Справа № 132/2993/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

03.04.2014 Калинівський
районний суд Вінницької області

в складі головуючого: судді
Каращука О.Г.

при секретарі
Лисюк О.П.

за участю прокурора
Шиманської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Калинівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (за
участю третьої особи - служби у справах
дітей Калинівської районної державної
адміністрації Вінницької області) про
позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовною заявою, в якій вказує, що
відповідач по справі ОСОБА_2 являється
батьком її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Так, на теперішній час сторони
розірвали подружні відносини,
проживають окремо, при цьому
відповідач ніяким чином не цікавиться
життям сина, не надає жодних коштів на
його утримання, не дбає про духовний
світ та інтелектуальний розвиток
дитини, тобто ухиляється від своїх
батьківських обов'язків. Зазначені
обставини стали підставою для
звернення до суду.

Прокурор Калинівського району
Шиманська В.В., яка вступила до розгляду
справи згідно письмової заяви, що
відповідає вимогам ст. 36-1 Закону
України «Про прокуратуру», в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просить позбавити батьківських прав
ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3,
оскільки відповідач жодним чином не
виконує своїх батьківських обов'язків
по відношенню до даної дитини.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та просить
задовольнити їх на підставі доказів,
наявних у матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
повторно не з'явився, хоча про дату
розгляду справи повідомлявся належним
чином згідно п. 1 ч. 9 ст. 74 ЦПК України
шляхом публікації оголошення в пресі -
газеті «Урядовий кур'єр» випуск №47 від
14.03.2014 року.

Представник третьої особи на боці
позивачки, що не заявляє самостійних
вимог - служби у справах дітей
Калинівської районної державної
адміністрації Вінницької області
Варчук В.В., який діє на підставі
довіреності, в судовому засіданні
позовні вимоги, заявлені позивачкою,
підтримав, вважає за доцільне
позбавити батьківських прав ОСОБА_2
відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За вказаних обставин суд на підставі ч.4
ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України визнав
можливим провести заочний розгляд
справи та ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали по справі в їх сукупності,
суд вважає за доцільне позовні вимоги
задовольнити з наступних підстав. Так,
в судовому засіданні з достовірністю
встановлено, що батьками
неповнолітнього ОСОБА_3 записано
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

10.10.2012 року шлюб сторін розірвано
згідно рішення Калинівського
районного суду Вінницької області .

Батько дитини ОСОБА_2 зневажливим чином
ставиться до своїх батьківських
обов'язків по відношенню до сина так, не
займається його вихованням, не
цікавиться інтересами та потребами
дитини.

В судовому порядку з відповідача
ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання
сина ОСОБА_3, при тому він допустив
заборгованість по сплаті аліментів,
яка за період з вересня 2013 року до
березня 2014 року склала 3770,59 грн.

Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом із
матір'ю. Так, згідно акту обстеження
житлово-побутових умов за вих. №391 від
31.08.2013 року, складеного комісією із
виконавчого комітету Глинської
сільської ради Калинівського району,
дитина ОСОБА_3 проживає разом із матір'ю
ОСОБА_1 в гідних побутових умовах. За
місцем проживання позивачка
характеризується з позитивної сторони.

Відповідно до витягу з рішення №6
комісії з питань захисту прав дитини
Калинівської РДА Вінницької області,
визнано доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 150 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Вони повинні піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток. Батьки
зобов'язані забезпечити здобуття
дитиною повної середньої освіти,
готувати її до самостійного життя.

Окрім того, відповідно до п.16
Постанови Пленуму Верховного суду
України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав"ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Конвенція про права дитини, виходячи із
рівності прав матері та батька, у
пункті 1 статті 9 проголосила правило,
за яким дитина не повинна розлучатися з
батьками в супереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в найкращих
інтересах дитини.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК
України ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

При винесені рішення суд
керується п.2 ч.1 ст. 164 СК України,
відповідно до якої мати, батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування про неї.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 Сімейного
кодексу України ухилення батьків від
виконання батьківських обов'язків є
підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

При винесені рішення суд
керується ст. 164 Сімейного кодексу
України, відповідно до якої один з
батьків може бути позбавлений
батьківських прав на дитину, якщо він
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3
Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх
діях щодо дітей першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченні інтересів дитини.
Зокрема, передбачено, що дитині
забезпечується такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживаються всі
відповідні й адміністративні заходи.

На підставі ч.1 ст. 169 Сімейного
кодексу України мати, батько,
позбавлені батьківських прав, мають
право на звернення до суду з позовом
про поновлення батьківських прав.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає
позовні вимоги позивачки ОСОБА_1
законними та доведеними.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 150, 155 СК України, п.16 Постанови
Пленуму Верховного суду України №3 від
30.03.2007 р. "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав"ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-226
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Позбавити ОСОБА_2
батьківських прав відносно його
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: