Єдиний унікальний номер 205/2458/14-ц
№ 2о/205/61/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді Приходченко О.С.

за участю
народних засідателів Цапко Н.П. і Смоли
Л.І.

при секретарі
Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за заявою Комунального
закладу «Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради»,
заінтересована особа ОСОБА_2 про
зобов'язання проходження обов'язкового
курсу лікування, -

ВСТАНОВИВ:

КЗ «Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради» 26
березня 2014 року звернувся до суду з
заявою про зобов'язання проходження
обов'язкового курсу лікування.

Заявник у своїй заяві посилався на те,
що хвора ОСОБА_2 знаходиться на
диспансерному обліку в
диспансерно-полікнічному відділенні №
1 КЗ «Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради» з
відкритою формою туберкульозу. Зміни в
легенях ОСОБА_2 вперше були виявлені на
прийомі у терапевта та підтверджені в
протитуберкульозному диспансері 29
серпня 2013 року. Лікування проходила в
стаціонарі КЗ «Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради» з 22
серпня 2013 року по 25 жовтня 2013 року, була
виписана за порушення стаціонарного
режиму - самовільний ухід. Після
виписки зі стаціонару для продовження
лікування до
диспанцерно-поліклінічного відділення
№ 1 з'являлася нерегулярно. Хвора була
попереджена про можливість примусової
госпіталізації у разі порушення режиму
лікування. Рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
28 січня 2014 року ОСОБА_2 було зобов'язано
пройти обов'язковий курс лікування в
умовах стаціонару КЗ
«Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради»
строком на три місяці. 31 січня 2014 року
ОСОБА_2 був направлений лист та копія
рішення суду з проханням з'явитися на
госпіталізацію та лікування. Хвора
з'явилася до стаціонару 19 лютого 2014
року. 12 березня 2014 року ОСОБА_2
самовільно покинула стаціонар та
перервала лікування. Лікування тривало
менше місяця, за цей строк абацілювання
досягнуто не було. Згідно висновку
лікарської комісії від 24 березня 2014
року ОСОБА_2 має діагноз: лікування
після перерви (20.02.2014) легень
(диссемільований), деструкція (+), МБТ (+),
М (+), К (0), Р (0), Г (0), категорія 2, кагорта 1
(2014 року). ОСОБА_2 є бактеріовиділювачем,
розповсюджувачем інфекції
туберкульозу, не дотримується
протиепідемічного режиму та становить
епідемічну загрозу для суспільства,
порушує право громадян на безпечні
умови життя. Заявник у своїй заяві
просив суд зобов'язати ОСОБА_2 пройти
курс обов'язкового лікування строком
на три місяці в умовах стаціонару КЗ
«Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради» та
зобов'язати Ленінський РВ ДМУ УМВС
України в Дніпропетровській області
здійснити привід ОСОБА_2 до стаціонару
КЗ «Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради».

КЗ «Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер» про
час та місце розгляду заяви
повідомлявся належним чином, у судове
засідання свого представника не
направив, про причини неявки свого
представника суду не повідомив.

На підставі реч. 2 ч. 1 ст. 285 ЦПК України
суд вважає можливим розглядати заяву
без участі хворої ОСОБА_2, оскільки за
даними лікарського висновку № 7 вона
становить загрозу розповсюдження
хвороби.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши надані та добуті докази, суд
вважає заяву обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на
підставі висновку ЛКК № 7 знаходиться
на обліку в КЗ «Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради» з
діагнозом лікування після перерви
(20.02.2014) легень (диссемільований),
деструкція (+), МБТ (+), М (+), К (0), Р (0), Г (0),
категорія 2, кагорта 1 (2014 року) (а.с. 4).

Хворобу ОСОБА_2 було виявлено 29 серпня
2013 року при її зверненні до терапевта,
що підтверджується виписками з
медичної карти (а.с. 5-11).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 28 січня 2014 року
ОСОБА_2 було зобов'язано пройти
обов'язковий курс лікування в умовах
стаціонару в КЗ «Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради»
строком на три місяці (а.с. 17-18).

Відповідно до виписки з медичної
картки ОСОБА_2 вбачається, що на
лікування до КЗ «Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради» вона
поступила 19 лютого 2013 року, однак була
виписана за самовільний ухід з
відділення (а.с. 11).

Крім того, ОСОБА_2 було повторно
викликано до КЗ «Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради» для
проходження лікування (а.с. 12), однак на
виклик вона не з'являлася.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про протидію захворюванню на
туберкульоз» у разі якщо хворі на
заразні форми туберкульозу, у тому
числі під час амбулаторного чи
стаціонарного лікування, порушують
протиепідемічний режим, що ставить під
загрозу зараження туберкульозом інших
осіб, з метою запобігання поширенню
туберкульозу за рішенням суду вони
можуть бути примусово госпіталізовані
до протитуберкульозних закладів, що
мають відповідні відділення (палати)
для розміщення таких хворих.

Ч. 3 ст. 11 Закону України «Про протидію
захворюванню на туберкульоз»
примусова госпіталізація осіб,
стосовно яких судом ухвалено
відповідне рішення, здійснюється з
урахуванням висновку лікаря на строк
до трьох місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 285 ЦПК України справи
про примусову госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу або про
продовження строку примусової
госпіталізації суд розглядає не
пізніше 24 годин після відкриття
провадження у справі. Особі має бути
надано право особистої участі в
судовому засіданні, за винятком
випадків, коли за даними
протитуберкульозного закладу така
особа становить загрозу
розповсюдження хвороби.

На підставі ст. 286 ЦПК України
розглянувши заяву про примусову
госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу або про
продовження строку примусової
госпіталізації, суд ухвалює рішення,
яким відхиляє або задовольняє заяву.
Рішення про задоволення заяви,
зазначеної у частині першій цієї
статті, підлягає негайному виконанню
та є підставою для примусової
госпіталізації або продовження строку
примусової госпіталізації особи в
протитуберкульозному закладі на
встановлений законом строк. Після
набрання законної сили рішенням суду
про примусову госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу або про
продовження строку примусової
госпіталізації суд надсилає рішення
відповідному органу місцевого
самоврядування для вжиття заходів щодо
охорони майна особи, стосовно якої
ухвалено рішення суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 хвора на
туберкульоз, форма якого є заразною,
ухиляється від лікування, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення заяви про її зобов'язання
пройти обов'язковий курс стаціонарного
лікування в КЗ «Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради» на
строк три місяці.

Рішення про задоволення заяви про
примусову госпіталізацію особи до
протитуберкульозного закладу,
підлягає негайному виконанню та є
підставою для примусової
госпіталізації на встановлений
законом строк.

Відповідно до п. 21-1 ч. 1 ст. 10 Закону
України «Про міліцію» міліція
відповідно до своїх завдань
зобов'язана: здійснювати за рішенням
суду привід осіб, хворих на заразні
форми туберкульозу, до
протитуберкульозного закладу.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч.
1, 3 ст. 11 Закону України «Про протидію
захворюванню на туберкульоз», п. 21-1 ч. 1
ст. 10 Закону України «Про міліцію», ч. 2
ст. 197, ст. ст. 283-286 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Комунального закладу
«Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради» про
зобов'язання пройти обов'язковий курс
стаціонарного лікування в
туберкульозному відділенні КЗ
«Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради»
ОСОБА_2 - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 пройти обов'язковий
курс стаціонарного лікування в
Комунальному закладі
«Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради»
строком на три місяці.

Зобов'язати Ленінський РВ ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
здійснити примусову доставку ОСОБА_2 до
стаціонару Комунального закладу
«Дніпропетровський
протитуберкульозний диспансер»
Дніпропетровської обласної ради» для
проходження лікування.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Копію рішення суду після набрання ним
законної сили направити
Дніпропетровській міській раді для
вжиття заходів щодо охорони майна
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя

Народні засідателі