Справа № 579/2075/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2014 року Кролевецький
районний суд Сумської області

у складі:
головуючого - судді - Школи М.Г.

за участі
секретаря - Сірої С.І.,

з участю
позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кролевці
справу за позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємства «Топаз ЛТД» про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати і середнього
заробітку за час затримання розрахунку
при звільненні,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
зазначеним позовом, в якому,
посилаючись на ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП,
просить стягнути з приватного
підприємства «Топаз ЛТД.» нараховану,
але не виплачену на момент звільнення 30
вересня 2013 року заробітну плату і
середній заробіток за час затримки
розрахунку за період з 01 жовтня 2013 року
по день винесення рішення в суді та
допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення заробітної плати,
але не більше ніж за один місяць.

Свої вимоги він мотивує тим, що з 01
липня 2011 року працював в ПП «Топаз ЛТД.»
оператором АЗС нафтобази
вищезазначеного підприємства, яка
знаходиться в місті Кролевець Сумської
області по вул.Транспортна, буд.1/А,

30 вересня 2013 року він звільнився з
роботи за згодою сторін згідно з п.1 ст.36
КЗпП України. На день звільнення з
роботи підприємство заборгувало йому
заробітну плату за 2013 рік, сума якої
приблизно становить 9400 грн. Незважаючи
на його неодноразові звернення до
відповідача, починаючи з кінця квітня
2013 року щодо виплати заборгованої
заробітної плати, підприємство з ним до
цього часу не розрахувалося,
посилаючись на відсутність коштів.

Трудову книжку він отримав лише
наприкінці листопада 2013 року після
неодноразового звернення з цього
питання до відповідача.

Відповідач, який згідно з положенням
абзацу ч.5 ст.74 ЦПК України вважається
належним чином повідомлений про час і
місце розгляду справи, до суду свого
представника не направив. Клопотання
про відкладення розгляду справи чи
розгляд справи за його відсутності
суду не надав. (а.с.44). З документів, які
надійшли до суду від Солом'янського
районного суду м.Києва відносно
виконання судового доручення, а саме:
протоколів судових засідань від 11.03.2014
року та 07.04.2014 року з яких убачається, що
директор ПП «Топаз ЛТД», будучи
належним чином повідомлений про
проведення окремих дій, до
Солом'янського районного суду м.Києва
не з'явився (а.с.36-39)

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просить суд їх задовольнити, проти
прийняття заочного рішення не
заперечує.

Отже, зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення позивача і
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їх правовідносини.

Відповідно до ст.94 КЗпП України та
ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату
праці», заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором, але не рідше двох разів на
місяць, через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних
днів.

Стаття 116 КЗпП встановлює, що при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, прово диться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Як вбачається з наказу директора ПП
«Топаз ЛТД.» №69-КА від 01 липня 2011 року
позивач прийнятий на посаду оператора
з 01 липня 2011 року з посадовим окладом
згідно штатного розпису (а.с.45). Згідно з
наказом директора ПП «Топаз ЛТД.»
№109-ЗВ від 30 вересня 2013 року позивача
звільнено з займаної посади з 30 вересня
2013 року на підставі п.1 ст.36 КЗпП України
(за згодою сторін), що підтверджується
копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.5). В
порушення ч.1 ст.116 КЗпП України при
звільненні у день звільнення і до цього
часу позивачу не виплачено 9402 грн. 73
коп., які належали йому від
підприємства, що підтверджується
довідкою від 31.10.2013 року про суми
заборгованості по заробітній платі ПП
«Топаз ЛТД» (а.с.52-57).

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13,
суд на підставі ст.117 КЗпП України
стягує на користь працівника середній
заробіток за весь період затримки
розрахунку, а при непроведенні
останнього до розгляду справи - по день
постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

Розраховуючи середній заробіток за
весь час затримки розрахунку при
звільненні позивача з дня звільнення -
30 вересня 2013 року по день постановлення
рішення - 05 травня 2014 року, суд враховує
довідку ПП «Топаз ЛТД» про
заборгованість по заробітній платі
ОСОБА_1 (а.с.52-57) і бере до уваги термін
розрахунку - останні два повних робочих
місяці (ч.2, 3 п.2 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою КМУ від 8
лютого 1995 року №100), тобто серпень і
вересень 2013 року. Середньоденна
заробітна плата складає: 1187 грн. 30 коп.
(серпень 2013 року) + 2576 грн. 20 коп.
(вересень 2013 року) : 42 робочі дні за два
місяці (21 робочі дні у серпні 2013 року та
21 робочий день у вересні 2013 року) = 89 грн.
60 коп. (п.8 Порядку обчислення середньої
заробітної плати).

Середньомісячна заробітна плата
складає 1881 грн. 75 коп. із наступного
розрахунку:

- 1187 грн. 30 коп. за серпень 2013 року + 2576
грн. 20 коп. за вересень 2013 року : 2 місяці
= 1881 грн. 75 коп.

Період затримки розрахунку при
звільненні з дня звільнення - 30 вересня
2013 року по день постановлення рішення -
05 травня 2014 року становить 149 робочі
дні, а саме:

- жовтень 2013 року - 23 робочих
дня;

- листопад 2013 року - 21 робочий
день;

- грудень 2013 року - 22
робочих дня;

- січень 2014 року - 21
робочий день;

- лютий 2014 року - 20
робочих днів;

- березень 2014 року - 20
робочих днів;

- квітень 2014 року - 21
робочих днів;

- по 05 травня 2014 року - 1 робочих
днів.

Загальний розмір середнього заробітку
за весь час затримки розрахунку по день
постановлення рішення складає 13350 грн.
40 коп. (89 грн. 60 коп. х 149 робочі дні).

Враховуючи вищевикладене та беручи до
уваги письмові матеріали справи
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі і для того є всі
законні підстави, з відповідача
підлягає стягненню нарахована, але не
виплачена заробітна плата в сумі 9402
грн. 73 коп., середній заробіток за весь
час затримки розрахунку при звільненні
з 30 вересня 2013 року по день ухвалення
рішення в сумі 13350 грн. 40 коп.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України
необхідно допустити негайне виконання
рішення в частині виплати заробітної
плати за один місяць.

Оскільки позивача, на користь якого
ухвалюється рішення, звільнено від
сплати судового збору, то відповідно до
ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача
підлягає стягненню в дохід держави
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до ст.ст.47, 115, 116, 117 КЗпП
України, п.20 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13,
ч.2, 3 п.2, п.8 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою КМУ від 8
лютого 1995 року №100, керуючись ст.ст. 10, 11,
57, 60, ч.3 ст.88, 169, 209, 212, 214, 218, 224-226 п.2 ч.1
ст.367 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства
«Топаз ЛТД» на користь ОСОБА_1
нараховану, але не виплачену заробітну
плату в сумі 9402 гривні 73 копійки та
середній заробіток за весь час
затримки розрахунку при звільненні по
день ухвалення рішення в сумі 13350
гривень 40 коп., а всього 22753 гривні 13
копійок.

Стягнути з приватного підприємства
«Топаз ЛТД» в дохід держави судовий
збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення на користь ОСОБА_1
заробітної плати за один місяць у
розмірі 1881 гривні 75 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через
Кролевецький районний суд протягом 10
днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя М. Г. Школа