Справа № 466/5499/13
Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/1600/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Мельничук
О.Я.,

суддів Ніткевича А.В. і Крайник
Н.П.,

при секретарі Данилик І.І.,

з участю позивача ОСОБА_3, представника
позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Шевченківського районного суду міста
Львова від 12 грудня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Львова від 12 грудня 2013 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, 1968 року
народження аліменти на утримання
неповнолітньої дитини-інваліда ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку щомісяця з 18.07.2013 року
до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, 1968 року
народження суму додаткових витрат на
утримання неповнолітньої
дитини-інваліда ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
розмірі 600 грн. щомісяця з 18.07.2013 року до
досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному
порядку оскаржив ОСОБА_5. Апелянт, не
погоджуючись з даним рішенням, вважає,
що під час ухвалення такого,
Шевченківський районний суд міста
Львова не в повній мірі з"ясував
обставини, що мають істотне значення
для справи, не в повному обсязі
дослідив та оцінив надані ним докази,
порушив та неправильно застосував
норми матеріального та процесуального
права, а тому зазначене рішення
підлягає скасуванню. В апеляційній
скарзі ОСОБА_5 просить рішення
Шевченківського районного суду міста
Львова від 12 грудня 2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким стягнути
з ОСОБА_5, 1968 року народження на користь
ОСОБА_3, 1968 року народження аліменти на
утримання неповнолітньої
доньки-інваліда ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3:

- за період з 18.07.2013 року по 11.12.2013 року
одноразово, а саме - 250 грн.;

- 1/4 частини всіх видів заробітку
щомісячно з 12.12.2013 року до досягнення
дитиною повноліття. Також просить
стягувати з ОСОБА_5;

- суму додаткових витрат на утримання
неповнолітньої дитини-інваліда ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 300 грн. щомісяця
з 12.12.2013 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Апелянт, що вважає, що суд при ухваленні
рішення не врахував його довідки про
доходи, при призначенні стягнення з
нього 1/4 частини всіх видів заробітку.
Звертає увагу, що судом не взято до
уваги стан здоров"я відповідача,
оскільки він хворіє важкою
прогресуючою хворобою хребта та іншими
пов"язаними з цим хворобами, які
потребують значних коштів на їх
лікування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає із
наступних підстав.

Статтею 51 Конституції України
визначено, що батьки зобов'язані
утримувати дітей до їх повноліття.
Разом з тим відповідно до ст. 180 СК
України участь в утриманні дитини до
досягнення нею повноліття повинен
приймати кожен з батьків.

Згідно ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються в частині від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі. Аліменти на
дитину при цьому у відповідності до ч.1
ст. 191 СК України присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу
(далі - СК) України той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Розмір
участі одного з батьків у додаткових
витратах на дитину в разі спору
визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову частково, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач є
працездатним, аліментів на утримання
інших осіб не сплачує. Судом вз»ято до
уваги матеріальне становище
відповідача та стан його здоров»я,
пояснення з приводу того, що останній
постійно надає допомогу на утримання
дітей, оплачував путівку на
оздоровлення доньки. З урахуванням
вищенаведеного, суд ухвалив рішення
про часткове задоволення позову та
стягнення з ОСОБА_5 на утримання
неповнолітньої дитини-інваліда ОСОБА_6
аліменти в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку щомісяця до досягнення
дитиною повноліття. Стягуючи з ОСОБА_5
суму додаткових витрат на утримання
неповнолітньої дитини-інваліда ОСОБА_6
суми в розмірі 600 грн. суд виходив з
того, що ОСОБА_6 є дитиною інвалідом з
клінічним діагнозом цукровий діабет,
потребує лікування, перебуває на
інсулінотерапії, потребує
спеціального дієтичного харчування,
регулярного заняття фізкультурою та
постійного нагляду лікаря, а також
відвідує заняття з англійської мови.

З вищезгаданими висновками суду
першої інстанції погоджуєтьчя і
колегія суддів Апеляційного суду
Львівської області.

Судом встановлено, що 07 серпня 1989
року позивач - ОСОБА_3 зареєструвала з
відповідачем - ОСОБА_5 в Сколівській
сільській раді Жашківського району
Черкаської області. Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Львова від 27 лютого 2012 року між
позивачем та відповідачем шлюбом
розірвано. Від шлюбу в сторін по справі
є двоє дітей: син -ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4
та донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які
після розірвання шлюбу залишилися
проживати із матір»ю - позивачем по
справі та перебувають на її утриманні.
Згідно довідки №155 від 14 червня 2013 року
ОСОБА_6 є дитина-інвалід, з клінічним
діагнозом цукровий діабет. 18 липня 2013
року ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_6 про стягнення
аліментів.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 15.05.2006 року
№ 3 "Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
звернуто увагу судів на те, що до
передбаченої ст.185 СК України участі в
додаткових витратах на утримання
дитини, викликаних особливими
обставинами (розвитком її здібностей,
хворобою, каліцтвом тощо), можна
притягати лише батьків. У цих випадках
ідеться про фактично зазнані або
передбачувані витрати, тому їх
необхідно визначати у твердій грошовій
сумі. При одночасному розгляді вимог
про стягнення аліментів і додаткових
витрат їх має бути визначено у рішенні
окремо.

Не заслуговують на увагу посилання
апелянта, на те, що судом не вз"ято до
уваги матеріальне становище
відповідача та стан його здоров»я,
факту надання останнім допомоги на
утримання дітей, оскільки такі
обставини судом вз"яті до уваги,
враховано тяжкість хвороби дитини, яка
потребує значних коштів на лікування,
спеціального дієтичного харчування,
регулярного заняття фізкультурою та
постійного нагляду лікаря та позов
задоволено частково і стягнуто
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини-інваліда ОСОБА_6 в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку та 600 грн.
додаткових витрат. Факт наявності у
відповідача хвороби не може бути
підставою для обмеження
дитини-інваліда в наданні матеріальної
допомоги у вигляді аліментів.

Судом першої інстанції вірно стягнуто
з ОСОБА_5 додаткових витрат на
утримання неповнолітньої
доньки-інваліда ОСОБА_6 в розмірі 600 грн.
щомісяця з 18.07.2013 року оскільки така
дійсно потребує лікування, перебуває
на інсулінотерапії, потребує
спеціального дієтичного харчування,
регулярного заняття фізкультурою та
постійного нагляду лікаря, а також
відвідує заняття з англійської мови, що
в свою чергу потребує значних коштів
/а.с. 32-33, 39, 41/.

Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, вирішуючи даний спір, суд
першої інстанції в достатньо повному
обсязі встановив права і обов'язки
сторін, що беруть участь в справі,
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін, і дав їм правильну
правову оцінку, ухвалив рішення, яке
відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим,
повинне бути залишене без змін, а
апеляційна скарга - підлягає
відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду міста Львова від 12 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили

Головуючий:
О.Я. Мельничук

Судді:
Н.П. Крайник

А.В. Ніткевич