І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з
рпозглдяу цивільних справ
апеляційного суду Рівненської області
в складі суддів: Малько О.С., Бондаренко
секретар судового
засідання:Демчук Ю.Ю..,
розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
заочне рішення Рівненського міського
суду від 13 вересня 2012 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики.
Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів, -
в с т а н о в и л а :
Заочним рішенням Рівненського
міського суду від 13 вересня 2012 року
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 80 000
гривень заборгованості за договром
позики та 800 гривень судових витрат.
В апеляційній скарзі на це
рішення ОСОБА_2 вказує на його
незаконність, оскільки воно прийнято
всупереч вимогам ст.ст 1046, 1049
Цивільного кодексу України.

Судом не досліджувався оргигінал
договору позики та оригінал розписки, а
він заперечує факт укладання з
позивачем такого договору, заперечує
підписання ним договору та розписки.

Рішення суду винесено за його
відсутності і він був позбавлений
судом можливості заявити клопотання
вимог про призначення почеркознавчої
експертизи підписів від його імені на
договорі позики та розписці.

Просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні цього позову.

В поданих запереченнях на
апеляційну скаргу ОСОБА_3 вказує, що
ОСОБА_2 дійсно позичив в нього кошти в
розмірі 80000 грн. 00 коп. та підписав
письмову розписку в присутності двох
свідків.

Покликається на положення ст.1046
ЦК України про договір позики та
положення ч.2 ст.1047 ЦК України про форму
договору позики: на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника.

Відповідно до положень ст.1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти) у такій самій сумі або
речі.

Зазначає, що до суду першої
інстанції він надавав оригінал
договору безвідсоткової позики від
14.07.2011 року та розписку ОСОБА_2, який.
вводить суд в оману, вказуючи в
апеляційній скарзі, що не підписував
договір та розписку, натомість у заяві
до Рівненського УМВС України в
Рівненській області від 30.12.2013 року
вказує , що підписуючи договір позики
та розписку не читав їх зміст.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК
України доводи апеляційної скарги не
підтверджені належними та допустимими
доказами.

Просить залишити апеляційну
скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а
рішення Рівненського міського суду від
13 березня 2012 року залишити без змін.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що за
договором позики від 14 липня 2011 року та
розписки від 14 липня 2011 року ОСОБА_2
отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі
80000 гривень і відповідно до ч.2 ст.1046
Цивільного кодексу України договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей, на підтвердження чого
відповідачем було надано розписку.

У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Задовольняючи позовні вимоги суд
встановив, що між позивачем та
відповідачем було укладено договір
позики, про що свідчать наявні в
матеріалах справи копія договору та
розписки, підписані відповідачем по
справі, отримана сума відповідачем не
повернута, що підтверджено наявністю у
позивача оригіналів вказаних
документів, а тому суд обґрунтовано
дійшов висновку про порушення права
позивача на повернення суми.

Наявність оригіналу договору та
оригіналу розписки у кредитора, які
надані позивачем суду апеляційної
інстанції і оглянуті судом , свідчить
про існування невиконаного
зобов'язання між сторонами.

Допитані в суді апеляційної
інстанції свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5
показали, що договір позики та
розписку про отримання від ОСОБА_3
грошових коштів ОСОБА_2 підписував у їх
присутності.

Вимог щодо оспорювання
укладеного договору як такого, що
укладений під впливом обману,
насильства або під впливом тяжкої
обставини ОСОБА_2 не заявляв і не
заявляє.

За встановлених обставин
підстав для скасування ухваленого
судом першої інстанції рішення не
вбачається.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315,317, 319, 323-325
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Рівненського міського
суду від 13 вересня 2012 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку сторонами та
особами, які беруть участь у справі,
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: Малько О.С.
Бондаренко Н.В.
Шимків С.С.