АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/875/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1301/14
Головуючий у 1-й інстанції Івко В.М.
Доповідач Гальонкін С. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого - судді : Гальонкіна С.А.

Суддів: Лобова О.А., Обідіної О.І.,

при секретарі Гнатюк О.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
особи, яка не брала участі у справі
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 23 липня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до
Новосанжарської селищної ради про
визнання права власності на спадкове
майно.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області Гальонкіна С.А., -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
місцевого суду з позовом, у якому
просила визнати у порядку спадкування
після ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності на земельну ділянку,
площею 1029 кв. м, розташовану по АДРЕСА_1,
що належала померлому та визнати право
власності на будівельні матеріали, з
яких самовільно побудований
незавершений будівництвом житловий
будинок «А-1» та сарай «б1», що
розміщуються за тією ж адресою.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що являється спадкоємцем першої
черги за законом після ОСОБА_5, до
нотаріальної контори для прийняття
спадщини звернулася у встановленому
законом порядку, однак отримала
відмову, оскільки дані щодо земельної
ділянки відсутні в автоматизованій
системі ДЗК, будівництво житлового
будинку і сараю не завершено та
здійснювалося самочинно.

В подальшому 23 липня 2013 року
позивач подала до суду заяву про
залишення без розгляду позовної вимоги
про визнання права власності на
будівельні матеріали, з яких
самовільно побудований незавершений
будівництвом житловий будинок «А-1» та
сарай «б1».

Ухвалою Новосанжарського
районного суду Полтавської області
від 23 липня 2013 року позовні вимоги про
визнання права власності на будівельні
матеріали, з яких самовільно
побудований незавершений будівництвом
житловий будинок «А-1» та сарай «б1» в
АДРЕСА_1 - залишено без розгляду.

Рішенням Новосанжарського
районного суду Полтавської області
від 23 липня 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволені.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
приватизовану земельну ділянку, площею
1029 кв.м, розташовану на території
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування будинку, господарських
будівель, гаражного будівництва,
згідно Державного акту на право
приватної власності на землю ІІ-ПЛ №
057845, виданого на підставі рішення
виконавчого комітету Новосанжарської
селищної ради від 15 червня 1999 року за №
1083, яка належала на праві власності
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі представник
особи, яка не брала участі у справі
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення
місцевого суду скасувати, постановити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог за безпідставністю.
Посилається на те, що власниками
земельної ділянки є ОСОБА_1 та її
покійний брат; об'єкти нерухомого
майна, які розташовані на спірній
земельній ділянці, були за власні кошти
добудовані і переобладнані ОСОБА_1, а
реконструкція деяких споруд
знаходиться на стадії завершення.
Вважає, що рішення суду порушує
особисті майнові права ОСОБА_1, а
рішення суду постановлено з грубим
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 05 грудня 2013
року рішення Новосанжарського
районного суду Полтавської області від
23 липня 2013 року скасовано та ухвалено
нове, яким у задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 12 березня 2014
року рішення Апеляційного суду
Полтавської області від 05 грудня 2013
року скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Згідно ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і
мотиви, з яких скасовані рішення є
обов'язковими для суду першої чи
апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

Колегія суддів, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційне
провадження підлягає закриттю,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається,
що 06 жовтня 1977 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5
зареєстровано шлюб (а.с.6). ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_6, після її смерті
спадкоємцями в рівних частках є син
ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_1

07.12.1990 року ОСОБА_5 у
встановленому законом порядку отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/2 частину житлового будинку
з частиною господарських споруд, що
знаходяться в АДРЕСА_1 та розташовані
на земельній ділянці державного фонду
площею 1482 кв.м (а.с.54).

На іншу 1/2 частину житлового будинку з
частиною господарських споруд, що
знаходяться в АДРЕСА_1 та розташовані
на земельній ділянці державного фонду
площею 1482 кв.м свідоцтво про право на
спадщину за законом 27.11.1997 року
отримала ОСОБА_1 (а.с.53).

6 вересня 1999 року ОСОБА_1 приватизувала
належну їй частку земельної ділянки
площею 1000 кв.м в АДРЕСА_1, цільове
призначення якої обслуговування
жилого будинку, що підтверджується
державним актом на право приватної
власності на землю від 13.08.2001р. (а.с.56).

13 серпня 2001 року ОСОБА_5 приватизував
належну йому частку земельної ділянки
площею 1029 кв.м в АДРЕСА_1, цільове
призначення якої для будівництва та
обслуговування будинку і
господарських будівель, гаражного
будівництва, що підтверджується
державним актом на право приватної
власності на землю від 13.08.2001р. (а.с.7).

Державні акти на право власності на
землю, видані на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_5
зареєстровано в книзі записів
державних актів на право власності на
землю в Новосанжарській селищній раді
за різними номерами - на ім'я ОСОБА_1 за
№ 731, на ім'я ОСОБА_5 за № 1083.

Крім того, при виготовленні державного
акта на право приватної власності та
технічної документації на ім'я ОСОБА_5
були погоджені межеві знаки з ОСОБА_1,
про що є її підпис в акті погодження та
встановлення меж земельної ділянки в
натурі, який складено 09.02.1998 р. (а.с.111-112).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с.5), після
його смерті спадкоємцем першої черги є
ОСОБА_3 - позивачка у справі.

Предметом розгляду по суті були
позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання за
нею права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування, яка на
момент смерті належала спадкодавцю
ОСОБА_5

Позовні вимоги про визнання права
власності на будівельні матеріали, з
яких самовільно побудований
незавершений будівництвом житловий
будинок «А-1» та сарай «б1» в АДРЕСА_1 не
були предметом розгляду по суті,
оскільки за заявою позивачки залишені
без розгляду.

До спадкової маси входить все майно, що
належало на праві власності
спадкодавцю на момент його смерті.

Право власності на земельну ділянку
ОСОБА_5 набуто у встановленому законом
порядку та відомості внесені в Книгу
записів державних актів на право
власності на землю, що підтверджується
виданим 13.08.2001 р. Державним актом на
право приватної власності на землю.

Колегія суддів не бере до уваги доводи
апелянта про те, що вона являється
спадкоємцем померлого ОСОБА_5
відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так
як проживала разом з ним та фактично
прийняла земельну ділянку шляхом
користування, оскільки черговість
спадкування за законом чітко визначена
нормами ст. 1258 ЦК України. Позивач у
справі є спадкоємцем першої черги, а
ОСОБА_1, як рідна сестра, померлого є
спадкоємцем другої черги. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування лишу у
разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття
спадщини ними спадщини або відмови від
її прийняття. Однак, у правовідносинах,
що склалися, відсутні підстави,
визначені ч. 2 ст. 1258 ЦК України.

ОСОБА_1 не була залучена до участі при
розгляді даної цивільної справи.

Згідно ст. 292 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
а також особи, які не брали участі в
розгляді справи, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на оспорюванні права власності на
переплановані та добудовані об'єкти
нерухомості. При цьому апелянтом не
оспорюється набуття померлим права
власності на частину земельної
ділянки, яка увійшла до спадкової маси.
Окрім того, відповідно до рішення суду
від 03.09.2008р., на яке посилається ОСОБА_1,
за нею було визначено право власності
на самочинно збудовані прибудову «а
1-1», коридор 1-2, житлову кімнату 1-3, ванну
1-4, вбиральню 1-5, житлову кімнату 1-6,
кухню 1-7, які знаходяться в частині
житлового будинку «А-1», а не на
житловий будинок «А-1» в цілому.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_5 були
власниками спільної часткової
власності по 1/2 частині на житловий
будинок «А-1». У встановленому законом
порядку спільна часткова власність не
була припинена та будь-яким чином
ОСОБА_5 не втратив право власності на
свою 1/2 частину домоволодіння. Усна
домовленість між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про
здійснення особисто ОСОБА_1 за власний
рахунок реконструкції будинку не тягне
за собою припинення права власності
ОСОБА_5 на його частину житлового
будинку, а може давати підстави для
стягнення грошової компенсації
понесених затрат.

Виходячи з вище викладеного, колегія
суддів вважає, що оскаржуваним
рішенням не вирішуються жодні питання
про права та обов'язки ОСОБА_1, як особи,
яка за власний рахунок здійснила
реконструкцію будинку.

Якщо після прийняття апеляційної
скарги до розгляду, судом буде
встановлено, що апеляційна скарга
подана особою, яка не має передбаченого
статтею 292 ЦПК України права на
апеляційне оскарження, апеляційний суд
постановляє ухвалу про закриття
апеляційного провадження у справі за
такою скаргою (п. 8 Постанови Пленуму
Верховного суду № 12 від 24.10.2008р. «Про
судову практику розгляду цивільних
справ в апеляційному порядку»).

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою представника особи, яка не
брала участі у справі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 23 липня
2013 року підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 292, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Закрити апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
представника особи, яка не брала участі
у справі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 23 липня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до
Новосанжарської селищної ради про
визнання права власності на спадкове
майно.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: (підпис)
Гальонкін С.А.

Судді: (підпис)
Лобов О.А.

(підпис)
Обідіна О.І.

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Гальонкін С.А.