Справа № 151/1185/13-ц Провадження №
22-ц/772/804/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Задорожний В. П.Категорія:
53Доповідач: Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Матківської М.В.,
Марчук В.С.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

за участю: позивача ОСОБА_2
та його представника ОСОБА_3,
представника відповідача Голуба Івана
Дмитровича, -

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Чечельницьке підприємство по
виконанню агрохімічних робіт
«Райагрохім», 3-ї особі Управління
праці та соціального захисту населення
Чечельницької районної державної
адміністрації про стягнення
заборгованості по оплаті за роботу в
нічний час, вихідні та святкові дні, -

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Чечельницьке
підприємство по виконанню
агрохімічних робіт «Райагрохім» на
рішення Чечельницького районного суду
Вінницької області від 31 січня 2014 року,
-

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Чечельницьке
підприємство по виконанню
агрохімічних робіт «Райагрохім» про
стягнення заборгованості по оплаті за
роботу в нічний час, вихідні та
святкові дні. Просив суд зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
йому заробітну плату за роботу в нічний
час, за період з вересня 2003 року по
грудень 2008 року в сумі 1609,88 гривень та
за роботу у вихідні, святкові дні за
період з вересня 2003 року по травень 2008
року в сумі 4433,45 гривень, судові
витрати, позов задовольнити.

Рішенням Чечельницького районного
суду Вінницької області від 31 січня 2014
року позов задоволено.

Зобов'язано Публічне акціонерне
товариство "Чечельницьке підприємство
по виконанню агрохімічних робіт
"Райагрохім", нарахувати та виплатити
ОСОБА_2 заробітну плату за роботу в
нічний час, за період із вересня 2003 року
по грудень 2008 року не нижче 20 % окладу за
кожну годину роботи у нічний час,
заробітну плату за роботу у вихідні та
святкові дні за період із вересня 2003
року по травень 2008 року у подвійному
розмірі із розрахунку мінімальої
заробітної плати за вказані періоди
відповідно до графіків роботи
охоронників ПАТ "Чечельницьке
підприємство по виконанню
агрохімічних робіт "Райагрохім".

Стягнуто з відповідача на користь
позивача витрати по наданню правової
допомоги в сумі 3000 гривень. Вирішено
питання, щодо стягнення судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, ПАТ "Чечельницьке підприємство по
виконанню агрохімічних робіт
"Райагрохім", подало апеляційну
скаргу, в якій посилаються на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати рішення
Чечельницького районного суду
Вінницької області від 31 січня 2014 року
та постановити ухвалу про закриття
провадження по справі.

Колегія суддів, заслухавши осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, прийшла до
висновку, що остання задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішенням,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та
сторонами не заперечувалось, що
позивач ОСОБА_2 з 20.09.2003 року по 22.04.2010
року виконував роботу охоронника
підприємства ПАТ «Райагрохім», поряд з
іншими двома охоронниками, згідно
графіку чергувань. Табеля робочого
часу позивача на підприємстві не
збереглось.

Із довідки керівника підприємства від
08.06.2011 року (а.с.11) вбачається, що
позивачу починаючи з 2004 року заробітна
плата нараховувалась і здійснювалась
із мінімальної заробітної плати за
місяць за фактичні відпрацьовані
години за кожен місяць.

Відповідно до повідомлення
Територіальної державної інспекції
праці Вінницької області від 28.11.2008
року № 02-А172/31-47 позивачу на його скаргу
встановлено факти несвоєчасної
виплати заробітної плати, не оплати
годин у нічний час, святкові і не
робочі дні (а.с.12).

Оскільки наведені вище обставини
сторонами визнані та не заперечуються,
тому, відповідно до вимог ст. 61 ЦПК
України, вони доказуванню не
підлягають.

Згідно ст. 233 КЗпП України у
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст. 107 КЗпП України
оплата праці у святкові і неробочі дні
працівникам, праця яких оплачується за
годинами або денними ставками,
проводиться у розмірі подвійної
годинної або денної ставки.

Згідно ст. 108 КЗпП України,
робота у нічний час (стаття 54 цього
кодексу) оплачується у підвищеному
розмірі, встановлюваному генеральною,
галузевою (регіональною) угодами та
колективним договором, але не нижче 20
відсотків тарифної ставки (окладу) за
кожну годину роботи у нічний час.

Норми зазначеної вище статті
поширюються на підприємства всіх форм
власності й господарювання, які
використовують працю працівників у
нічний час.

Якщо в табелі робочого часу
зафіксовано факт, що працівник
працював у нічний час, оплату провадять
відповідно до чинного законодавства.

В матеріалах справи наявні дані про
заробітну плату позивача за
відповідний спірний період
затверджений печаткою організації та
підписом керівника підприємства
Голуба І.Д. на підставі табелів обліку
робочого часу, з графіком роботи
охоронників та наявність вихідних та
святкових днів (а.с. 21-22, 23-31).

Крім того в матеріалах справи
міститься довідка від 08.06.2011 року №9
(а.с.11), видана головою правління ПАТ
«Райагрохім» Голубом І.Д., з якої
вбачається, що ОСОБА_2 починаючи з 2004
року заробітна плата нараховувалась і
здійснювалась із мінімальної
заробітної плати за місяць за фактично
відпрацьовані години за кожен місяць,
тобто керівником визнано відсутність
нарахувань та оплату позивачу за
роботу в святкові, вихідні дні та в
нічний час, а тому районним судом
правомірно задоволено вказану вимогу.

За змістом ст..1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза
судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

В матеріалах справи міститься ордер
серії ВН № 005779 на надання правової
допомоги (а.с.44), витяг з договору про
надання правової допомоги (а.с.45) та
квитанція №33 від 12.09.2013 року (а.с.32) з
якої вбачається, що адвокат ОСОБА_5
отримав гонорар від ОСОБА_2 в розмірі 3000
грн.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» мінімальна
заробітна плата складає 1218 грн., а тому
компенсація витрат на правову допомогу
має складати приблизно 1300 грн.
(відповідно до розрахунку: 1218грн.*40%
(487,20грн.)*160хв.:60хв. ?1300 грн.), з вказаним
фактом погоджується і апелянт.

Крім того, адвокатом ОСОБА_5 надавались
юридичні консультації позивачу, було
затрачено час на підготовку та
складання процесуальних документів, що
приблизно складає біля 2 годин, а тому
колегія суддів приходить до висновку,
що районним судом правомірно стягнуто
3000 гривень витрат по наданню правової
допомоги.

Відповідно до ст..308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції повно з'ясовано фактичні
обставини справи, дано належну оцінку
зібраним доказам. Рішення суду
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону і підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги
Публічного акціонерного товариства
«Чечельницьке підприємство по
виконанню агрохімічних робіт
«Райагрохім» безпідставні,
необґрунтовані і висновків суду не
спростовують.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Чечельницьке
підприємство по виконанню
агрохімічних робіт «Райагрохім» -
відхилити.

Рішення Чечельницького районного суду
Вінницької області від 31 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис
Сопрун В.В.

Судді: підписи
Марчук В.С.

Матківська
М.В.

З оригіналом вірно:
Сопрун В.В.