Номер провадження: 22-ц/785/3759/14
Номер справи місцевого суду: 521/3866/13-ц
Головуючий у першій інстанції Бобуйок
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Варикаші О.Д.

- Ступакова О.А.

при секретарі - Стадніченко
А.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування
шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 12 лютого 2014 року, -

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою про відшкодування шкоди, в якій
просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його
користь збитки у вигляді вартості
відновлювального ремонту житлового
будинку АДРЕСА_1 та вартості
пошкоджених та викрадених речей в сумі
20 000,00 грн., а також стягнути компенсацію
за заподіяну моральну шкоду в сумі 5 000
грн., а також стягнути судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач
послався на такі обставини. 02.02.2012 р.
ОСОБА_3 уклав з відповідачкою
попередній договір про намір продати
їй, належний ОСОБА_3 житловий будинок в
АДРЕСА_1, за ціну що була обумовлена у
розмірі грошової суми, яка буде
еквівалентною 62 000 доларів США в
національній валюті України по стану
на день укладання остаточного
договору.

За умовами цього договору ОСОБА_3
отримав від ОСОБА_5 аванс у розмірі 16 000
грн.

Сторони також досягли умови про те, що
ОСОБА_5 із своєю сім'єю вселиться до
будинку, який вона збирається купити у
ОСОБА_3 і буде в ньому проживати до
переоформлення цього об'єкту
нерухомості на її ім'я.

Зразу після укладання попереднього
договору ОСОБА_5 завезла до належного
ОСОБА_3 будинку частину належних їй
речей, а наприкінці квітня 2012 р. вона
завезла до будинку інші свої речі та
заселилася туди із членами своєї сім'ї.

ОСОБА_3 вважав, що він став жертвою
зарані обдуманого шахрайства.
Насправді ОСОБА_5 не мала наміру
придбати в нього цей будинок.
Користуючись його довірою ОСОБА_5 із
членами своєї сім'ї проживали в будинку
до 21.11.2012 р. не сплачуючи при цьому йому
орендної плати та комунальних платежі.
Коли ж всі документи, у тому разі
державний акт про право власності на
земельну ділянку, були готові, ОСОБА_5 у
вересні 2012 р. заявила йому про відмову
від придбання будинку обумовленого
договором від 02.02.2012 р., що не завадило
їй ще два місяця незаконно утримувати у
своєму володінні.

Скориставшись тим, що отримані ним за
договором від 02.02.2012 р. гроші в сумі 16 000
грн. були оформлені як аванс, а не як
завдаток (із виконанням всіх
необхідних формальностей), ОСОБА_5
звернулася до Овідіопольского
районного суду Одеської області з
позовом про їх повернення.

Під час проживання у будинку ОСОБА_3,
ОСОБА_5 із членами своєї сім'ї
спричинили йому суттєву шкоду у
вигляді пошкодження житлових і
нежитлових приміщень та споруд, на
ремонт яких йому буде потрібно
витратити гроші, що вказані у якості
ціни позову.

Факт того, що ОСОБА_3 передав ОСОБА_5
будинок у доброму стані, після
нещодавно проведеного ремонту, а також
те, що його пошкодження утворені під
час її особистого фактичного ним
володіння можуть підтвердити свідки.

Крім того, ОСОБА_5 зламала і викрала
сатину належних йому речей що
знаходилися в будинку та нежитлових
господарчих спорудах, список яких
додано до позову, У в зв'язку цим, а
також у зв'язку із погрозами про
позбавлення його життя шляхом спалення
разом із будинком, ОСОБА_3 звертався із
заявою про порушення карної справи до
Великодолиньского ВМ Овідіопольского
РВ ГУМВС України в Одеській області.

За час проживання в будинку ОСОБА_5 не
оплатила за користування
електроенергією 96 грн. 02 коп. Крім того,
ОСОБА_3 не знає який через її
користування в нього виник борг за
водопостачання, оскільки ОСОБА_5 при
звільнені будинку забрала з собою
розрахункову книжку. Нею також
викраденні інші належні ОСОБА_3 та дуже
необхідні документи: паспорт на прибор
ЮГВ, дозвіл на користування
електропостачанням напругою 380 V,
проект технічної документації на
газокористування, документи про оплату
за оренду землі.

Пошкодження майна ОСОБА_3 та
викраденням вкрай необхідних йому
документів, частину з яких йому дуже
важко відновити, а частину він вже не
зможе відновити, ОСОБА_5 спричинила
йому також суттєву моральну шкоду.

Позивач позов у судовому засіданні
підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала, надала cyду
заперечення та пояснила, що позивачем
не надано доказів в підтвердження
вартості відновлювального ремонту, та
не обґрунтована сума 20 000,00 грн., яка
зазначена в позові При цьому позивач в
судовому засіданні яке відбулося 23.01.2014
року відмовився від проведення
оціночної експертизи. Позивач не
обґрунтував у чому полягає заподіяна
йому моральна шкода та не обґрунтував
суму в 5000,00 грн. моральної шкоди, яку він
просив стягнути з відповідачки. У
зв'язку з цим позов не може бути
задоволений, та стягнення коштів за
шкоду також не може бути задоволено.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 12 лютого 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про відшкодування шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах скарги і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 02.02.2012 р. ОСОБА_3
уклав з відповідачкою попередній
договір про намір продати їй, належний
ОСОБА_3 житловий будинок в АДРЕСА_1, за
ціну, що була обумовлена у розмірі
грошової суми, яка буде еквівалентною 62
000 доларів CША в національній валюті
України по стану на день укладання
остаточного договору.

За умовами цього договору ОСОБА_3
отримав від ОСОБА_5 аванс у розмірі 8 000
грн.

Сторони також досягли умови про те, що
ОСОБА_5 із своєю сім'єю вселиться до
будинку, який вона збирається купити у
ОСОБА_3 і буде в ньому проживати до
переоформлення цього об'єкту
нерухомості на її ім'я.

Зразу після укладання попереднього
договору ОСОБА_5 завезла до належного
ОСОБА_3 будинку частину належних їй
речей, а наприкінці квітня 2012 р. вона
завезла до будинку інші свої речі та
заселилася туди із членами своєї сім'ї.

ОСОБА_5 із членами своєї сім'ї проживали
в будинку до 21.11.2012 р.

Оскільки отримані ОСОБА_3 за договором
від 02.02.2012 p. гроші в сумі 8 000 грн. були
оформлені як аванс, а не як завдаток (із
виконанням всіх необхідних
формальностей), ОСОБА_5 звернулася до
Овідіопольского районного суду
Одеської області з позовом про їх
повернення не бажаючи укладати договір
купівлі-продажу.

Згідно копії рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області 24.01.2013
p. позов ОСОБА_5 був задоволений
частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_5 аванс у розмірі 8 000,00 грн. та
судові витрати.

Позивач вважав, що під час проживання у
будинку ОСОБА_3, ОСОБА_5 із членами своєї
сім'ї спричинили йому суттєву шкоду у
вигляді пошкодження житлових і
нежитлових приміщень та споруд, на
ремонт яких йому буде потрібно
витратити гроші, що вказані у якості
ціни позову.

Позивач також зазначав, що за час
проживання в будинку ОСОБА_5 не
оплатила за користування
електроенергією 96 грн. 02 коп. Крім того,
ОСОБА_3 не знає який через її
користування в нього виник борг за
водопостачання, оскільки ОСОБА_5 при
звільнені будинку забрала з собою
розрахункову книжку. Нею також
викраденні інші належні ОСОБА_3 та дуже
необхідні документи: паспорт на прибор
ОГВ, дозвіл на користування
електропостачанням напругою 380 V,
проект технічної документації на
газокористування, документи про оплату
за оренду землі.

Дані обставини зазначав позивач
спричинили йому також суттєву моральну
шкоду.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК
України єдиною підставою для
цивільно-правової відповідальності за
завдання шкоди є правопорушення, що
включає як складові елементи: шкоду;
протиправне діяння особи, яка її
завдала; причинний зв'язок між ними, а
також вину заподіювача шкоди.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення
по справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Виходячи із змісту вищезазначених
статей ЦК та ЦПК України позивач
повинен довести суду вину відповідачки
у заподіянні йому матеріальної шкоди,
довести обґрунтованість суми збитків,
які він зазнав у зв'язку із заподіяною
матеріальною шкодою, обґрунтувати у
чому полягає моральна шкода яка йому
заподіяна та обґрунтувати розмір
маральної шкоди.

Позивач не надав суду жодного
належного переконливого доказу в
підтвердження своїх позовних вимог, а
саме того, що майнова шкода заподіяна
саме відповідачкою; в підтвердження
передачі позивачем будь якого майна, та
документів відповідачки; в
підтвердження того, що він, дізнавшись
про відсутність документів та виявив
пошкодження свого майна, звертався до
відповідних органів.

Крім того не надав жодного документу в
якому б містилася фіксація наявності
пошкодження майна, час виявлення цих
пошкоджень (ні акта сільської ради, ні
акта сусідів); не надав доказу в
підтвердження того, що він взагалі
звертався до відповідачки з претензією
у відношенні пошкодженого майна;

Фото фіксація яка надана до суду з боку
позивача не має ні часу ні дати її
проведення. У зв'язку із чим не можливо
достовірно встановити, коли саме була
зроблена ця фото фіксація в момент
виїзду відповідачки або в будь-який
інший час.

Також позивачем не надано доказів в
підтвердження вартості
відновлювального ремонту, та не
обґрунтована сума 20 000,00 грн. яка
зазначена в позові.

Крім того позивач в судовому засіданні
яке відбулося 23.01.2014 року відмовився
від проведення оціночної експертизи.

Що стосується пояснень свідків, то
судом першої інстанції вони
обґрунтовано не взяті до уваги,
оскільки свідки надали суперечливі
показання, які не стикуються з
поясненнями інших свідків та
матеріалами справи.

В свою чергу відповідачка надала до
суду письмові докази того, що вона
дійсно бажала купувати будинок
(попередній договір від 02.02.2012 p.,
розписка від 02.04.2012 р.) Надала до суду
докази в підтвердження свого
ствердження у зв'язку із чим вона була
вимушена відмовитися від покупки
будинку (роздруківка із сайту форум
«одесса»). Надала докази в
підтвердження того, що позивач не бажав
повертати аванс і вона була змушена
звернутися до суду (копія позову до
Овідіопольського райсуду з відміткою
суду від 07.11.2012 року). Даний факт також
підтверджує то, що вона не могла
проживати в даному будинку до кінця
листопада 2012 року.

Також те, що відповідачка покинула
будинок в першій половині листопада
підтверджує і той факт, що квитанцію на
сплату за електропостачання за період
від 05.10.2012 р по 07.11.2012 року отримав
позивач, а не відповідачка. При цьому
сам позивач стверджував, що дійсно за
весь час проживання ( крім вищевказаної
квитанції) відповідачка сплачувала.

Крім того відповідачка надала до суду
фото фіксації будинку яка була
зроблена в жовтні 2012 року (в період її
проживання). Свідок ОСОБА_7 підтвердила,
що дані фото були зроблені дійсно в
жовтні 2012 року. З даної фото фіксації
видно, що будинок утримувався в
належному стані.

Позивачем також заявлялись позовні
вимоги про відшкодування моральної
шкоди.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Враховуючи, що позивачем не доведена
вина відповідача щодо завдання йому
матеріальної шкоди, то суд першої
інстанції обґрунтовано вважав, що не
можливо задовольнити вимоги щодо
стягнення моральної шкоди.

Оскільки позовні вимоги позивача не
були задоволенні судом, то підстав для
стягнення на користь позивача судових
витрат у суду першої інстанції не було

Враховуючи все вищевикладене колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст.
314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 12 лютого 2014 року по справі
за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.А. Станкевич

Судді :
О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша