інстанції - Фоменко І. М.Номер
провадження 22-ц/788/946/14 Суддя-доповідач -
Таран С. А. Категорія - 37
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Таран С. А.,

суддів - Левченко Т. А., Собини О. І.,

за участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 10 квітня 2014 року

в справі позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Друга
Сумська державна нотаріальна контора

про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини за законом,-

в с т а
н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 10 квітня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, 3-тя особа: Друга
Сумська державна нотаріальна контора
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини за законом,
відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказано, що
рішення суду першої інстанції
незаконне та необґрунтоване та таке, що
підлягає скасуванню, оскільки місцевим
судом були неправильно застосовані
норми матеріального та процесуального
права, неповно з'ясовані обставини, що
мають значення для справи, і висновки
суду зроблені в рішенні не
відповідають обставинам справи.

Зазначено, що у позивача не було
реальної можливості своєчасно у
встановлений законом строк, звернутися
із заявою до нотаріальної контори про
прийняття спадщини після смерті батька
оскільки позивач не знав і об'єктивно
не міг знати про смерть батька і
відкриття спадщини.

На думку апелянта головною ознакою
поважності причин пропуску строку для
прийняття спадщини є те, що вказані
обставини роблять своєчасне звернення
в нотаріальну контору неможливим.

Також ОСОБА_3 вважає, що смерть батька в
другій державі і відкриття спадщини за
1200 км. від його місця проживання в м.
Павлівський Пасад Московської області,
Росія, про що він не знав і об'єктивно не
міг знати, неповідомленням про смерть
батька є поважними причинами пропуску
строку для прийняття спадщини,
оскільки вказані обставини були
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для нього.

Просить скасувати рішення суду першої
інстанції від 10 квітня 2014 року та
ухвалити нове рішення, яким визначити
йому додатковий строк для прийняття
спадщини за законом в один місяць,
пропущений з поважних причин, після
смерті його батька, ОСОБА_9 померлого,
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Заслухавши пояснення апелянта, його
представника, відповідачку ОСОБА_4, її
представника, дослідивши матеріали
справи та перевіривши рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
і вбачається з матеріалів справи,
батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_9, що
підтверджується копіями: свідоцтва про
народження та свідоцтва про
встановлення батьківства, рішення
Ковпаківського райсуду м. Суми від
21.05.1992 р. (а.с.8,9, 21).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 помер в м.
Павловський Посад, Московська область
Росія, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть, (а.с.7).

На момент смерті ОСОБА_9 проживав за
адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_9 залишилась
спадщина як на території Росії так і на
території України, яка складається з
автомобіля марки «Ауді-100», державний
номер НОМЕР_1, 1983 року випуску, який
зареєстрований з 04.11.2003 р. по теперішній
час за ОСОБА_9, що мешкав АДРЕСА_2 (а.с.82).

Згідно договору купівлі-продажу
будинку від 20.06.2006 року ОСОБА_4 є
власником житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_3, що
також підтверджується витягом про
реєстрацію власності на нерухоме майно
КП "СМБТІ" (а.с.99,100). Вказаний будинок
був побудований за час
зареєстрованого шлюбу ОСОБА_4 та
померлим, що не заперечували
відповідачі в судовому засіданні.

Згідно довідки ВДВС СМУЮ, зазначений
розрахунок заборгованості по виплаті
аліментів з боржника ОСОБА_9 на користь
ОСОБА_10- матері позивача станом на
ІНФОРМАЦІЯ_6 (день повноліття) 10810 грн. 17
коп. (а.с.12, 22,23). Також згідно
повідомлення ВДВС СМУЮ від 10.06.2013 року
вбачається, що згідно даних
виконавчого провадження будь яких
даних підтверджуючих смерть ОСОБА_9 не
має.

Державний виконавець в лютому 2013 року
зателефонувала до ОСОБА_10 та
повідомила про смерть ОСОБА_9 зі слів
його представника, але підтверджуючих
документів у неї немає (а.с.13).

Відповідно до довідки Сумської міської
поліклініки № 4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
хворів з 10.12. по 14.12.2012 року (а.с.14).

Довідкою Сумського регіонального
навчально-наукового центру
Національного університету харчових
технологій від 14.10.2013 р.
підтверджується те, що ОСОБА_3 в 2012-2013
навчальному році навчався на заочному
факультеті Національного університету
харчових технологій у м. Суми на 5 курсі
спеціальності"Технології хліба,
кондитерських, макаронних виробів та
харчо концентратів" і в період з 06 по 17
грудня 2012 року перебував на
заліково-екзаменаційній сесії (а.с.15).

Відповідно з витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про державну реєстрацію шлюбу
із зазначенням відомостей про другого
з подружжя від 09.10.2013 р. вбачається, що
ОСОБА_9 перебував у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4 з 30 квітня 1988 року (а.с.16).
Свідоцтвом про укладення шлюбу між
ОСОБА_9 та ОСОБА_4 підтверджується те, що
вони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 30.04.1988 року (а.с.55). Від
подружнього життя у ОСОБА_9 та ОСОБА_4
народилися дві доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується свідоцтвами про
народження (а.с.56, 57).

Оскільки після смерті ОСОБА_9
відкрилася спадщина також і на
території Росії, то згідно свідоцтв про
право на спадщину від 22.12.2012 року
виданих нотаріусом Павлово -
Посадського нотаріального округу
Московської області ОСОБА_11, спадщину
після смерті батька ОСОБА_9, отримала
донька ОСОБА_5 (а.с.17-20).

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) від 12.11.2013 року
вбачається, що спадкова справа після
смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5
не заводилась, інформація про спадкову
справу відсутня (а.с.38,39).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто час
відкриття спадщини згідно статті 1220 ЦК
України є день смерті особи та місцем
його смерті, відповідно до свідоцтва
про смерть є м. Павловський Посад,
Московської області Росія, тобто
місцем відкриття спадщини є останнє
місце проживання спадкодавця
відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України.

Позивач ОСОБА_3 після сплину
встановленого строку для прийняття
спадщини, який передбачений ст. 1270 ЦК
України, 25.06.2013 року звернувся до
Павловсько-Посадського міського суду
Московської області з позовом про
продовження строку для прийняття
спадщини та скасування свідоцтва про
право на спадщину (а.с.24-26).

Рішенням Павлово - Посадського
міського суду Московської області від
01.11.2013 року було відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_3 про
продовження строку для прийняття
спадщини, яка відкрилася після смерті
батька ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5,
пропущеного з поважних причин, про
визнання спадкоємцем, який прийняв
спадщину. Це рішення переглядалося в
апеляційному порядку і було залишено в
силі Московським обласним
судом.(а.с.60-69).

Вірно встановивши обставини справи ,
суд першої інстанції , на думку колегії
суддів вірно прийшов до
обґрунтованого висновку про відмову
в задоволенні позову.

Згідно ст. 70 Закону України «Про
міжнародне приватне право», з
урахуванням положень статей 71, 72 цього
Закону, спадкові відносини регулюються
правом держави, у якій спадкодавець мав
останнє місце проживання, якщо
спадкодавцем не обрано в заповіті
право держави, громадянином якої він
був. Вибір права спадкодавцем буде
недійсним, якщо після складання
заповіту його громадянство змінилося.

Статтею 71 вказаного Закону
спадкування нерухомого майна
регулюється правом держави, на
території якої знаходиться це майно , а
майна, яке підлягає державній
реєстрації в України - правом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно зі спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини особисто.

Частиною статті 1220 та частиною 1 статті
1270 ЦК України передбачено, що для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини, тобто з дня
смерті спадкодавця.

Таким чином, заяву про прийняття
спадщини позивач ОСОБА_3 мав подати до
нотаріальної контори до липня 2013 року.

Згідно ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Відповідно до абз. 6 п. 24 Постанови
пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування», вирішуючи
питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до вимог ст.10,11 ЦПК України
, суд вирішує справи на засадах

змагальності, не інакше,
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб та в межах позовних вимог, на
підставі поданих ними доказів.

Всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України,
позивач не довів обставини, на які він
посилався, як на підставу своїх вимог,
зокрема, на ту обставину, що строк для
прийняття спадщини він пропустив з
поважних причин.

Посилання позивача, як на факт
поважності пропуску строку для
прийняття спадщини, на той факт , що він
про смерть батька дізнався лише у
лютому 2013року від державного виконавця
, інші спадкоємці не повідомляли його
про смерть батька , на думку колегії
суддів не може бути взято до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 СК України
повнолітні дочка , син зобов'язані
піклуватися про батьків, проявляти
про них турботу, повинні цікавитися
станом здоров'я батьків, тому
неотримання інформації про смерть
батька не є поважною причиною для
пропуску строку для прийняття
спадщини.

Позивачем не наведено доказів того , що
йому не було відомо про смерть батька
на протязі 6 міс. , не наведено доказів
про те ,що позивачем вживалися заходи
про встановлення стану здоров'я
батька , його місце знаходження.
Нормами законодавства України не
покладено обов'язок на відповідачів
повідомити позивача про смерть батька.
Позивач, не маючи відомостей про
батька тривалий час , повинен був
вжити заходи про встановлення причин
його відсутності, виявити
стурбованість, звернувшись до доньки
померлого, до дружини померлого, які
мешкали у місті Суми, звернутися за
місцем мешкання померлого. Але цих дій
позивач не вчинив на протязі
тривалого часу. Посилання позивача на
той факт , що він не спілкувався з
родичами батька , оскільки вони його не
визнавали за сина, не є підставою для
звільнення позивача від обов'язку
піклуватися про батька. Тому
відсутність цих дій позивача
підтверджує те , що позивач не мав
об'єктивних , непереборних , істотних
труднощів на вчинення дій по
прийняттю спадщини.

Нетривалість хвороби, сесії не можуть
також бути поважними причинами
пропуску строку для прийняття
спадщини. Під час хвороби, позивач
знаходився на амбулаторному лікуванні
і мав можливість в період хвороби та
сесії надіслати заяву до
нотаріальної контори поштою , з'явитися
особисто.

Крім того, позивач не звернувся до
суду України у лютому 2013 року з даним
позовом за місцем знаходження
рухомого та нерухомого майна , а
звернувся відразу до суду Росії про
продовження строку на прийняття
спадщини , відміні свідоцтва на
спадщину, яка знаходиться на території
Росії і рішенням Павлово - Посадського
суду Московської області від 01
листопада 2013 року позивачу відмовлено
з підстав недоведеності поважності
причин пропуску строку для прийняття
спадщини.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків місцевого суду також не
спростовують.

Враховуючи наведене, підстав для
скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції , виходячи із доводів
апеляційної скарги колегія, суддів не
вбачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313,
314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 10 квітня 2014 року в даній
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -