АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4787/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Трофимова Н. А. Доповідач - Козлов
С.П. Категорія 34
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Каратаєвої Л.О., Прозорової М.Л.,

при секретарі:
Савеленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 26
грудня 2013 року по цивільній справі за
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення майнової та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 26 грудня 2013 року
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення майнової та
моральної шкоди.

З підстав неповного з'ясування
судом обставин справи та порушення
норм процесуального права в
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про задоволення його
позову.

Розглянувши справу в межах доводів
скарги колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення та
скасування рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення майнової та
моральної шкоди, посилаючись на те, що 03
листопада 2009 року керуючи транспортним
засобом КРАЗ 256 БІА відповідач зажав
його між цим транспортним засобом та
його автомобілем TOYOTA модель Sequoia, 2008
року випуску, державний номер НОМЕР_1,
протягнувши його близько 50 метрів,
внаслідок чого він отримав тілесні
ушкодження, а його автомобіль отримав
механічні ушкодження, тому він його
відремонтував та загальна вартість
ремонтних робіт згідно акту від 24.12.2009
року, квитанції до прибуткового
касового ордеру складає 26242 грн.,
частину якої відповідач відшкодував в
розмірі 300 грн., а іншу суму
відшкодовувати відмовляється. Також
діями відповідача йому нанесено
маральну шкоду, яка полягає в душевних
стражданнях, отриманого ушкодження
здоров'я, він був змушений змінити
звичайний образ життя. З таких підстав
позивач просив суд стягнути з
відповідача 25942 грн. майнової шкоди, 3000
грн. - моральної шкоди, 2000 грн. - витрат
на правову допомогу та 289,42 грн.
сплаченого судового збору.

Відповідно до положень ст. ст. 1166,
1167 ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Виходячи із загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
при вирішенні спору про відшкодування
матеріальної та моральної (немайнової)
шкоди обов'язковому з'ясуванню
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність її заподіяння,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправними діяннями
заподіювача, наявність вини останнього
в її заподіянні.

Між тим, позивачем не надано суду
належних доказів неправомірних дій
відповідача щодо зазначеної пригоди,
причинного зв'язку між заявленою в
позові шкодою і протиправними діяннями
відповідача, а також матеріали справи
не містять доказів володіння позивачем
вказаним пошкодженим автомобілем на
законних підставах.

Дійшовши правильного висновку про
безпідставність таких позовних вимог,
суд обґрунтовано відмовив в їх
задоволенні, керуючись названими
нормами закону.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі про
залишення судом без уваги доказів в
підтвердження його позову не
ґрунтуються на матеріалах справи, які
не містять схеми ДТП, висновків
спеціаліста щодо характеру пошкоджень
автомобіля, джерела їх походження, у
зв'язку з чим наведені доводи фактично
зводяться до повторного обґрунтування
заявлених вимог з викладенням таких же
самих обставин та до переоцінки
доказів, яким суд дав належну оцінку у
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням відповідно до вимог ст. 212
ЦПК України.

Крім того, як видно із заперечень
представника відповідача на позов, під
час вказаної пригоди відповідач
знаходився в трудових відносинах з ЗАТ
«Ада», що позивачем не спростовано, а
відповідно до вимог ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків. Проте позивачем
такого позову до вказаного
підприємства не заявлялося і законного
володільця автомобіля, яким керував
відповідач, до участі у справі у
встановленому порядку не залучено.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 26 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Судді: