Провадження №2/592/154/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у
складі: головуючого - судді Котенко О.А.,
при секретарі - Чайка Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Суми
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про вселення, зобов'язання не
чинити перешкоди у проживанні в
квартирі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач-відповідач ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом і свої вимоги
обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
04.09.2013 року після смерті ОСОБА_4 та після
смерті ОСОБА_5 йому на праві власності
належить квартира АДРЕСА_1. Квартира
складається з 2-х кімнат, загальною
площею 41,25 кв.м. В даній квартирі також
зареєстрована ОСОБА_2, його колишня
дружина, шлюб з якою за рішенням
Ковпаківського районного суду м.Суми
від 19.02.2013 року було розірвано. Крім
того, в даний час в м. Москва РФ він
зареєстрував новий шлюб, від якого має
неповнолітню дитину. Відповідачка в
даній квартирі ніколи не мешкала, її
особистих речей там не має. Після
розірвання шлюбу він звертався до
відповідачки з вимогою знятися з
реєстраційного обліку громадян, але
відповідачка відмовляється
добровільно знятися з реєстрації в
квартирі АДРЕСА_1. Оплату за комунальні
послуги та квартплату вона не вносить.
На сьогодні він не має можливості
розпоряджатися своєю власністю,
оскільки відповідач перешкоджає йому в
цьому своєю реєстрацією. Просить суд
ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 звернулася
до суду з зустрічним позовом, який
обґрунтовує тим, що вона проживала в
спірній квартирі АДРЕСА_1, але 26.09.2013
року ОСОБА_3 не пустила її до
помешкання. В зв'язку з цим вона
вимушена була звернутись до
правоохоронних органів. В цей же день, в
присутності співробітника міліції,
ОСОБА_3 винесла з квартири її особисті
речі й при цьому ж відмовилась її
пускати, посилаючись на, нібито,
існуюче рішення суду про її виселення.
В подальшому вона надала відповідні
пояснення стосовно своєї заяви до
міліції про вчинення перешкод у її
проживанні сторонніми особами. Заява
зареєстрована у ЖЕО СМВ УМВС України в
Сумській області за №24947. Таким чином,
її позбавлено можливості
користуватися житлом і вона вимушена
була мешкати у знайомих. З вимогами
позивача ОСОБА_1 вона не згодна,
оскільки у відповідності з ч.2 ст.405 ЦК
України член сім`ї власника будинку
втрачає право на користування його
житлом лише в разі, якщо він не проживав
у житловому будинку понад один рік без
поважних причин. Просить суд вселити її
у квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представники
позивача-відповідача ОСОБА_1
підтримали позовні вимоги з
зазначених підстав, додатково
пояснивши, що з моменту реєстрації в
квартирі ОСОБА_6 не проживала у
вказаній квартирі, оскільки ОСОБА_1
разом з ОСОБА_2 проживали тривалий час в
РФ. В 2012 році ОСОБА_2 поїхала проживати
до батьків в м.Макіївка.

В судовому засіданні представник
відповідача-позивача ОСОБА_2 підтримав
позовні вимоги ОСОБА_2 і не визнав
позовні вимоги ОСОБА_1, пояснивши, що
ОСОБА_2 не було відомо про рішення суду
про розірвання шлюбу. Коли вона
повернулася до м.Сум в вересні 2013 року
вона дізналася про рішення суду про
розірвання шлюбу, оскільки в 2013 році до
повернення в м.Суми вона проживала у
своїх батьків в м.Макіївка. ОСОБА_2 не
змогла потрапити до квартири АДРЕСА_1, в
квартирі проживали родичі ОСОБА_3
Вимушена була звернутися до
правоохоронних органів. Вона бажає
проживати в спірній квартирі,
користуватися нею, в квартирі
залишилися її та ОСОБА_1 речі, а саме
диван, холодильник. В лютому 2014 року
ОСОБА_2 влаштувалася на роботу в м.Суми,
іншого житла в м.Суми не має.

Приймаючи участь в судових засіданнях
ОСОБА_2 пояснила, що в квітні 2009 року
вона вселилася до спірної квартири, за
згодою ОСОБА_4, ОСОБА_5 в квартирі
зареєстрували ОСОБА_1 та її. За життя
ОСОБА_4, ОСОБА_5 вони знімали окрему
квартиру, щоб не заважити бабусі та
дідусю. Але в спірній квартирі були їх
речі. В цій квартирі є їх диван,
холодильник, пральна машинка. Вони з
ОСОБА_1 тривалий час проживали в РФ. В
м.Москва проживали з 2011 року до вересня
2012 року. Останні 2-3 роки вони передавали
кошти бабусі, в тому числі і для оплати
за комунальні послуги. Потім вона за
домовленістю з ОСОБА_1 поїхала до своїх
батьків в м.Макіївка, оскільки ОСОБА_1
просив її не їхати до бабусі в м.Суми.
Ключі від квартири були лише у ОСОБА_1 У
неї була домовленість з ОСОБА_1, що він
придбає їй квартиру, або вона буде
проживати в спірній квартирі в м.Суми.

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явилася,
про час і місце розгляду повідомлена
належним чином. Приймаючи участь в
судових засіданнях ОСОБА_3 пояснила, що
після смерті її матері в квартирі
проживала її племінниця ОСОБА_7 Коли
приїхала ОСОБА_2, племінниця не дала їй
ключі. Вона особисто не пускала ОСОБА_2
в квартиру, ключі від квартири
знаходяться у неї. Після поховання
ОСОБА_5 ОСОБА_1 змінив замки.

Свідок ОСОБА_8 - старший дільничний
інспектор Сумського МВ пояснив, що він
чергував на зміні, коли отримав
повідомлення про виклик АДРЕСА_1 Він
зустрів біля під'їзду ОСОБА_2, яка
повідомила, що її не пускають до
квартири. В квартирі АДРЕСА_1 була
ОСОБА_3 та її племінниця. ОСОБА_3
зателефонувала сину і він їй сказав, що
шлюб з ОСОБА_2 розірваний. Сумки ОСОБА_2
були в квартирі, він допоміг ОСОБА_2
донести сумки до дільничного пункту
міліції, а також опитав письмово ОСОБА_2
та ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_9, яка проживає в АДРЕСА_6,
пояснила, що в квартирі АДРЕСА_1
проживали подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Після їх смерті поселилася їх онучка
ОСОБА_2 - племінниця ОСОБА_3, а на даний
час проживає ОСОБА_3 Вона бачила ОСОБА_1
та ОСОБА_2 кілька разів за час їх
спільного життя. В квартирі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 не проживали. Зі слів ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 вона знає, що в спірній квартирі,
крім них, ніхто не жив, особисто вона за
життя подружжя ОСОБА_5 в цій квартирі не
була. Чи є речі ОСОБА_2 в квартирі, їй не
відомо.

Свідок ОСОБА_10 - рідна сестра ОСОБА_3
пояснила, що ОСОБА_2 в спірній квартирі
не проживала. Періодично, коли ОСОБА_1
та ОСОБА_2 приїжджали в м.Суми з РФ, то
вони проживали в АДРЕСА_1. Коли ОСОБА_1
та ОСОБА_2 їхали до м.Краснодар, то вони
подарили ОСОБА_4, ОСОБА_5 диван,
холодильник, пральну машину. Чи були
особисті речі ОСОБА_2 в квартирі їй не
відомо. ЇЇ донька ОСОБА_7 після смерті
ОСОБА_5 проживала в цій квартирі. Коли
приїхала ОСОБА_2, її донька впустила її
в квартиру, з квартири не виганяла.
Замки в квартирі змінили після
поховання ОСОБА_5 в січні 2013 року,
оскільки був втрачений ключ. Замок
змінив ОСОБА_1, ключ від квартири був у
ОСОБА_1 та у ОСОБА_3 У ОСОБА_2 ключів від
квартири не було, але з проханням
надати ключ ніхто не звертався.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, показання
свідків, перевіривши матеріали справи,
вважає позов ОСОБА_1 таким, що не
підлягає задоволенню, а позов ОСОБА_2
таким, що підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що з 15 квітня 2009 року
ОСОБА_2 була зареєстрована в АДРЕСА_1. На
той час власниками спірної квартири
були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і з їх згоди в
квартирі були зареєстровані як ОСОБА_1,
так і ОСОБА_2 ОСОБА_4 помер в 2010 році,
ОСОБА_5 померла в січні 2013 року. Після їх
смерті власником квартири став ОСОБА_1
Квартира є двохкімнатною, житловою
площею 26,2 кв.м, загальною площею 41,25
кв.м.

Викладені обставини підтверджуються
довідкою з адресно-довідкового бюро,
довідкою КП «Сумижитло», копіями
свідоцтв про право на спадщину за
заповітом (а.с.3, 4,7,20 ).

Рішенням (заочним) Ковпаківського
районного суду м.Суми від 19.02.2013 року
(а.с.14) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був
розірваний. При пред'явленні позову про
розірвання шлюбу (а.с.60) ОСОБА_1
зазначив місцем проживання ОСОБА_2 -
спірну квартиру в м.Суми, але оскільки
ОСОБА_2 протягом 2013 року (до вересня
місяця) в м.Суми не проживала, їй не було
відомо про ухвалення судового рішення.

З ухвали Ковпаківського районного суду
м.Суми від 04.10.2013 року (а.с.15) вбачається,
що в 2013 році до вересня 2013 року ОСОБА_2
проживала в м.Макіївка, їй не було
відомо про ухвалення рішення про
розірвання шлюбу.

Дійсно після реєстрації в квартирі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в спірній квартирі
постійно не проживали, оскільки
тривалий час проживали та працювали в
РФ, але до цієї квартири вони приїздили,
в цій квартирі були їх речі, зокрема
холодильник, пральна машина, диван.

Викладені обставини підтвердила
свідок ОСОБА_10, яка зазначила, що в той
час, коли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приїздили в
м.Суми, вони проживали у АДРЕСА_1. Також
ОСОБА_10 зазначила, що в квартирі її
батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були речі
ОСОБА_2, ОСОБА_1, зокрема диван,
холодильник, пральна машина, але вона
вважала, що ці речі були подаровані
позивачем і відповідачем її батькам.

З переказів грошових коштів
вбачається, що в 2011 році та в 2012 році
ОСОБА_2 перераховувала грошові кошти
ОСОБА_5, які остання могла
використовувати на оплату
житлово-комунальних послуг (а.с.57).

Суд не може прийняти до уваги
показання свідка ОСОБА_9, оскільки за її
показаннями вона в спірній квартирі не
була. Отже, цей свідок не може знати,
коли саме в цій квартирі проживали
ОСОБА_1, ОСОБА_2, не відомо їй, чи є в
квартирі речі позивача і відповідача.

В вересні 2013 року ОСОБА_2 приїхала в
м.Суми, але в квартирі АДРЕСА_1, де вона
мала намір проживати, проживали родичі
ОСОБА_3, що не заперечувала в судовому
засіданні ОСОБА_3 З договору про
надання послуг по доступу до Інтернету
від 14.01.2012 року (а.с.77) вбачається, що ці
послуги замовляла племінниця ОСОБА_3 -
ОСОБА_7, яка проживала в цій квартирі.
ОСОБА_3 відмовилася пустити ОСОБА_2 в
квартиру.

Викладені обставини
підтверджуються показаннями свідка
ОСОБА_8, матеріалами перевірки
Сумського МВ за заявою ОСОБА_2 ОСОБА_3
визнала обставину, що вона не впустила
в спірну квартиру ОСОБА_2

На даний час ОСОБА_2
працевлаштувалася в м.Суми, що
вбачається з копії наказу про
прийняття її на роботу до
«ВНДІкомпресормаш» з випробувальним
терміном (копія наказу була оглянута в
судовому засіданні).

Ключів від спірної квартири
ОСОБА_2 не має, що не заперечується
сторонами в судовому засіданні.

З січня 2013 року ОСОБА_1 як спадкоємець
вступив у володіння та користування
спадковим майном - квартирою АДРЕСА_1. В
вересні 2013 року відповідач ОСОБА_2
повернулася до м.Суми, маючи намір
проживати у вказаній квартирі.

Відповідно до ст..156 ЖК України
припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє членів сім'ї права
користування займаним приміщенням.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

ОСОБА_2 в вересні 2013 року
повернулася до м.Суми, їй чиняться
перешкоди у користуванні квартирою,
користуватися якою вона має право як
особа, яка зареєстрована в цій
квартирі, як колишній член сім'ї
власника квартири. Отже, підстав для
визнання ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування квартирою на
підставі ч.2 ст.405 ЦК України, суд не
вбачає.

Враховуючи, що існують перешкоди
для ОСОБА_2 в користуванні квартирою
суд вважає необхідним вселити ОСОБА_2
до квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_1 - власник
квартири в ній постійно не проживає і
за його згодою та проханням фактично
користується квартирою в даний час
ОСОБА_3 - мати ОСОБА_1, яка має ключі від
квартири. ОСОБА_3 чинить перешкоди
ОСОБА_2 в користуванні квартирою.

З врахуванням викладеного, суд
вважає необхідним вселити ОСОБА_2 до
квартири АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_1,
ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у
проживанні в АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.391, 405 ЦК України,
ст..ст.156, 157 ЖК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 208,
213-215, 218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання такою, що
втратила право користування житлом, за
необґрунтованістю.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2
задовольнити.

Вселити ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_3 не чинити
перешкод ОСОБА_2 у проживанні в
АДРЕСА_1.

Стягнути ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 в дольовому порядку судовий
збір в розмірі по 114грн.70коп. з кожного.

На рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Сумської області через
Ковпаківський районний суд м.Суми.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
О.А. Котенко