Справа № 567/352/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Гуц Ф.Л.

секретар - Самолюк А.В.

з участю позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Острог справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Української сільської ради
Острозького району Рівненської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
Управління Держземагенства в
Острозькому районі Рівненської
області про визнання права власності
на земельну ділянку,

встановив:

в Острозький районний суд
Рівненської області звернулись
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Української
сільської ради Острозького району,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору - управління
Держземагенства в Острозькому районі
Рівненської області про визнання за
ними в порядку спадкування за законом
права власності на 1/3 частку за кожною,
земельної ділянки площею 0,71 га, що
призначена для ведення особистого
підсобного господарства, яка
розташована на території Української
сільської ради Острозького району
Рівненської області, та яка належала
для їх батька ОСОБА_4 на підставі
Державного акта на право власності на
землю серії РВ №-1741, виданого 27.12.1999 р.
та зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 1583, на яку його
дружина, а їх матір - ОСОБА_5 мала право
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 28.11.2008 р.
державним нотаріусом Острозької
районної державної нотаріальної
контори.

Позовні вимоги мотивують тим, що після
смерті їх батька - ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина. Його
дружиною - ОСОБА_5 було подано до
Острозької районної ДНК заяву про
прийняття спадщини за законом, де було
заведено спадкову справу № 679/2008. Після
чого, 28.11. 2008 року, ОСОБА_5, як спадкоємцю
за законом після смерті ОСОБА_4 було
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом на частину спадкового
майна, в тому числі і на земельну
ділянку площею 0,71 га, що знаходиться на
території с. Гай Української сільської
ради Острозького району Рівненської
області, призначеної для ведення
особистого підсобного господарства, що
належала ОСОБА_4 на підставі
Державного акта на право приватної
власності на землю, серії РВ № 01741,
виданого 27.12.1999 року Українською
сільською радою Острозького району
Рівненської області, зареєстрованого в
Острозькому районному відділі
земельних ресурсів за № 1583.

Вказують, що ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 Після її смерті відкрилась
спадщина, що складається, зокрема, із
вищевказаної земельної ділянки.
Зазначають, що вони належним чином
прийняли спадщину, подавши відповідну
заяву до нотаріальної контори, де була
заведена спадкова справа № 8/2010. Однак,
за життя їх матір не подала
вищевказане свідоцтво про право на
спадщину за законом для реєстрації, не
виготовила технічну документацію та не
отримала в управлінні Держземагенства
в Острозькому районі Державний акт на
право приватної власності на землю, що
зумовило відсутність у неї
правовстановлюючого документа на
вказану земельну ділянку.

Вказують, що за відсутності
правовстановлюючого документа на
земельну ділянку, яка входять до складу
спадщини, їм було відмовлено в
нотаріальному порядку в оформлені
спадкових прав, що й спонукало їх
звернутися до суду з позовом про
визнання за ними права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за законом. Судові витрати просять
покласти на них.

Позивачі в судовому засіданні
підтримали позовні вимоги та просили
їх задовольнити з підстав, наведених у
позові, надали суду пояснення,
аналогічні обставинам, викладеним у
позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився подавши заяву про
визнання позовних вимог та розгляд
справи в його відсутність.

( а.с.
48)

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, в поданій до суду
письмовій заяві управління
Держземагенства в Острозькому районі
позовні вимоги визнало повністю та
просило розгляд справи здійснювати без
участі представника.

(
а.с. 41)

Суд, заслухавши пояснення позивачів,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши надані сторонами докази,
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідач та третя особа позовні
вимоги визнали та не заперечували
проти задоволення позову. Визнання
відповідачем позову не суперечить
закону та не порушує прав чи інтересів
третіх осіб, а тому приймається судом.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

В ході судового розгляду судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ІНФОРМАЦІЯ_2 померли ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
що підтверджується свідоцтвами про
смерть серії НОМЕР_1, НОМЕР_2

(
а.с.22-23)

Із довідки Острозької районної ДНК №
159/01-16 від 26.02.2014 року вбачається, що
після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_5 було подано
до Острозької районної державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини за законом, за
наслідками якої було заведено спадкову
справу № 679/2008. Згідно даних Спадкового
реєстру заповіти від імені ОСОБА_4 в
нотаріальних конторах або в сільських
радах не посвідчувались. Відомості про
інших спадкоємців, крім ОСОБА_5 в
Острозькій районній ДНК відсутні.
Після смерті ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, заведено спадкову справу
№ 8/2010. Спадкоємцями за законом в рівних
чатсках є дочки спадкодавця - ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

(
а.с.35)

В суді встановлено, що 28.11. 2008 р.,
державним нотаріусом Острозької
районної ДНК для ОСОБА_5, як спадкоємцю
за законом після смерті ОСОБА_4 було
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом (зареєстроване в реєстрі за
№ 3209), на частину спадкового майна, в
тому числі і на земельну ділянку площею
0,71 га, що знаходиться на території с.
Гай Української сільської ради
Острозького району Рівненської
області, призначеної для ведення
особистого підсобного господарства, що
належала ОСОБА_4 на підставі Державного
акта на право приватної власності на
землю, серії РВ № 01741, виданого 27.12.1999
року Українською сільською радою
Острозького району Рівненської
області, зареєстрованого в Острозькому
районному відділі земельних ресурсів
за № 1583.

(
а.с.24)

Із свідоцтва про право на спадщину
за законом від 10.03.2011 року, вбачається,
що позивачам, як спадкоємцям за законом
після смерті ОСОБА_5, було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на частину спадкового майна, а
саме на житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

( а.с.25)

Беручи до уваги викладене, суд
приходить до висновку, що позивачі у
відповідності до ст.1269 ЦК України
вважаються такими, що належним чином
прийняли спадщину після смерті матері
ОСОБА_5

До складу спадщини, яка відкрилась
після смерті ОСОБА_5 входить земельна
ділянка площею земельної ділянки
площею 0,71 га, що призначена для ведення
особистого селянського господарства,
яка розташована на території
Української сільської ради
Острозького району Рівненської
області, яка належала для їх батька
ОСОБА_4 на підставі Державного акта на
право власності на землю серії РВ №-1741,
виданого 27.12.1999 р. та зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 1583,
на яку його дружина, а їх матір - ОСОБА_5
мала право відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
28.11.2008 р. державним нотаріусом
Острозької районної державної
нотаріальної контори.

Згідно вищевказаного свідоцтва про
право на спадщину за законом від
28.11.2008р. воно підлягало реєстрації в
Управлінні земельних ресурсів в
Острозькому районі Рівненської
області, як того вимагало
законодавство чинне на час оформлення
спадкових прав.

Проте ОСОБА_5 за життя не подала до
Управління земельних ресурсів в
Острозькому районі Рівненської
області для реєстрації вищевказане
свідоцтво про право на спадщину за
законом, не виготовила технічної
документації на згадану вище земельну
ділянку на своє ім'я та не зверталася до
відділу земельних ресурсів по місцю
знаходження спірної земельної ділянки
з метою отримати новий державний акт.

Позивачі після смерті матері - ОСОБА_5
звернулися до державного нотаріуса
Острозької районної ДНК з проханням
видати свідоцтво про право на спадщину
за законом на вищевказану земельну
ділянку, однак їм було відмовлено у
зв'язку з тим, що вони не подали
правовстановлюючого документа на
земельну ділянку, про що державним
нотаріусом для позивачів видано
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 26.02.2014 р.

(
а.с.33)

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п."г" ч.1 ст.81 Земельного
кодексу України, громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі прийняття
спадщини.

Згідно ст.131 Земельного кодексу України
громадяни України мають право набувати
у власність земельні ділянки, зокрема,
на підставі спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до п."а" ч.3 ст.152 Земельного
кодексу України, захист прав
громадянина та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом
визнання прав.

Таким чином, обраний позивачами спосіб
захисту своїх прав відповідає чинному
законодавству.

Оскільки ОСОБА_5 належним чином
прийняла спадщину, що відкрилась після
смерті чоловіка ОСОБА_4, що
підтверджується виданим на ім'я ОСОБА_5
свідоцтвом про право на спадщину, проте
за життя не встигла його зареєструвати
та отримати на своє ім'я новий
Державний акт на право власності на
земельну ділянку, та право на спірну
земельну ділянку входить до складу
спадщини, що відкрилась після смерті
ОСОБА_5, та відсутність
правовстановлюючого документа -
Державного акту на право власності на
земельну ділянку - унеможливлює видачу
позивачам свідоцтва про право на
спадщину за законом, а відтак суд
приходить до переконання про наявність
підстав для захисту цивільних прав та
інтересів позивачів в судовому
порядку.

Беручи до уваги викладене, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позову та наявність
фактичних і правових підстав для
задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.15, 16, 1216, 1218, 1225, 1268 ЦК
України, ст.ст.81, 131, 152 Земельного
кодексу України, ст.ст.10, 11, 174, 208-209, 212-215,
218 ЦПК України, -

вирішив:

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за
законом після смерті матері - ОСОБА_5,
право приватної власності на 1/3 частку,
земельної ділянки площею 0,71 га, що
знаходиться на території с. Гай
Української сільської ради
Острозького району Рівненської
області, призначеної для ведення
особистого підсобного господарства, що
належала ОСОБА_4 на підставі Державного
акта на право приватної власності на
землю, серії РВ № 01741, виданого 27.12.1999
року Українською сільською радою
Острозького району Рівненської
області та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 1583,
на яку ОСОБА_5 мала право відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом виданого державним нотаріусом
Острозької районної державної
нотаріальної контори 28 листопада 2008
року та зареєстрованого в реєстрі за №
3209.

Визнати за ОСОБА_2, як спадкоємцем за
законом після смерті матері - ОСОБА_5,
право приватної власності на 1/3 частку,
земельної ділянки площею 0,71 га, що
знаходиться на території с. Гай
Української сільської ради
Острозького району Рівненської
області, призначеної для ведення
особистого підсобного господарства, що
належала ОСОБА_4 на підставі Державного
акта на право приватної власності на
землю, серії РВ № 01741, виданого 27.12.1999
року Українською сільською радою
Острозького району Рівненської
області та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 1583,
на яку ОСОБА_5 мала право відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом виданого державним нотаріусом
Острозької районної державної
нотаріальної контори 28 листопада 2008
року та зареєстрованого в реєстрі за №
3209.

Визнати за ОСОБА_3, як спадкоємцем за
законом після смерті матері- ОСОБА_5,
право приватної власності на 1/3 частку,
земельної ділянки площею 0,71 га, що
знаходиться на території с. Гай
Української сільської ради
Острозького району Рівненської
області, призначеної для ведення
особистого підсобного господарства, що
належала ОСОБА_4 на підставі Державного
акта на право приватної власності на
землю, серії РВ № 01741, виданого 27.12.1999
року Українською сільською радою
Острозького району Рівненської
області та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 1583,
на яку ОСОБА_5 мала право відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом виданого державним нотаріусом
Острозької районної державної
нотаріальної контори 28 листопада 2008
року та зареєстрованого в реєстрі за №
3209.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного судуГуц
Ф.Л.