Справа № 140/3003/13-ц
№2/140/37/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2014 року

Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді:
Царапори О.П.

при секретарі:
Євтодієвій Н.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Немирові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про вселення, зобов'язання не
чинити перешкод в користуванні
будинком,

В С Т А Н О В
И В :

31.10.2013 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про вселення, зобов'язання не чинити
перешкод в користуванні будинком.

Свої позовні вимоги обгрунтовує
тим, що 8 січня 1994 року вона уклала шлюб
із відповідачем ОСОБА_2 про що було
видано свідоцтво про укладення шлюбу
від 8 січня 1994 року , актовий запис №1 .

Ще до реєстрації шлюбу із
відповідачем позивач переїхала на
постійне місце проживання в АДРЕСА_2 ,
до будинку матері відповідача , ОСОБА_3.

Від подружнього життя у них
народилася дитина, син ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

З 28 серпня 1996 року позивачка
ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 та на
протязі останніх 20-ти років проживає у
житловому будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 мати відповідача,
ОСОБА_3 померла. Після її смерті
позивач продовжувала проживати в
будинку разом із своїм чоловіком
ОСОБА_2, відповідачем по справі.

Спадкоємцем за законом на
спадкове майно після смерті ОСОБА_3 є
її чоловік та син , відповідач по
справі ОСОБА_2 .

В липні 2013 року ОСОБА_2 вигнав
позивачку з житлового будинку, а все
спільно придбане майно залишилось.

З липня місяця 2013 року позивач
змушена була винаймати квартиру в м.
Вінниці.

Вважає , що своїми неправомірними
діями відповідач порушив її право на
житло, а тому у неї виникли підстави
звернутися до суду за захистом своїх
прав.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5, позивач ОСОБА_1
заявлені вимоги підтримали та просили
позов задовольнити.

Позивач суду пояснила, що
відповідач вчинив сварку із нею, яка
супроводжувалася погрозами, свідомо її
вигнав із житлового будинку, де
залишилося спільно нажите майно, тому
вона була вимушена покинути житло.
Вважає, що має повне право на
користування даним майном, за нею існує
право власності на земельну ділянку.

Представник позивача ОСОБА_5 в
судовому засіданні вимоги та пояснення
позивача підтримала та просила суд
відновити її становище, яке існувало до
порушення її майнових та житлових прав,
оскільки незалежно від того на кому
дане майно є зареєстрованим, законом не
передбачена можливість усувати
позивача від її права на житло. Крім
того у позивача немає іншого житла,
вона тривалий час винаймає квартиру за
що відповідно йдуть значні витрати,
вона не була відсутня за місцем
проживання понад рік, не псувала майно,
а тому й не існує перешкод щодо її
вселення. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_6 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнали та
заперечували у задоволенні даного
позову. Відповідач суду пояснив, що в
липні місяці 2013 року він повернувся
додому із роботи та виявив, що його
дружини у будинку не має. Окрім того
виявив відсутність майна ( корови,
птиці). З дружиною він не сварився.
Твердження позивача ОСОБА_1 вважає
надуманими. Позивач навмисно виїхала з
будинку та відчужила спільне майно без
його відома. Власність за будинком
зареєстрована на його покійну матір,
оскільки після її смерті він не встиг
зареєструвати за собою право власності
на житловий будинок, а тому вважає, що
позивач не має права вимагати вселити
її у даний будинок. Просив суд у
задоволенні позову відмовити.

Згідно заявленого у судовому
засіданні клопотання зацікавленою
особою, судом було визнано ОСОБА_7, як
співвідповідача по даній справі.
ОСОБА_7 суду пояснила, що відповідач по
справі ОСОБА_2 є її рідний брат. Доводи
наведені у судовому засіданні
позивачем та представником позивача не
визнає у повному обсязі, оскільки вони
видумані. Позивач навмисно покинула
житло, а також продала із
домогосподарства птицю та корову, за що
отримала кошти. Досить тривалий час не
з'являлася, а в даний час неправомірно
хоче вселитися у житловий будинок, який
їй не належить, а належить її брату
ОСОБА_2 та відповідно й ОСОБА_7, як
спадкоємцям після смерті матері.
Просила суд у задоволенні позову
відмовити.

Представник відповідачів ОСОБА_6
у судовому засіданні підтримав позицію
свого захисту відносно ОСОБА_2. Суду
пояснив, що на підставі виявлених
обставин по даному факту, встановлено
та підтверджується відповідними
доказами те, що ОСОБА_2 виявивши
відсутність дружини одразу ж звернувся
із заявою до сільської ради, за
довідкою з місяця роботи відповідача
підтверджується той факт, що ОСОБА_2 у
день зникнення дружини знаходився по
місцю роботи, а відповідно не міг
вчинити сварку із позивачем, що на її
думку стало підставою виїхати із
житлового будинку. Просив суд у
задоволенні позову відмовити з тих
підстав, що за позивачем не
зареєстрований житловий будинок, вона
не є власницею, її доводи
спростовуються наявними доказами.

Представник відповідача ОСОБА_6
заявив до суду зустрічний позов про
відшкодування завданих збитків діями
позивача, у прийнятті якого судом
було відмовлено.

Суд, вислухавши учасників
судового процесу дійшов до наступного.

В судовому засіданні були встановлені
певні факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. У випадках,
встановлених законом, до суду можуть
звертатися органи та особи, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси.

Як вбачається з пояснень позивача
відповідач по справі не надавав
позивачу вільний доступ до житлового
будинку, чинив перешкоди в
користуванні спільним майном, що
змусило її винаймати житло в іншому
місці, витрачати кошти шляхом оплати
житла.

З довідки № 267 від 28.11.2013 року виданої
Байраківською сільською
радою,Немирівського району вбачається,
що від відповідача ОСОБА_2 надійшла
інформація, що під час його відсутності
за місцем проживання, його дружина
ОСОБА_1, без його відома продала всю
домашню живність, птицю, кролі, кури та
забравши усі кошти виїхала у
невідомому напрямку (а.с. 28)

Згідно довідки виданої ТОВ
«КЕДР-КВ» підтверджується, що ОСОБА_2
дійсно працює у ТОВ «КЕДР-КВ» за
основним місцем роботи з 01.03.2011 року, та
з 23.07.2013 року перебував на робочому
місці(а.с.29)

Дослідивши надані документи, суд
вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню, оскільки
відповідно до ст. 156 ЖК України члени
сім»ї власника житлового будинку,
квартири, яке йому належить,
користуються жилим приміщенням на
рівні з власником будинку, квартири.

Відповідно до ст. 405 ЦК України
передбачено, що члени сім'ї власника
житла які проживають разом з ним, мають
право на користування житлом
відповідно до закону. Житлове
приміщення яке вони мають право
зайняти визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або законом .

Відповідно до ст.16 ЦК України,
способами захисту порушеного права є,
в т.ч., припинення дії , яка порушує
право , відновлення становища, яке
існувало до порушення.

Згідно ст. 291 ЦК України фізична особа
має право на вільний вибір місця
проживання.

Згідно ст. 311 ЦК України фізична особа
не може бути виселена або іншим чином
примусово позбавлена житла.

Керуючись ст. 156 ЖК України, ст.. 405
ЦК України , ст. ст. 10,11,27,31,57-60, 209 212-215,
218,221-223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в житловий
будинок під АДРЕСА_1.

Зобов'язати відповідача , ОСОБА_2,
ОСОБА_7, не чинити перешкод ОСОБА_1 в
користуванні житловим будинком по
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_7 солідарно на
користь ОСОБА_1 витрати понесенні нею
на сплату судового збору в сумі 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя: підпис

Копія вірна:

Рішення набирає законної сили 04.04.2014
року.

Суддя: