рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

18 березня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - одноособово
судді Боярського О.О.

при секретарі - Рачицькій І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні нерухомим майном,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні 3/100 частини комплексу
будівель та споруд бази, що знаходиться
по АДРЕСА_1. В обгрунтування позовних
вимог зазначає, що на підставі договору
дарування від 04.10.2006 року, посвідченого
24.10.2006 року приватним нотаріусом
ОСОБА_3, номер у реєстрі нотаріальних
дій 5393, є власником зазначеного вище
нерухомого майна, що підтверджуєть
витягом з Державного реєстру прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності, номер запису про право
власності 199303. Відповідач своїми діями,
а саме користуючись на власний розсуд
3/100 частинами комплексу будівель та
споруд бази, що знаходиться по АДРЕСА_1
чинить перешкоди позивачу у реалізації
її права власності на зазначене
нерухоме майно.

У судове засідання позивач не
з'явилася, згідно письмової заяви її
представника, просить справу
розглядати без її участі, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
згідно письмової заяви її
представника, просить справу
розглядати у її відсутності, в повному
обсязі позовні вимоги не визнають.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
надані докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 24.10.2006 року мiж
позивачем та вiдповiдачем було укладено
договiр дарування вiдповiдно до якого
ОСОБА_1 прийняла у дар 3/l00 частини
комплексу будiвель та споруд бази, що
знаходиться в АДРЕСА_1

Вiдповiдно до даного договору позивачем
було зареєстровано у державному peєcтpi
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власностi вищевказане майно, що
підтверджуєть витягом з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності, номер
запису про право власності 199303.

Не зважаючи на той факт, що позивач є
власником 3/100 частин комплексу
відповідач продовжує без відповідного
на те дозволу позивача користуватися
зазначеним майном на власний розсуд.

Факт користування спірним нерухомим
майном відповідачем підтверджується
письмовими поясненнями свідків:
ОСОБА_4, яка вказує, що ОСОБА_2 не надає
позивачу можливості потрапити до своїх
приміщень по АДРЕСА_1 також не
допускала працівників земельних
ресурсів для здійснення необхідних
обмірів; ОСОБА_5, який зазначив, що
ОСОБА_2 чинить перешкоди у користуванні
позивачем належною їй частиною
комплексу та не допускає на територію
даних приміщень працівників
працівників КП "Білгород-Дністровське
БТІ" та спеціалістів - техніків
відповідних спеціалізовани
землевпорядних організацій.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, ст. 321 ЦК України право
приватної власності набувається в
порядку, визначеному законом. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права,
інтересу у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно із ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів зокрема можуть бути
припинення дії, яка порушує право,
примусове виконання обов'язку, або
іншим способом.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що
використовуючи 3/100 частини комплексу
будівель та споруд на власий розсуд
відповідач порушує права позивача, як
власника зазначеного майна, а саме
право вільно володіти, користуватися
та розпоряджатися своїм майном, яке
підлягає захисту шляхом задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 поному обсязі.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 3,15,16, 319, 392 ЦК України,
213-215 ЦПК, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
нерухомим майном - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2,
РНОКПП НОМЕР_1) не чинити ОСОБА_1 (адреса:
АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2) перешкоди у
користуванні 3/100 частин комплексу
будівель та споруд бази, що знаходиться
по АДРЕСА_1 у складі: літ. "А" приміщення
№7 площею- 179, 1 кв.м., приміщення №8
площею площею - 369,5 кв.м., приміщення №5
площею 45,9 кв.м., приміщення №9 площею 38,8
кв.м., приміщення №10 площею - 12,3 кв.м.,
приміщення №11 площею - 12,3 кв.м., всього
загальною площею - 657,9 кв.м. В цілому
комплекс будівель та споруд бази
складається з зазначених на
схематичному плані пілліт. "А" - складу,
"В" - цеху безалкогольних напоїв, "Г" -
котельні, "Д" - прохідної, "З" -
овочесховища, "І" - вбиральні, "К" -
сховища, "Л" - майстерні, "М" - навісу, "Н" -
АЗС, "О" - насосної, "П" - естакади, "Р" - КНС,
"Ж"2" - складу, загальною площею 3952,32 кв.м.,
розташованої на земельній ділянці,
площею 8800 кв.м.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції.

Суддя: