Справа № 351/3112/13-ц
Провадження № 22-ц/779/996/2014
Головуючий у 1 інстанції Бородовський
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді
Фединяка В.Д.

суддів:
Всильковського В.М.,
Меленко О.Є.

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приват
Банк») до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на заочне рішення
Снятинського районного суду від 20
лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ПАТ КБ
«Приватбанк» звернулось в суд із
указаним позовом, зазначаючи, що 20
лютого 2008 року банк уклав з ОСОБА_2
кредитний договір № б/н згідно якого
останній отримав кредит у розмірі 3000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. Проте
позичальник належним чином не виконує
умови кредитного договору. У зв'язку з
цим, станом на 17 вересня 2013 року має
заборгованість за кредитом в сумі 25040,30
грн., з яких: 3000.00 грн. - заборгованість
за кредитом, 13231.71 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
7140.00 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500, 00 грн. - штраф
(фіксована ціна),1198.59 - штраф (процентна
складова), яку просив стягнути з
відповідача.

Заочним рішенням Снятинського
районного суду від 20 лютого 2014 року ПАТ
КБ «Приват Банк» відмовлено у
задоволенні позову в зв'язку із спливом
строків позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» ставиться питання про
скасування оскаржуваного рішення та
ухвалення нового про задоволення
позову, посилаючись на те, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи, дав неправильну оцінку поданим
доказам, допустив порушення норм
матеріального і процесуального права й
ухвалив помилкове рішення. На думку
апелянта, суд не врахував того, що
згідно умов кредитного договору цей
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання з наступною пролонгацією
на такий же строк та умовах, якщо
протягом цього терміну жодна із сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору. Сторони не
подавали заяви про припинення дії
кредитного договору, тому строк його
дії не припинився.

Сторони у судове засідання не
з'явились, хоч про час і місце
розгляду справи були повідомлені у
встановленому законом порядку, що
відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду справи у їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, дослідивши матеріали
справи та перевіривши відповідно до ст.
303 ЦПК України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
часткове задоволення апеляційної
скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції, виходив з того, що
платіжна картка дійсна протягом 12
місяців, відповідач згідно з
розрахунку заборгованості, доданої до
матеріалів справи, не здійснював
жодних платежів за кредитним
договором. Оскільки право позивача
щодо повернення кредиту було порушене
20 лютого 2009 року, звернувшись до суду
03.12.2013 року за захистом порушеного
права позивачем пропущено трирічний
строк позовної давності.

Висновок суду є передчасним і
погодитись з ним не можна.

Відповідно до частини 1 статті 1054
ЦК України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України
передбачено, що сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Із пункту 6.5 Умов та правил
надання банківських послуг вбачається,
що клієнт зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом та
відсотками за користування ним,
перевитратами платіжного ліміту, а
також сплачувати комісію на умовах,
передбачених договором.

Судом встановлено, що 20 лютого 2008
року ПАТ КБ «Приватбанк» уклав з ОСОБА_2
кредитний договір № б/н згідно якого
останній отримав кредит у розмірі 3000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. Проте
позичальник належним чином не виконує
умови кредитного договору і станом на
17 вересня 2013 року має заборгованість
за кредитом у розмірі 3000 грн.

ОСОБА_2 погодився з умовами та
правилами надання банківських послуг.
Факт отримання кредиту, використання
кредитної картки, строк дії кредитної
картки та розмір заборгованості за
кредитним договором відповідачем не
оспорюється.

Із пункту 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг вбачається,
що договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк.

Відмовляючи в задоволенні позову
ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої
інстанції зазначав, що відповідно умов
укладеного 20 лютого 2008 року
кредитного договору кредитна картка
дійсна 12 місяців, тобто до 20 лютого 2009
року. Проте не звернув уваги, що у
матеріалах справи відсутні докази про
закінчення строку дії кредитної
картки і жодна з сторін кредитного
договору не заявляла про його
припинення, не оспорювала кредитний
договір, тому дія цього договору
автоматично продовжується (
пролонговується) на наступні 12
місяців.

Пролонгація договору полягає у
продовженні його строку зі збереженням
тих умов, на яких його було укладено
(якщо інше не передбачено договором),
зокрема щодо самої умови про порядок
пролонгації договору, які також
залишаються чинними.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції помилково вважав, що строк
кредитного договору закінчився, відтак
безпідставно застосував при вирішенні
цього спору строки позовної давності.

Разом з тим, встановлено, що
відповідно умов кредитного договору
№ б/н від 20 лютого 2008 року укладеного
між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2
згідно якого останній отримав кредит у
розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки не
передбачені проценти за користування
кредитом, комісії за користування
кредитом і штраф (процентна складова).

Згідно представленого позивачем
розрахунку заборгованості за
кредитним договором становить у
розмірі 3000 грн. і 500, 00 грн. - штраф
(фіксована частина) та + 5% від суми
позову, що становить 150 грн.( 3000 х 5% = 150),
відповідно п.8.6 Умов та правил надання
банківських послуг (а.с.17), яка підлягає
стягненню з відповідача

За правилами п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що вирішуючи
даний спір суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, допустив
порушення норм матеріального і
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тому
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з підстав встановлених
п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову ПАТ КБ
«Приватбанк» .

Згідно зі змістом ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат. На
підставі наведеного, керуючись ст.ст.
307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити
частково. Заочне рішення Снятинського
районного суду від 20 лютого 2014 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» 3150 грн. (
три тисячі сто п'ятдесят грн.)
заборгованості за кредитним договором
№б/н від 20 лютого 2008 року та 229,40 грн.
судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає чинності з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
В.М.Васильковський

О.Є.Меленко