Справа № 305/852/14-ц
Провадження по справі 2/305/515/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2014 року. Рахівський районний
суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Марусяк М.О.

при секретарі - Беднар О.О.

розглянувши заяву представника
позивача Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
"ПриватБанк" - ОСОБА_3 про забезпечення
позову,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний Банк "ПриватБанк", в особі
представника за довіреністю ОСОБА_3
звернулося в суд з позовною заявою до
ОСОБА_4, про стягнення заборгованості
за кредитним договором №МКRWGK00000103 від
29.06.2006 року, в якій просить стягнути з
відповідача на користь банку кредитну
заборгованість в сумі 604317.11 грн. та
судові витрати.

Ухвалою судді Рахівського районного
суду від 23.04.2014 року провадження у
справі відкрито.

Разом з позовною заявою, 16.04.2014 року
представник позивача Мателега
Володимир Михайлович подав до суду
заяву про забезпечення позову, в якій
просить накласти арешт у межах суми
заборгованості за кредитом у розмірі
604317.11 грн. на грошові кошти, рухоме та
нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4
(адреса: АДРЕСА_1, шляхом заборони
будь-яким особам укладати угоди
стосовно цього майна, проводити його
реєстрацію та перереєстрацію,
здійснювати його відчуження; обмежити
відповідача у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов'язань; адміністрації Державної
прикордонної служби України, вжити
заходів щодо тимчасового затримання та
вилучення наявних у відповідача
паспортів/проїзних документів,
обмежити особу (боржника) у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань. Вжити заходів для
термінового виконання ухвали про
забезпечення позову.

В обґрунтування необхідності
застосування таких заходів
забезпечення позову посилається на те,
що у порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
та умов договору відповідач, ОСОБА_4,
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконав, щомісячних
погашень кредиту не здійснював,
внаслідок чого виникла заборгованість
за кредитом, позивач вважає, що
неприйняття заходів забезпечення
позову може зробити неможливим
виконання рішення суду.

Дослідивши подану заяву та наявні
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що заява про забезпечення
позову підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову,
якщо невжиття заходів забезпечення
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов
майнового характеру дозволяється
забезпечувати, в тому числі шляхом
накладення арешту на майно та заборони
вчиняти певні дії.

За змістом вимог ст.ст. 151-153 ЦПК України
у вирішенні питання про забезпечення
позову суд повинен здійснювати оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності їх вжиття з врахуванням
наявності, в тому числі, зв'язку між
конкретним видом заходів забезпечення
позову і предметом відповідної
позовної вимоги, а також імовірності
настання обставин, зазначених у ст. 151
ЦПК України та роз'ясненням Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22.12.2006 року "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову",

З матеріалів справи судом достовірно
встановлено, що між сторонами дійсно
виник спір про стягнення коштів по
кредитному договору №МКRWGK00000103 від
29.06.2006 року укладеного з ОСОБА_4 та існує
реальна загроза невиконання або
утруднення виконання рішення суду при
задоволенні позову, тому враховуючи
зазначене, слід накласти арешт у межах
суми заборгованості за кредитом у
розмірі 604317.11 грн. на грошові кошти,
рухоме та нерухоме майно, яке належить
ОСОБА_4, шляхом заборони будь-яким
особам укладати угоди стосовно цього
майна, проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
відчуження.

Поряд з цим, суд не знаходить підстав
для обмеження відповідача ОСОБА_4 у
праві виїзду за межі України та
вилучення наявних у відповідача
паспортів, проїзних документів,
виходячи з наступного.

У відповідності до пункту 7 Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року
"Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
заява про забезпечення позову у спорах,
що виникають із кредитних
правовідносин, шляхом заборони виїзду
відповідача за межі України не може
бути задоволена, оскільки згідно з
частиною першою статті 151 ЦПК суд
вживає лише ті заходи забезпечення
позову, які передбачені цим Кодексом.
Заборона виїзду відповідача за межі
України не може належати і до інших
видів забезпечення позову (частина
друга статті 152 ЦПК), оскільки
відповідно до статті 33 Конституції
України свобода пересування, вільний
вибір місця проживання, право вільно
залишити територію України можуть бути
обмежені лише законом.

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується при виконанні судових
рішень, ухвалених зокрема за позовами,
що випливають із кредитних
правовідносин, у порядку,
передбаченому статтею 11 Закону України
«Про виконавче провадження» та статтею
377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Проаналізувавши вище наведені норми
чинного законодавства, суд приходить
до висновку, що заява про забезпечення
позову в частині обмеження відповідача
у праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх зобов'язань та
вжиття адміністрацією Державної
прикордонної служби України заходів
щодо тимчасового затримання та
вилучення наявних у відповідача
паспортів/проїзних документів,
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань - задоволенню не
підлягає.

У відповідності до ч.9 ст. 153 ЦПК
України - ухвала про забезпечення
позову виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень.

За нормами ст. 19 Закону України
"Про виконавче провадження"
передбачено підстави для відкриття
виконавчого провадження, зокрема:
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону, за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Таким чином, копію ухвали
Рахівського районного суду слід
надіслати позивачу, для вжиття ним
заходів термінового виконання ухвали.

На підставі наведеного,
керуючись ст. ст. 151-153
Цивільного-процесуального кодексу
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3, як представника за
довіреністю в інтересах ПАТ КБ
"ПриватБанк" про забезпечення позову -
задовольнити частково.

У цивільній справі за позовом ПАТ
КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_4, про стягнення
заборгованості, накласти арешт у межах
суми заборгованості за кредитом у
розмірі 604317.11 грн. на грошові кошти,
рухоме та нерухоме майно, яке належить
ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1, шляхом
заборони будь-яким особам укладати
угоди стосовно цього майна, проводити
його реєстрацію та перереєстрацію,
здійснювати його відчуження.

В частині обмеження відповідача у
праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх зобов'язань та
вжиття адміністрацією Державної
прикордонної служби України заходів
щодо тимчасового затримання та
вилучення наявних у відповідача
паспортів/проїзних документів,
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам в
даній справі.

Роз'яснити заявнику, що у разі
скасування заходів забезпечення
позову, набрання законної сили
рішенням про відмову у задоволенні
позову чи ухвалою про закриття
провадження у справі або залишення
заяви без розгляду, особа, щодо якої
вжито заходи забезпечення позову, має
право на відшкодування збитків,
завданих забезпеченням позову.

Ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень, відповідно до ч.9 ст. 153 ЦПК
України.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області, через
Рахівський районний суд протягом 5 днів
з дня її проголошення, а особою, яка її
оскаржує та не була присутня при
оголошенні ухвали - в той же строк з дня
отримання її копії.

Суддя: Марусяк
М.О.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду:
Марусяк М.О.