Номер провадження 2/228/107/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року
місто
ДОКУЧАЄВСЬК

ДОКУЧАЄВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого -
судді СЄЛІНА Є.В.,

при
секретарі - ПАНІХІНОЇ Г.С.,

за участі: представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста
Докучаєвська Донецької області
цивільну справу № 2/228/107/2014 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась 10.01.2014р. до суду із
вказаним позовом (вх. № 77/14-Вх від
10.01.2014р.), в якому просить розірвати шлюб
з відповідачем ОСОБА_3, зареєстрований
16 лютого 2008 року Відділом реєстрації
актів цивільного стану Докучаєвського
міського управління юстиції у
Донецькій області, актовий запис № 10. В
обґрунтування своїх вимог вона
зазначила, що спільне життя з
відповідачем не склалось у зв'язку з
тим, що вони віддалились один від
одного та втратили почуття взаємної
любові і поваги. Через різні характери
і погляди на сімейне сумісне життя, в
результаті відсутності між ними
взаєморозуміння, постійних сварок та
напруженої обстановки в сім'ї,
приниження та неодноразових образ,
шлюбні відносини фактично припинені.
Від шлюбу спільних дітей не мають.
Спільного сумісного майна за час
спільного проживання не набули.
Спільне господарство не ведеться на
протязі значного періоду. На
примирення з відповідачем не згодна.

Предмет та підстава позову не
змінювались, позовні вимоги не
збільшувались.

Позивачка - ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилась, надавши письмову заяву
(вх. № 571/14-Вх від 07.02.2014р.), де просить
справу розглянути за її відсутності, на
позовних вимогах наполягає та просить
розглянути справу за участі її
представника - адвоката ОСОБА_1

Представник позивача - ОСОБА_1 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав у повному обсязі з підстав,
зазначених позивачем в поданому
позові, конкретизувавши, що шлюбні
відносини між сторонами фактично
припинені з січня 2013 року.

Відповідач - ОСОБА_3 у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
не погодився на розірвання шлюбу з
підстав, зазначених в запереченні
проти позову (вх. № 572/14-Вх від 07.02.2014р.).

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі, виходячи
з наступних підстав:

Судом установлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 21 СК
України, шлюбом є сімейний союз жінки
та чоловіка, зареєстрований у
державному органі реєстрації актів
цивільного стану.

Згідно частини 2 статті 3 СК України,
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

За частиною 1 статті 110 СК України, позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до статті 112 СК України, суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у
пп. 10, 11 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року № 11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», шлюб може
бути розірвано в судовому порядку лише
за умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей.

Встановлено, що сторони перебувають в
шлюбі, зареєстрованому 16 лютого 2008 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Докучаєвського міського
управління юстиції у Донецькій
області, актовий запис № 10 (свідоцтво
про шлюб за серією НОМЕР_1 від 16.02.2008р.).
Від шлюбу спільних дітей не мають. На
ґрунті особистого ставлення між
сторонами виникла нетерпимість одне
одного. Шлюбні відносини фактично
припинені і збереження сім'ї неможливе.
Спільне господарство чи бюджет не
ведеться. Спір про спільне сумісне
майно подружжя відсутній.

Виходячи з положень тієї ж постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» передбачене ч. 1 ст. 111 СК
вжиття судом заходів щодо примирення
подружжя застосовується у випадку
відсутності згоди одного з них на
розірвання шлюбу за ініціативою однієї
зі сторін або суду у формі відкладення
розгляду справи слуханням та надання
сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191
ЦПК). Судам слід використовувати надану
законом можливість відкласти розгляд
справи для примирення подружжя,
особливо за наявності неповнолітніх
дітей. При визначенні строку на
примирення суд заслуховує думку сторін
та враховує конкретні обставини
справи. Якщо після закінчення
призначеного судом строку примирення
подружжя не відбулося і хоча б один з
них наполягає на припиненні шлюбу, суд
вирішує справу по суті.

Ухвалою Докучаєвського міського суду
Донецької області від 12 лютого 2014 року,
позивачці ОСОБА_2 та відповідачу ОСОБА_3
був наданий строк для примирення
терміном на два місяці.

Письмовою заявою (вх. № 2154/14-Вх від
25.04.2014р.), ОСОБА_2 підтверджує свою
позицію щодо розірвання шлюбу з
відповідачем та заперечує проти
надання додаткового строку для
примирення, через відсутність в цьому
необхідності та доцільності.

Отже, у відповідності зі статтею 111 СК
України, суд вжив заходів щодо
примирення подружжя, але після строку
на примирення, позивачка категорично
наполягає на розірванні шлюбу,
оскільки сторони тривалий час фактично
не підтримують шлюбних стосунків, не
ведуть спільного господарства та
бюджету, позивачка втратила почуття
любові та поваги до відповідача.

Виходячи з викладеного, оскільки сім'я
сторін фактично розпалася, існує лише
формально і зберегти її неможливо,
оскільки сторони тривалий час не
підтримують шлюбні відносини, не
ведуть спільне господарство й
відносини між ним стали неприязні,
позивачка наполягає на розірванні
шлюбу, суд приходить до висновку про те,
що подальше спільне життя подружжя
неможливо, збереження шлюбу суперечить
інтересам позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 104, 110, 112-115 СК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16 лютого 2008 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Докучаєвського міського
управління юстиції Донецької області,
актовий запис № 10, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
- розірвати.

Прізвище позивачки ОСОБА_2 після
розірвання шлюбу залишити без змін.

Після набрання цим рішенням законної
сили, її копію невідкладно направити до
місцевого органу державної реєстрації
актів цивільного стану, для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Докучаєвський міський суд шляхом
подачі протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя