будинок в основному
добудували, але в експлуатацію не
здали. Правовстановлюючі документи на
будинок та земельну ділянку
відповідачка отримала в 2013 та 2010 роках,
добровільно розділити будинок та
земельну ділянку відмовилась і чинить
йому перешкоди в користуванні
будинком.

Просить виділити йому ? частину
будинку з належною частиною земельної
ділянки.

Рішенням Кіровоградського районного
суду від 24 грудня 2013 року в
задоволенні позовних вимог позивачеві
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в зв'язку з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, просить задовольнити його позов
в повному обсязі. Зокрема позивач
посилався на те, що суд першої
інстанції дійшов невірного висновку
про ненабуття ним та відповідачкою
права власності на будинок в період
шлюбу.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до ст.303 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав .

За ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

За ст. 70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з 25
серпня 1990 року по 8 лютого 2010 року, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію шлюбу (а.с.5) та рішенням суду
про розірвання шлюбу (а.с.6). Мають двох
спільних дітей ІНФОРМАЦІЯ_1 і
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження (а.с.7).

Під час шлюбу сторони на імя ОСОБА_3
купили за 36865грн. незакінчений
будівництвом жилий будинок АДРЕСА_1,
відсоток готовності якого становив 41%,
про що свідчить договір
купівлі-продажу, посвідчений
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу 16 червня 2005 року
за реєстром №1800 (а.с.8, 10).

В період спільного проживання в шлюбі
сторони продовжили будівництво і на
час припинення шлюбних відносин
відсоток готовності будинку становив
49% і його вартість складала 366832 грн., про
що свідчить висновок Кіровоградського
обласного обєднання бюро технічної
інвентаризації від 11 березня 2010р. за
№1-157(а.с.10).

Сторонами не заперечується та
обставина, що придбання та доведення
до 49% готовності будинку сторони
проводили за спільні кошти в період
шлюбу, а в подальшому добудову будинку
проводила ОСОБА_3 (після розірвання
шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на
ОСОБА_3).

Згідно п.9 договору купівлі-продажу від
16.06.2005р. право власності на
незавершений будівництвом житловий
будинок покупець набуває після
завершення будівництва, прийняття його
до експлуатації та державної
реєстрації.

Згідно з ч.2 ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди, тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Свідоцтво про право власності на
будинок АДРЕСА_1 видано 17 липня 2013 року
на імя ОСОБА_3 за індексним номером 6365345,
тобто право власності на будинок
ОСОБА_3 отримала після розірвання
шлюбу(а.с.16, 27).

Відповідно роз'яснень пункту 23
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №11 від 21.12.2007р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» при розгляді спорів між
подружжям про майно, судам незалежно
від реєстрації чи розірвання шлюбу
необхідно встановлювати обсяг
спірного майна, обсяг затрат при
створенні спільної власності подружжя,
та, залежно від установленого, розмір
часток подружжя у спільній сумісній
власності.

Час оформлення права власності на
майно не впливає на право одного з
подружжя на частину майна, придбаного
під час шлюбу.

Усупереч наведеним положенням суд
першої інстанції виходив не з факту
набуття спільного майна подружжя, а з
часу отримання свідоцтва про право
власності на будинок та його
реєстрації як нерухомого майна,
вважаючи, що до реєстрації у силу ст. 331
ЦК України майно не може бути об'єктом
власності, а звідси й один з подружжя,
шлюб з яким розірвано до реєстрації
спірного майна, не набуває на нього
права власності.

При вирішенні спору суд не врахував
положення ст. ст. 60-62, 68-70 СК України, а
також роз'яснення вищезазначеної
Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007р.,
відповідно яким при вирішенні спору
між подружжям про поділ спільного
майна подружжя необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного проживання, з»ясовувати
джерело та час його придбання.

Виходячи з того, що 49% спірного будинку
були придбані сторонами під час
зареєстрованого шлюбу, вони є спільною
сумісною власністю подружжя, а,
відповідно, 24.5% (або ? частина будинку)
цього майна належить кожному з
подружжя, зважаючи на рівність часток в
спільному майні подружжя, тобто
позовні вимоги позивача в частині
визнання за ним права власності на ?
частину будинку підлягають частковому
задоволенню - на ? частину будинку.
Оскільки ОСОБА_3 добудувала будинок без
участі позивача, за нею необхідно
визнати право власності на ? частини
будинку.

Державний акт про право власності на
спірну земельну ділянку ОСОБА_3
отримала 28 травня 2010 року на підставі
рішення сесії Соколівської сільської
ради Кіровоградського району
Кіровоградської області від 10 червня
2010 року №1076(а.с.41)

Частина 5 ст.61 СК України щодо
визначення об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя земельної
ділянки, набутої внаслідок безоплатної
передачі її одному з подружжя із земель
державної або комунальної власності, у
т.ч. приватизації, введена в дію з 09
липня 2011 року й поширюється на
правовідносини, які виникли після
набуття сили зазначеною нормою
матеріального права, а тому спірна
земельна ділянка не є об'єктом права
сумісної власності подружжя.

Таким чином , виходячи із встановлених
обставин, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції
необхідно скасувати, ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги позивача
задовольнити частково.

Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення,суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309,313 ,
314, 316, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу
задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського
районного суду Кіровоградської
області від 24грудня .2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
поділ майна подружжя задовольнити
частково.

В порядку поділу спільного
майна подружжя:

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
(одну четверту) частину будинку
АДРЕСА_1;

Визнати за ОСОБА_3 право
власності на ? (три четвертих) частини
будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 916 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуюча - суддя:

Судді :