Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0604/2-3168/12
Головуючий у 1-й інст.
Семенцова Людмила Миколаївна
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Якухно О.М.

суддів
Коломієць О.С., Жигановської О.С.

з участю секретаря

судового засідання
Єгорової В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,
треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
зобов'язання виконати умови договору,
стягнення штрафних санкцій та майнової
шкоди за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6
на рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 07 березня 2014 року, -

встановила:

У липні 2012 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, в якому просив
зобов'язати відповідача - фізичну
особу-підприємця ОСОБА_3 передати йому
в оренду строком до 1 листопада 2012 року
площі на носіях зовнішньої реклами та
зобов'язати відповідача розміщувати
рекламні матеріали позивача до 01.11.2012
року на носіях зовнішньої реклами у
відповідних місцях міст Коростишева,
Малина, смт. Володар-Волинського;
стягнути з відповідача на користь
позивача неустойку за неналежне
виконання умов Договору №01/08 від 20.07.2011
року у розмірі 150 283 грн. та майнову
шкоду у розмірі 2000 грн. за оплачені, але
не надані в оренду чотири площі на
носіях зовнішньої реклами у другій
половині червня 2012 року у м.
Володарськ-Волинський Житомирської
області, а також стягнути судові
витрати.

В обгрунтування вимог позивач
зазначав, що 20 липня 2011 року між ним та
відповідачем було укладено договір
№01/08 про виготовлення і розміщення
зовнішньої соціальної реклами на
період до 1 листопада 2012 року, за
умовами якого відповідач зобов'язався
до зазначеної дати виготовляти та
розміщувати друковані матеріали
(соціальну рекламу) позивача за
адресами, що вказувались у додатках до
Договору, а позивач зобов'язувався
щомісяця двома платежами оплачувати
надані відповідачем послуги згідно з
передбаченою п.3.2. Договору
калькуляцією. В порушення умов
договору відповідачем замість 11
рекламних площ у вересні 2011 року було
надано в оренду лише 7 площ, у жовтні - 8
площ, у листопаді - 9 площ і в подальшому
до червня 2012 року надавалось в оренду
лише по 9 площ, а тому у відповідності
до п.5.4. договору на підставі ст.550 ЦК
України просив стягнути неустойку та
відшкодувати майнову шкоду за
неналежне розміщення реклами у червні
2012 року.

Ухвалою Богунського районного суду
м.Житомира від 29 листопада 2013 року
позов в частині вимог про зобов'язання
відповідача виконати умови договору
про передачу в оренду площі на носіях
зовнішньої реклами та розміщення
рекламного матеріалу на них залишено
без розгляду.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 07 березня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_6, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, неправильну оцінку зібраним у
справі доказів і помилкового висновку
щодо недоведеності обставин,
зазначених у позовній заяві. Просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.
Зазначає, що відповідач не виконувала
умови договору в повному обсязі та в
подальшому відмовилася від його
виконання повністю в односторонньому
порядку, що тягне за собою
відповідальність, передбачену
договором. Суд не дав належної оцінки
доказам.

Відповідач та її представник
заперечили у задоволенні скарги і
пояснили, що предметом договору є
виготовлення та розміщення соціальної
реклами, який безпосередньо пов'язаний
за змістом договору з його додатками.
Пункт 2.2.1 суперечить предмету договору
та іншим його положенням. За своєю
юридичною необізнаністю відповідач
помилково вказала, що договір вона
розриває, маючи на увазі відмову у
розміщенні політичної реклами на
липень 2012 року з огляду на п.6.1 договору.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Так, судом встановлено, що 20 липня 2011
року між ОСОБА_2 та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 було
укладено договір №01/08 (далі - Договір)
на виготовлення та розміщення
зовнішньої соціальної реклами (а.с.12-15
т.1).

Пунктом 1.1 Договору визначено предмет
договору, а саме, що замовник доручає, а
виконавець бере на себе оплатні
зобов'язання по щомісячному (до 01
листопада 2012 року) виготовленню та
розміщенню друкованих матеріалів
(соціальна реклама) замовника на носіях
зовнішньої реклами (наземна
конструкція з рекламною площею 3 на 6 м)
в кількості та строки, а також по
адресам, вказаним в Додатках до
Договору, які після його підписання
стають невід'ємною частиною Договору.

Згідно п.4.1 Договору він набирає
чинності з дня його підписання
сторонами та діє до 01 листопада 2012 року
включно.

Відповідальність сторін визначено у
розділі 5 Договору, а саме : за порушення
виконавцем строків виконання
зобов'язань по Договору, виконавець
виплачує замовнику неустойку в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ (діючої
в період прострочення) від вартості
розміщення одного рекламного
матеріалу на носіях в місяць.

У період з липня 2011 року по квітень 2012
року між сторонами укладалися Додатки
до Договору.

Додатком № 1 від 20 липня 2011 року до
Договору визначено 7 конструкцій на 12
площах для розміщення реклами на
загальну вартість послуг 16050 грн.. Строк
розміщення визначено протягом 1 місяця
з 01 серпня 2011 року по 31 серпня 2011 року
(а.с.16 т.1).

Додатком № 2 від 30 серпня 2011 року до
Договору визначено 5 конструкцій на 8
площах для розміщення реклами на
загальну вартість послуг 9950 грн.. Строк
розміщення визначено протягом 1 місяця
з 01 вересня 2011 року по 30 вересня 2011 року
(а.с.17 т.1).

Додатком № 3 від 30 вересня 2011 року до
Договору визначено 7 конструкцій на 8
площах для розміщення реклами на
загальну вартість послуг 11350 грн.. Строк
розміщення визначено протягом 1 місяця
з 01 жовтня 2011 року по 31 жовтня 2011 року
(а.с.20 т.1).

Додатком № 4 від 31 жовтня 2011 року до
Договору визначено 7 конструкцій на 9
площах для розміщення реклами на
загальну вартість послуг 12750 грн.. Строк
розміщення визначено протягом 1 місяця
з 01 листопада 2011 року по 30 листопада 2011
року (а.с.23 т.1).

Додатком № 5 від 30 листопада 2011 року до
Договору визначено 7 конструкцій на 8
площах для розміщення реклами на
загальну вартість послуг 12750 грн.. Строк
розміщення визначено протягом 1 місяця
з 01 грудня 2011 року по 31 грудня 2011 року
(а.с.26 т.1).

Додатком № 7 від 30 березня 2012 року до
Договору визначено 7 конструкцій на 9
площах для розміщення реклами на
загальну вартість послуг 15910 грн.. Строк
розміщення визначено протягом 1 місяця
з 01 квітня 2012 року по 30 квітня 2012 року
(а.с.37 т.1).

Додатком № 10 від 26 квітня 2012 року до
Договору визначено 7 конструкцій на 9
площах для розміщення реклами на
загальну вартість послуг 12600 грн.. Строк
розміщення визначено протягом 1 місяця
з 01 травня 2012 року по 31 травня 2012 року
(а.с.40 т.1).

По факту виконання робіт складено у 2011
році акти здачі-прийняття робіт від 21
липня, 11, 31 жовтня, 30, 31 грудня та
позивачем проведено оплату наданих
послуг на суму 86600 грн.. Додатки до
Договору укладено на суму 91360 грн..

Крім того, позивачем укладалися
аналогічні додатки з іншою особою -
ОСОБА_7.

Додатком № 1 від 01 січня 2012 року до
Договору визначено 7 конструкцій на 9
площах для розміщення реклами на
загальну вартість послуг 9000 грн.. Строк
розміщення визначено протягом 1 місяця
з 01 січня 2012 року по 31 січня 2012 року
(а.с.29 т.1).

Додатком № 3 від 01 січня 2012 року до
Договору визначено 7 конструкцій на 9
площах для розміщення реклами на
загальну вартість послуг 12300 грн.. Строк
розміщення визначено протягом 1 місяця
з 01 березня 2012 року по 31 березня 2012 року
(а.с.34 т.1).

Відмовляючи у позові, суд виходив з
того, що умови Договору, викладені у п.1.1
та 2.2.1 суперечать один одному і
посилаються на Додатки до нього, які
підписані сторонами і позивач з ними
погодився, оплачуючи послуги по
фактично розміщеній рекламі. Докази
невиконання умов Договору за червень
2012 року позивачем не надано. Договір не
передбачає відповідальності сторін у
разі односторонньої відмови від його
виконання.

Колегія суддів погоджується з такою
думкою суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком (ч.1 ст.546 ЦК України).

Відповідно до ст.550 ЦК України право на
неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням

зобов'язання.

Згідно із ст.525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання
визначено у ст.598 ЦК України, а саме :
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін

допускається лише у випадках,
встановлених договором або законом.

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне

виконання).

У відповідності до ст.611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної
шкоди.

У разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим (ч.3
ст.651 ЦК України).

Згідно із ст.901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Договір про надання послуг може бути
розірваний, у тому числі шляхом
односторонньої відмови від договору, в
порядку та на підставах, встановлених
цим Кодексом, іншим законом або за
домовленістю сторін (ст.907 ЦК України).

Відповідач у своїх запереченнях
посилається на пункт 6.1 Договору, яким
надано право Виконавцю письмово, з
викладенням причин, відмовитися від
розміщення матеріалів Замовника, сюжет
якого, на думку Виконавця, містить
порушення діючого законодавства
України, або від реклами, яка
заборонена на території України, а
також призупинити розміщення
матеріалів у випадку прийняття рішення
компетентним органом про порушення, що
міститься у сюжеті матеріалів.

У своєму листі позивачу від 22 червня 2012
року ОСОБА_3 повідомила про
неможливість розміщення реклами, яку
надав замовник, оскільки вона є
політичною, а не соціальною, та
суперечить п.1.1 Договору, ст.68 Закону
України «Про вибори народних
депутатів» (а.с.165 т.1), що тягне за собою
розірвання Договору.

Представник позивача не заперечує у
своїй апеляційній скарзі про початок
виборчої компанії по виборах народних
депутатів України в кінці липня 2012
року, що не суперечить поясненням
відповідача про неможливість
розміщення реклами, яка була
політичною, в липні 2012 року.

Вказана норма Договору, на яку
послалася відповідач, надає виконавцю
право відмовитися від виконання
Договору при виникненні певних
обставин, що тягне за собою його
розірвання і узгоджується із вимогами
ст.ст.525, 651, 907 ЦК України.

При цьому, суд враховує і те, що окрім
загального строку дії Договору до 01
листопада 2012 року (п.4.1 Договору),
останній визначає і строк виконання
зобов'язань за ним окремо в кожному
Додатку до Договору та/або витікають на
підставі строків, вказаних в Додатках
та в тексті самого Договору (п.4.2
Договору).

Тобто, окрім загального строку дії
Договору, ним визначено і конкретні
строки виконання зобов'язань, що
повинні визначатися щомісячно у
відповідних Додатках.

Це відповідає вимогам п.2.2.4 Договору,
який передбачає розміщення матеріалів
Замовника на носіях, вказаних у
Додатках до Договору на протязі трьох
робочих днів з дня затвердження
Замовником макета рекламного постера.

Позивачем не доведено, що наданий
ОСОБА_3 у червні 2012 року макет реклами
на липень 2012 року дійсно містив
соціальну рекламу і не мав ознаки
політичної, що була заборонена Законом
України «Про вибори народних
депутатів». Будь-яких доказів того, що
позивачем погоджено інший матеріал
реклами, підготовлено та направлено
виконавцю Додатки до договору у
січні-березні, червні-жовтні 2012 року,
від підписання яких остання
відмовилась, не надано, а тому суд
вважає, що відповідач не могла
виконувати умови Договору в
січні-березні та липні-жовтні 2012 року з
вини позивача, який не надавав
відповідні матеріали та не укладав
Додатки до Договору із визначенням
кількості, строків, вартості, а також
адрес розміщення саме соціальної
реклами.

З цих підстав не підлягає задоволенню і
вимога про стягнення шкоди в сумі 2000
грн. за нерозміщення реклами на двох
носіях, оскільки позивачем не надано
Додатку до Договору за червень 2012 року,
погодженому сторонами, із зазначенням
місць розташування носіїв зовнішньої
реклами саме у м.Володарськ-Волинський
Житомирської області.

Посилання представника позивача на
п.2.2.1 Договору, згідно якого виконавець
зобов'язувалася надати замовнику в
оренду на весь період дії цього
Договору (до 01 листопада 2012 року) носії
зовнішньої реклами (наземні
конструкції з рекламною площею 3 на 6 м,
в кількості не менше 7 конструкцій та 11
площ по адресам, вказаним у першому
Додатку до цього Договору) для
розміщення на них соціальної реклами
Замовника (п.2.2.1 Договору), колегія
суддів не приймає до уваги з огляду на
нижче наведене.

Колегія суддів вважає, що п.2.2.1 Договору
про оренду носіїв реклами виходить за
межі предмету Договору, викладеному у
п.1.1, та суперечить іншим умовам
Договору.

Так, згідно п.3.1 Договору в ціну
Договору входить виготовлення макета
постера, самих постерів та їх
розміщення на рекламних носіях, оренду
рекламних площ на носіях протягом
строку дії Договору, про що
зазначається щомісячно в Додатках до
Договору.

За змістом Договору виконавець повинен
щомісячно виготовляти та розміщувати
рекламний матеріал замовника на носіях
реклами, за що встановлювалася орендна
плата та плата за виготовлення
матеріалу, виходячи із кількості
рекламних площ, визначених у
щомісячних Додатках до Договору.
Відповідальність за порушення
зобов'язання у п.5.4 Договору також
пов'язана із вартістю розміщення
одного рекламного матеріалу на носії в
місяць, що відповідає предмету
Договору.

Аналізуючи Договір, колегія суддів
приходить до висновку, що п.2.2.1 Договору
щодо надання позивачу в оренду носіїв
зовнішньої реклами не пов'язаний із
предметом Договору та не містить
посилання про оплату саме за оренду цих
площ замовником, не визначає
відповідальності за ненадання їх в
оренду замовнику, як інші умови
Договору, а тому до спірних
правовідносин в частині стягнення
неустойки за невиконання умов договору
про виготовлення та розміщення
рекламної продукції не може бути
застосований.

Суд також вірно врахував обставини
справи та не прийняв до уваги Додатки
№№1, 3 до договору від 01.01.2012 року і
квитанції про оплату по ним, оскільки
останні були укладені не між сторонами,
а між позивачем та ОСОБА_7 (а.с.29-36 т.1).

За наданими доказами та поясненнями
відповідача оплата проведена по
фактично наданих послугах, що свідчить
про згоду позивача із умовами
долучених Додатків до Договору, в т.ч. і
№№ 7, 10, незважаючи на відсутність
підпису замовника на них.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і підстави
для його зміни або скасування та
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та на їх
правильність не впливають.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 07 березня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді