АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4810/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шевцова Т. В. Доповідач - Козлов
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Каратаєвої Л.О., Прозорової М.Л.,

при секретарі:
Савеленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 04 березня 2014
року по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року позивач звернувся
до суду з таким позовом, посилаючись на
те, що відповідно до умов укладеного
16.02.2006 року між сторонами кредитного
договору №SAMDN4977 банком надано
відповідачу кредит в розмірі 3000
доларів США у вигляді кредитної лінії
за умови сплати 13,20% річних на залишок
заборгованості за кредитом, але у
зв'язку з порушенням строків
повернення кредиту та сплаті відсотків
за користування наданим кредитом
станом на 17.12.2013 року заборгованість
позичальника становить 9456,54 доларів
США, яку позивач просив стягнути з
відповідача на його користь.

Заочним рішенням Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
04 березня 2014 року стягнуто з
відповідача на користь позивача
заборгованість кредитним договором
від 16.02.2006 року станом на 17.12.2013 року в
розмірі 9453,54 доларів США, що у
гривневому еквіваленті становить
75533,78 грн.., яка складається з 3000 доларів
США - заборгованість за кредитом, що у
гривневому еквіваленті становить 23970
грн., 6328,54 доларів США - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
що у гривневому еквіваленті становить
50565,03 грн., 125 доларів США - комісія, що у
гривневому еквіваленті становить 998,75
грн., та судовий збір в розмірі 755,33 грн.,
а в решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду.

Розглянувши справу в межах доводів
скарги колегія суддів вважає, що вона
підлягає задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи позов банку суд
виходив з його обґрунтованості і
доведеності заявлених вимог.

З таким висновком суду повністю
погодитися не можна.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи видно, що 16.02.2006
року між сторонами було укладено
договір №SAMDN4977 про відкриття
картрахунку і обслуговування
платіжної карти, за умовами якого
відповідачу видано платіжну картку
Віза Платінум та відкрито картковий
рахунок, визначено сплату відсотків за
користування кредитом і комісії у
випадку наявності непогашеної
заборгованості по кредитному ліміту
понад 30 днів. Згідно наданого банком
розрахунку відповідач станом на 17.12.2013
року має кредитну заборгованість в
сумі 9453,54 доларів США, яка складається з
3000 доларів США - заборгованість за
кредитом, 6328,54 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 125 доларів США -
комісія.

Відповідно до положень ст. ст. 256, 257,
267 ЦК України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно п. 23 ст. 1 Закону України «Про
захист прав споживачів» споживчий
кредит - кошти, що надаються
кредитодавцем (банком або іншою
фінансовою установою) споживачеві на
придбання продукції. А згідно п. 7 ч. 13
ст. 11 цього Закону кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

За умовами кредитного договору
№SAMDN4977 від 16.02.2006 року строк дії
карти встановлено один рік (п. 1.1), банк
зобов'язаний продовжити строк дії
карти з новою датою закінчення строку
дії при наявності коштів на
картрахунку для сплати послуг по
виконанню розрахункових операцій по
картрахунку (п. 4.6).

Як вбачається з пояснень
відповідача в судовому засіданні
апеляційного суду, строк дії
зазначеної карти в лютому 2007 року був
продовжений банком ще на один рік і
більше не продовжувався, а доказів
продовження цього строку в лютому 2008
року, на що посилався представник
позивача, в порядку, встановленому
умовами договору та Правилами
користування платіжною карткою, з
якими позичальник був ознайомлений при
підписанні договору, чи видачі банком
карти з новою датою її строку дії або
користування нею позичальником після
2008 року суду не надано. При цьому банк з
позовом про стягнення вказаної
заборгованості звернувся до суду лише
в січні 2014 року, тобто з пропуском
встановленого законом трирічного
строку позовної давності, та поважних
причин його пропуску не навів, що є
підставою для відмови у позові.

Такий висновок узгоджується з
постановою Верховного Суду України від
19 березня 2014 року, прийнятої за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, яка згідно зі ст. 3607
ЦПК є обов'язковим для всіх судів
України.

За змістом апеляційної скарги
відповідач заявив про застосування
строку позовної давності в
апеляційному суді, оскільки в суді
першої інстанції він був позбавлений
можливості цим скористуватися у
зв'язку з розглядом справи у його
відсутність без належного
повідомлення судом про час і місце
судового засідання відповідно до вимог
ст. ст. 74 - 76 ЦПК України.

При таких обставинах, рішення суду
підлягає скасуванню з постановленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог банку за
пропуском ним строку позовної давності
на підставі ст. 267 ЦК України та ст. 309
ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Заочне рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
04 березня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене у касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Судді: