АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/436/14
Номер провадження 22-ц/786/1465/14
Головуючий у 1-й інстанції Зємцов В. В.
Доповідач Корнієнко В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.

При секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 26 березня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та Акціонерного
товариства «СК «АХА Страхування» про
відшкодування моральної шкоди,
завданої злочином,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулися до суду з вказаним
позовом, вмотивовуючи підстави позову
наступними обставинами.

30 липня 2011 року близько 21 години 00
хвилин, в темний час доби, при
ввімкненому міському освітленні, по
сухому асфальтобетонному покриттю,
відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем
«Део-Ланос» державний номерний знак
НОМЕР_3, рухався по провулку 50 років
жовтня в м. Кременчуці, в напрямку від
вул.. Воїнів Інтернаціоналістів по вул..
Маршала Жукова. В цей же час, проїжджу
частину проспекту 50 років Жовтня в зоні
пішохідного переходу, справа - наліво
відносно руху автомобіля, переходили
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який на плечах ніс
також малолітню дитину ОСОБА_5

Рухаючись у вказаному напрямку, ОСОБА_1,
порушуючи п.п. 12.3, 18.1 «Правил дорожнього
руху України», допустив наїзд
передньою частиною керованого ним
автомобіля на потерпілих ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, внаслідок чого останні
отримали тілесні ушкодження різного
ступеню тяжкості.

Вироком Автозаводсткого районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 09 листопада 2012 року ОСОБА_1 визнаний
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
внаслідок чого йому призначено
покарання.

За результатами розгляду апеляційних
скарг Апеляційним судом Полтавської
області ухвалою від 22 січня 2013 року
скасував вирок Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 09
листопада 2012 року щодо ОСОБА_1 в частині
вирішення цивільного позову про
стягнення моральної шкоди та витрат за
юридичні послуги і справу в цій частині
направив на новий судовий розгляд в
порядку цивільного судочинства. Вирок
в частині покарання засудженому
апеляційний суд залишив без змін.

Обґрунтовуючи підстави спричинення
моральної шкоди, позивачі вказували на
те, що внаслідок злочину вони зазнали
моральних страждань, що виразилися у
нестерпному фізичному болі та душевних
стражданнях.

Внаслідок цього позивачі просили
стягнути: з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
спричинену моральну шкоду в розмірі
300000 гривень, на користь ОСОБА_3 моральну
шкоду в розмірі 300000 гривень та на
користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі
200000 гривень.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 26 березня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 -
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1) на користь
ОСОБА_2 у відшкодування завданої
моральної шкоди 150000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1) на користь
ОСОБА_3 у відшкодування завданої
моральної шкоди 150000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1) на користь
ОСОБА_4 у відшкодування завданої
моральної шкоди 100000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1) на користь
держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

З рішенням суду не погодився
відповідач ОСОБА_1., внаслідок чого
подав на нього апеляційну скаргу, у
якій просить рішення скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає рішення суду
незаконним та необґрунтованим, та
таким, що ухвалено внаслідок
невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи, із
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги
вмотивовує тим, що позивачами не
доведено факт спричинення їм моральної
шкоди. Також вказує на завищений
розміру даної шкоди, посилаючись на
судову практику та обґрунтованість
судових рішень.

Колегія суддів, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
скарга підлягає до задоволення
частково, за наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення
або неправильне застосування судом
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Вирішуючи спірні правовідносини,
місцевий суд правомірно виходив з
наступного.

Матеріалами справи
підтверджується, що 30 липня 2011 року,
близько 21 години 00 хвилин, в темний час
доби, при ввімкненому міському
електроосвітленні, по сухому
асфальтобетонному покриттю ОСОБА_1,
керуючи автомобілем «Део-Ланос»,
державний номерний знак НОМЕР_3,
рухався по проспекту 50 років Жовтня в м.
Кременчуці, в напрямку від вулиці
Воїнів Інтернаціоналістів до вулиці
Маршала Жукова. В цей же час проїжджу
частину проспекту 50 років Жовтня в зоні
пішохідного переходу, справа-наліво
відносно руху автомобіля, переходили
потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який на
плечах ніс малолітню дитину ОСОБА_5.

Рухаючись у вказаному напрямку,
відповідач ОСОБА_1, порушивши п.п. 12.3, 18.1
«Правил дорожнього руху України»,
допустив наїзд передьною частиною
керованого ним автомобіля на
потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2, внаслідок
чого ОСОБА_2 отримала середньої
тяжкості тілесні ушкодження у вигляді
закритого перелому 5-ї плюстневої
кістки правої стопи, а позивач ОСОБА_2 -
тяжкі тілесні ушкодження у вигляді:
травми грудної клітини з переломами
5-8-го ребер зліва, садном на лівій
половині грудної клітини, яка
ускладнилася лівостороннім
гемотораксом ( кров в плевральній
порожнині), коламбуванням ( спадінням )
лівої легені та, легеневою
недостатністю; травми живота з забоєм
лівої нирки, садном на передній
черевній стінці зліва; травми голови зі
струсом головного мозку; ранами (
наслідком загоєння яких є рубці) та
саднами голови; травми нижніх та
верхніх кінцівок з переломом середньої
третини малогомілкової кістки лівої
гомілки; перелому внутрішньої кісточки
лівого гомілково-ступеневого суглобу;
перелому верхньої третини
малогомілкової кістки правої гомілки;
розриву колатеральної зв'язки правого
колінного суглобу; саднами
гомілково-ступеневих та колінних
суглобів, лівого стегна та лівого
плеча; ранами ( наслідком загоєння яких
є рубці на лівому плечі та правому
передпліччі). Малолітній ОСОБА_5
отримав тілесні ушкодження, що за
ступенем тяжкості відносять до легких.

Вироком Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 09
листопада 2012 року ОСОБА_1 визнаний
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та
призначено покарання у вигляді
обмеження волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами
строком на 1 ( один ) рік.

На вирок суду були подані
апеляційні скарги, за результатами
розгляду яких ухвалою Апеляційного
суду Полтавської області від 22 січня 2013
року скасовано вирок Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 09
листопада 2012 року щодо ОСОБА_1 в частині
вирішення цивільного позову про
стягнення моральної шкоди та витрат за
юридичні послуги і справу в цій частині
направлено на новий судовий розгляд в
порядку цивільного судочинства. Вирок
в частині покарання засудженому
залишений без змін.

За касаційною скаргою ОСОБА_2 на
вирок Автозаводського районного суду
м. Кременчука від 09 листопада 2012 року
Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ ухвалою від 13 червня 2013 року
відмовив у її задоволенні.

Також ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 вересня 2013
року відмовлено у задоволенні заяви
ОСОБА_2 про допуск кримінальної справи
щодо ОСОБА_1 до провадження Верховного
Суду України для перегляду ухвали
колегії суддів судової палати у
кримінальних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 червня 2013 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
в результаті скоєного злочину
потерпілим спричинена матеріальна
шкоди, зміст якої складає вартість
лікування. Для лікування було куплено
велику кількість ліків і на їх
придбання витрачені значні кошти,
загальна сума яких становить 45669
гривень 27 копійок і підтверджується
копіями чеків та медичних документів.

Окрім того суд вказував на те, що крім
матеріальної шкоди позивачам завдана і
моральна шкода.

При цьому суд вказував на те, що
позивачі детально описали які моральні
страждання вони пережили і переживають
у теперішній час у зв'язку з тяжким
ушкодженням здоров'я, наскільки
порушилися нормальні життєві зв'язки
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми та ціла низка інших негативних
наслідків, перерахованих у позовній
заяві.

При встановленні розміру моральної
шкоди, завданої ОСОБА_2, суд першої
інстанції, враховуючи тяжкість,
характер та обсяг вимушених змін у
життєвих стосунках та стражданнях,
яких зазнав позивач ОСОБА_2, у зв'язку з
завданою шкодою його здоров'ю, здоров'ю
його дружини та сина ( їх тривалість та
можливість відновлення), виходячи з
засад розумності, виваженості та
справедливості, дійшов висновку про
можливість стягнути на її
відшкодування з відповідача ОСОБА_1 -
150000 гривень.

При встановленні розміру моральної
шкоди, завданої ОСОБА_3 місцевий суд,
враховуючи тяжкість, характер та обсяг
вимушених змін у життєвих стосунках та
стражданнях, яких зазнала позивач
ОСОБА_3 у зв'язку з завданою шкодою її
здоров'ю, здоров'ю її чоловіка та сина (
їх тривалість та можливість
відновлення), виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості, дійшов висновку про
можливість стягнення на відшкодування
моральної шкоди з ОСОБА_1 на її користь
в сумі 150000 гривень.

При встановленні розміру моральної
шкоди, завданої ОСОБА_4 суд першої
інстанції, враховуючи тяжкість,
характер та обсяг вимушених змін у
життєвих стосунках та страждань, яких
зазнала позивач ОСОБА_4 у зв'язку з
завданою шкодою здоров'ю членам її
родини: сина, невістки та онука ( їх
тривалість та можливості відновлення),
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, дійшов
висновку за можливе стягнути в рахунок
відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_1
на її користь - 100000 грн.

Проте з таким висновком колегія
суддів не погоджується у повній мірі за
наступних обставин.

Норми ст. 1167 ЦК України визначають
підстави відповідальності за завдану
моральну шкоду, у відповідності до якої
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів сім'ї чи близьких
родичів»

3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майно або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Матеріалами справи підтверджується, що
в кримінальному провадженні
потерпілими були визнані ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, яким були заявлені цивільні
позови про відшкодування моральної
шкоди в розмірах 300000 гривень та 150000
гривень відповідно.

Вироком Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 09 листопада 2012
року позовні вимоги щодо відшкодування
моральної шкоди вказаних осіб
задоволено частково. Вирішено стягнути
з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2
моральну шкоду в сумі 100000 гривень та на
користь потерпілої ОСОБА_3 в розмірі 50000
гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 22 січня 2013 року за
наслідками перегляду апеляційних
скарг на даний вирок суду підставою для
його скасування в частині задоволення
цивільного позову про відшкодування
моральної шкоди стала та обставин, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 застрахована страховою
компанією АХА Україна, яка не була
залучена до участі у справі.

При цьому, відповідність висновків
суду щодо визначеного розміру
моральної шкоди не судом апеляційної
інстанції спростовувалися.

Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (
немайнової ) шкоди» роз'яснено, що під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності ( в тому
числі інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

З огляду на вищевикладене, беручи до
уваги докази, наявні у матеріалах
справи, доводи позивачів, та виходячи
також з засад розумності та
виваженості, колегія суддів вважає
завищеним розмір моральної шкоди, щодо
необхідності стягнення якої дійшов
висновку місцевий суд ухвалюючи
оскаржуване рішення.

За таких обставин, розмір моральної
шкоди, стягуваної на користь ОСОБА_2
слід зменшити зі 150000 гривень до 100000
гривень, на користь ОСОБА_3 - із 150000
гривень до 50000 гривень.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_4
про відшкодування моральної шкоди,
колегія суддів виходить з наступного.

До загальних умов виникнення
зобов'язань з відшкодування шкоди
належать: шкода, протиправність
поведінки заподіювача шкоди, наявність
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та її результатом - шкодою,
вина завдавача шкоди.

Згідно статтей 10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В свою чергу, ОСОБА_4, яка не була
учасником дорожньо-транспортної
пригоди та не була визнана потерпілою,
не надано належних доказів у
підтвердження того, що внаслідок
неправомірних дій ОСОБА_1 їй завдано
моральної шкоди. При цьому колегія
суддів вважає, що висновки суду про
наявність підстав для задоволення
вимог ОСОБА_4 з тих обставин, що вона є
матір'ю потерпілого та стала
безпосереднім учасником усунення
наслідків дорожньо-транспортної
пригоди, не ґрунтуються на нормах
цивільного законодавства.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 26 березня 2014 року
слід змінити, зменшивши розмір
моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 із 150000 гривень до 100000 гривень та
50000 гривень відповідно, стягнувши на
користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
моральної шкоди із АТ «СК «АХА
Страхування» 2550 гривень та із ОСОБА_1
97450 гривень та на користь ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
із АТ «СК «АХА Страхування» 2550 гривень
та із ОСОБА_1 47450 гривень.

В частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_4 про відшкодування моральної
шкоди рішення суду скасувати,
ухваливши нове, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди
відмовити у повному обсязі. В іншій
частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 26 березня 2014 року
змінити, зменшивши розмір моральної
шкоди, на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із
150000 гривень до 100000 гривень та 50000
гривень відповідно.

Стягнути на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування моральної шкоди із АТ
«СК «АХА Страхування» 2550 гривень та із
ОСОБА_1 97450 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_3 в рахунок
відшкодування моральної шкоди із АТ
«СК «АХА Страхування» 2550 гривень та із
ОСОБА_1 47450 гривень.

В частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_4 про відшкодування моральної
шкоди рішення суду скасувати,
ухваливши нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про відшкодування моральної
шкоди відмовити у повному обсязі.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/
В.І. Корнієнко

Судді: /підпис/ Г.Л. Карпушин
/підпис/ Т.В. Одринська

З оригіналом згідно: Суддя
апеляційного суду

Полтавської
області _______ В.І. Корнієнко