Справа № 165/489/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Василюк А.В. Провадження №
22-ц/773/750/14 Категорія: 51 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - Подолюка В.А.,

суддів Киці С.І., Данилюк В.А.,

при секретарі Семенюк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Нововолинської міської ради, міського
голови Сапожнікова Віктора Борисовича
про визнання протиправним та
скасування розпорядження про
оголошення догани, за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 31 березня 2014
року ,-

В С Т А Н О В И Л
А :

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до виконавчого комітету
Новолинської міської ради, міського
голови Сапожнікова Віктора Борисовича
про визнання протиправним та
скасування розпорядження про
оголошення догани.

Позовні вимоги мотивував тим, що з
28 грудня 2012 року відповідно до
контракту перебуває у трудових
відносинах з виконавчим комітетом
Нововолинської міської ради та обіймає
посаду керівника Виробничого
управління комунального господарства.
Відповідно до розпорядження міського
голови від 25 грудня 2013 року №75-р він
був притягнутий до дисциплінарної
відповідальності у вигляді догани за
самовільне використання без
погодження з міським головою або його
заступниками щорічної відпустки.

Оскільки п.22 контракту передбачено
право керівника виробничого
управління комунального господарства
самостійно визначати час та порядок
надання щорічної відпустки, зазначеним
пунктом не передбачено форми та
способу погодження із міським головою
або його заступниками її надання, ним
була подана заява про відпустку, сама
відпустка була зумовлена необхідністю
лікування тривалістю 37 календарних
днів під час дії з 01 січня по 31 грудня
2013 року трудового договору, що
гарантовано працівнику відповідно до
положень ЗУ «Про відпустки» та КзпП
України, тому просив постановити
судове рішення, яким визнати
протиправним та скасувати
Розпорядження міського голови
Сапожнікова В.Б. від 25 грудня 2013 року
№75-р як таке, що суперечить наведеним
вимогам законодавства.

Рішенням Нововолинського
міського суду Волинської області від 31
березня 2014 року відмовлено в
задоволені позову.

В поданій апеляційній скарзі позивач
ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду
першої інстанції постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, на підставі
неповного з'ясування обставин справи,
які мають значення для справи,
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідності
висновків суду обставинам справи, що
призвело до постановлення незаконного
рішення про відмову в задоволені
позову. Зокрема, судом не враховано
порушення адміністрацією відповідача
положень ст.ст.79,80 КЗпП України та
ст.ст.2,6 Закону України «Про відпустки»,
не було враховано обставину укладення
строкового договору між позивачем та
виконавчим комітетом, який відповідно
до вимог ст.147-1 КЗпП України
правомочний застосовувати
дисциплінарні стягнення до працівника.

Просив рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступних
підстав.

Судом з пояснень сторін, письмових
матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_1 відповідно до розпорядження
міського голови м.Нововолинська
Сапожнікова В.Б. від 13 грудня 2012 року
№122-ра прийнятий на посаду керівника
Виробничого управління комунального
господарства, між сторонами укладений
контракт з 01 січня по 31 грудня 2013 року.
Розпорядженням міського голови від 255
грудня 2013 року №75-р на позивача
накладене дисциплінарне стягнення у
вигляді оголошення догани за порушення
трудової дисципліни-самовільне
використання без погодження з міським
головою або його заступниками щорічної
відпустки (а.с.9-15).

Особливою формою трудового договору,
як зазначено в ст.21 ч.3 КЗпП України, є
контракт, в якому строк його дії, права,
обов'язки і відповідальність сторін (в
тому числі матеріальна), умови
матеріального забезпечення і
організації праці працівника, умови
розірвання договору, в тому числі
достроково, можуть встановлюватися
угодою сторін. Сфера застосування
контракту визначається законами
України.

Передбачено, що контракт оформляється
письмово, підписується працівником та
роботодавцем і набуває чинності з
моменту його підписання або дати,
визначеної в ньому сторонами, а
змінений може бути тільки за угодою
сторін, укладеною в письмовій формі.
Контракт є підставою для видання
наказу (розпорядження) про прийняття
працівника на роботу з дня,
встановленого в контракті за угодою
сторін.

Отже, встановлено, що ОСОБА_1 був
прийнятий на посаду керівника
Виробничого управління комунального
господарства за контрактом діючого з 01
січня по 31 грудня 2013 року, відповідно до
п.22 якого керівнику надається щорічна
оплачувана відпустка тривалістю 37
календарних днів. Керівник самостійно
визначає трудовий розпорядок, час та
порядок своєї щорічної відпустки (час
початку та завершення, поділ її на
частини і т.п.) за погодженням із
міським головою або його заступниками.

Оскільки, відповідачем відповідно до
ч.3 ст.10, ст.60 ч.1 ЦПК України, доведено
факт самовільного використання ОСОБА_1
щорічної відпустки в період з 21
листопада 2013 року по 18 грудня 2013 року, в
порушення умов контракту без
погодження з міським головою або його
заступником (а.с.52-72), тому, як вважає
колегія суддів, в міського голови були
законні і обґрунтовані підстави для
накладення на позивача стягнення у
виді догани.

Отже, суд першої інстанції на повно та
всебічно з'ясованих обставинах справи
з правильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права
прийшов до правильного висновку про
відмову в позові за безпідставністю та
недоведеністю вимог.

Покликання позивача на ту обставину що
стороною контракту є Виконавчий
комітет Нововолинської міської ради,
відповідно останньому, як у стороні
контракту, а не міському голові,
належать повноваження щодо відпусток і
застосування стягнень по відношенню до
працівників, не приймається
апеляційним судом, оскільки такі
мотиви скарги є власним і довільним
тлумаченням зазначених норм права, які
не можуть застосовуватися до вирішення
спору в даній справі та встановлених
обставин справи.

Інші доводи апеляційної скарги
ґрунтуються на довільному та
неправильному тлумаченні положень
чинного законодавства та встановлених
обставин справи які були предметом
розгляду судом першої інстанції, їм
дана правильна юридична оцінка.

З врахуванням вищенаведених норм
права, встановлених обставин справи та
висновків суду, зроблених на підставі
їх аналізу, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування оскарженого
позивачем рішення Нововолинського
міського суду Волинської області від 31
березня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду
Волинської області від 31 березня 2014
року вданій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді