Справа № 274/6795/13-ц Провадження № 2/0274/257/14
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2014 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області Корбут В.В.,
за участю секретаря судового засідання
Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за
позовомОСОБА_1доОСОБА_2,за
участюВиконавчого комітету
Бердичівської міської ради
Житомирської області (органу опіки та
піклування), представником якого є
ОСОБА_3,пропозбавлення батьківських
прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у
якому просить позбавити ОСОБА_2
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Від ОСОБА_2 заяви про визнання позову
або заперечень проти позову не
надходило.

Представник Виконавчого комітету
Бердичівської міської ради
Житомирської області підтримав
висновок Виконавчого комітету
Бердичівської міської ради
Житомирської області від 27.02.2014 р. №
02-16/555 про недоцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 відносно
малолітньої сина ОСОБА_4.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з
05.05.2011 р. перебувають у зареєстрованому
шлюбі, вони є батьками дитини - сина
ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
(запис № 96 в Книзі реєстрації народжень
зроблено 08.02.2012 р. Міським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Бердичівського міськрайонного
управління юстиції Житомирської
області), що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від
05.11.2011 р., свідоцтвом про народження
серії НОМЕР_2 від 08.02.2012 р. (а. с. 5, 7).

Відповідно до висновку Виконавчого
комітету Бердичівської міської ради
Житомирської області від 27.02.2014 р. №
02-16/555 про недоцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 відносно
малолітньої сина ОСОБА_4 Виконавчий
комітет Бердичівської міської ради
Житомирської області дійшов до
висновку про недоцільність
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав
відносно малолітньої сина ОСОБА_4 (а. с.
40 - 41).

Зі змісту висновку Виконавчого
комітету Бердичівської міської ради
Житомирської області від 27.02.2014 р. №
02-16/555 про недоцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 відносно
малолітньої сина ОСОБА_4 випливає, що
підставою для висновку про
недоцільність позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав відносно
малолітньої сина ОСОБА_4 є те, що до
Виконавчого комітету Бердичівської
міської ради Житомирської області (як
органу опіки та піклування) та його
структурних підрозділів не надходило
звернень стосовно невиконання ОСОБА_2
батьківських обов'язків відносно сина,
а сім'я, в якій проживає ОСОБА_4, не
перебувала під соціальним супроводом
Бердичівського міського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді, тобто за допомогою відповідних
органів і служб не було усунено
причини, які перешкоджають належному
вихованню батьком своєї дитини.
Питання ж про позбавлення батьківських
прав є крайньою мірою впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків.

Разом з тим, ОСОБА_5 дала показання про
те, що коли ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з
ОСОБА_2, то між ними були нормальні
відносини. Після того як ОСОБА_1
завагітніла, ОСОБА_2 почав зловживати
алкогольними напоями, у зв'язку з чим
ОСОБА_1 періодично уходила від нього,
але потім поверталась, оскільки він
обіцяв змінити свою поведінку. На
пологи ОСОБА_2 не пішов, а пішла вона
(свідок). Після того, як забрали дитину з
пологового будинку, ОСОБА_2 три дні
вживав алкогольні напої, де він був -
невідомо. ОСОБА_2 дитиною не займався
взагалі, матеріально дитину не
утримував.

Свідок ОСОБА_6 дав показання про те, що
після реєстрації шлюбу, коли ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 почали жити разом, ОСОБА_1 почала
часто йому (свідку) жалітися, плакала,
через те, що ОСОБА_2 приходив п'яний,
вчиняв скандали. Іноді ОСОБА_1
просилась у нього (свідка)
переночувати. Коли ОСОБА_1 перебувала у
пологовому будинку, то ОСОБА_2 їй нічого
не приносив. У будинку, де жили ОСОБА_1
та ОСОБА_2, було дві кімнати, в одній
жила вона, а в другій - ОСОБА_2. ОСОБА_2
ніде не працював, любив поспати,
постійно зловживав алкогольними
напоями. Зараз ОСОБА_2 безвісно зник,
його немає близько року, він не
телефонує та не пише. Коли народилась
дитина, він (свідок) часто приходив до
дому ОСОБА_2 та ОСОБА_1, і часто бачив, як
ОСОБА_2 приходив у дуже поганому стані
(алкогольне сп'яніння), а один раз
прийшов у стані, якій ображає людську
гідність. В один з таких разів ОСОБА_2,
не зважаючи на те, що його син вже спав,
включив голосно телевізор (музикальний
канал). Дитину ОСОБА_2 не виховував,
ніччю навіть не вставав, коли вона
плакала. Жив ОСОБА_2 окремо від ОСОБА_1
та дитини в іншій кімнаті. Коли ОСОБА_1
почала жити у нього (свідка), ОСОБА_2
матеріально не допомагав.

Згідно інформації, наведеної у листі №
0.254-4567/0/15-14 від 11.04.2014 р. Головного центру
обробки спеціальної інформації
Державної прикордонної служби України,
ОСОБА_2 перетнув державний кордон
України у пункті пропуску Ягодин 18.05.2013
р. о 03:05 у напрямку виїзду, після чого
державний кордон України у напрямку
в'їзду не перетинав (а. с. 56).

Оцінивши зазначені докази, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_2 після
народження сина ОСОБА_4 ухилявся від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, а саме - не піклувався
про її здоров'я, фізичний, духовний та
моральний розвиток, не готував до
самостійного життя та праці, не
створював належних умов для розвитку
її природних здібностей, а з 18.05.2013 р.
взагалі покинув територію України,
перебуває у невідомому місці (країні), з
дружиною та матір'ю дитини - ОСОБА_1, не
спілкується.

Висновок Виконавчого комітету
Бердичівської міської ради
Житомирської області від 27.02.2014 р. №
02-16/555 про недоцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 відносно
малолітньої сина ОСОБА_4 вказаних у
попередньому абзаці обставин не
спростовує, а відтак суд, зважаючи не
це, а також на показання свідків,
приходить до висновку, що він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини - ОСОБА_4.

Більше того, посилання у висновку
Виконавчого комітету Бердичівської
міської ради Житомирської області від
27.02.2014 р. № 02-16/555 про недоцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
відносно малолітньої сина ОСОБА_4 на
необхідність проведення працівниками
відповідних органів та служб з ОСОБА_2
роботи, спрямованої на зміну поглядів
щодо виконання ним своїх обов'язків, є
недоречним, оскільки, як встановлено
судом, ОСОБА_2 перебуває у невідомому
місці (країні) за межами території
України, про що Виконавчому комітету
Бердичівської міської ради
Житомирської області було відомо зі
слів ОСОБА_10, яка є його бабою (про що
зазначено у Висновку), що унеможливлює
проведення будь-якої роботи з ОСОБА_2.

Частиною шостою статті 19 Сімейного
кодексу України передбачено, що суд
може не погодитися з висновком органу
опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

Таким чином, суд не погоджується з
Висновком Виконавчого комітету
Бердичівської міської ради
Житомирської області від 27.02.2014 р. №
02-16/555 про недоцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 відносно
малолітньої сина ОСОБА_4.

Статтею 165 Сімейного кодексу України
встановлено, що право на звернення до
суду з позовом про позбавлення
батьківських прав мають один з батьків,
опікун, піклувальник, особа, в сім'ї
якої проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Тобто ОСОБА_1 як мати ОСОБА_4, має право
на звернення з позовом про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2.

Пунктом 2 частини першої статі 164
Сімейного кодексу України визначено,
що мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до частин першої - третьої
статті 150 Сімейного кодексу України
визначено що батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Згідно з частинами першою та другої
статті 12 Закону України "Про охорону
дитинства" виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на
розвиток її особистості, поваги до
прав, свобод людини і громадянина, мови,
національних історичних і культурних
цінностей українського та інших
народів, підготовку дитини до
свідомого життя у суспільстві в дусі
взаєморозуміння, миру, милосердя,
забезпечення рівноправності всіх
членів суспільства, злагоди та дружби
між народами, етнічними, національними,
релігійними групами.

Враховуючи викладені вище обставини та
зазначені норми законодавства України,
суд приходить до висновку про
задоволення позову ОСОБА_1 про
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав
відносно дитини - сина ОСОБА_4.

Керуючись статтями 1 - 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 45, 57
- 60, 62 - 64, 208, 209, 212 - 215 Цивільного
процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 р., батьківських прав щодо
дитини - сина ОСОБА_4, яка народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (запис № 96 в Книзі
реєстрації народжень зроблено 08.02.2012 р.
Міським відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Бердичівського
міськрайонного управління юстиції
Житомирської області).

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом;

- апеляційна скарга на рішення може
бути подана до Апеляційного суду
Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення;

- особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
В.В. Корбут