АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 5637 /2014
інстанції - Богдан О.О.
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Охневській Т.В.

за участю осіб:
представника позивача Мельника В.В.

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Місто Банк»,
в особі Київської філії Публічного
акціонерного товариства «Місто Банк»
до ОСОБА_4 про стягнення загальної
заборгованості за рахунок спадкового
майна;

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Місто Банк»

на рішення Оболонського районного суду
м.Києва від 04 лютого2014 року

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду
м.Києва від 04.02.2014 року в задоволенні
позову ПАТ «Місто Банк», в особі
Київської філії ПАТ «Місто Банк» до
ОСОБА_4 про стягнення загальної
заборгованості за кредитним договором
за рахунок спадкового майна
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ПАТ «Місто Банк» подало апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.
Посилається на незаконність
ухваленого рішення, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом першої
інстанції не взято до уваги, що
рішенням Апеляційного суду м.Києва від
04.10.2010 року були задоволені позовні
вимоги позивача стосовно стягнення
заборгованості за кредитним договором
з позичальника ОСОБА_5. Судового
рішення щодо стягнення грошових коштів
з відповідача ОСОБА_4 на користь банку
ухвалено не було. Хибними є доводи суду
про подвійне стягнення заборгованості
з відповідача, оскільки позовні вимоги
стосуються стягнення з відповідачки
суми заборгованості, як зі спадкоємця
померлого ОСОБА_6 за рахунок
спадкового майна, а не як майнового
поручителя. Не відповідає дійсності
висновок суду про недоведеність
позивачем своїх вимог в частині
прийняття спадщини відповідачкою.
Судом також неправильно застосовано
таку норму матеріального права, як ч.1
ст.1282 ЦК України, відповідно до якої
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але у межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Судом також не взято до уваги положення
п.27 Постанови Пленуму Верхового Суду
України від 30.05.2008 року №7 «Про судову
практику у справах про спадкування».
Крім того, судом не витребувано з
Двадцять першої державної
нотаріальної контори матеріали
спадкової справи.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача Мельник В.В.
підтримав апеляційну скаргу в повному
обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в ній. Представник
відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти
задоволення апеляційної скарги,
посилаючись на законність та
обґрунтованість ухваленого судом
рішення. Відповідачка ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилась, про час та місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином, про що свідчить
розписка. Неявка позивачки в судове
засідання не унеможливлює
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла до
висновку про можливість розгляду
справи за її відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
04.10.2010 року Апеляційним судом м. Києва
ухвалено рішення, яким позов ПАТ «Місто
Банк» до ОСОБА_5 (позичальника за
кредитним договором), ОСОБА_4, ОСОБА_6
(майнових поручителів) про розірвання
договору, стягнення заборгованості за
кредитним договором, звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення було задоволено частково.

Було розірвано укладений КБ TOB «Місто
Банк» до ОСОБА_5 кредитний договір від
18.12.2007 року, стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ПАТ «Місто Банк»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 322727,58 грн.

Вирішено виконання рішення
забезпечити, звернувши стягнення на
майно за укладеним договором іпотеки
від 18.12.2007 року між КБ TOB «Місто Банк»
ОСОБА_4 таОСОБА_6, а саме : на предмет
іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, власниками
якої є ОСОБА_4та ОСОБА_6

Відмовлено в задоволенні позову щодо
встановлення способу реалізації майна
та виселення відповідачів.

19.01.2011 року Дніпровським районним
судом м. Києва на підставі рішення
Апеляційного суду м. Києва від 04.10.2010
року було видано виконавчий лист про
звернення стягнення заборгованості на
іпотечну квартиру, власником Ѕ частки
якої є померлий ОСОБА_6 та власником
другої Ѕ частки якої є ОСОБА_4

Державним виконавцем ВДВС
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві 20.06.2011 року були
винесені постанови про відкриття
виконавчого провадження №27170722 та №
27174518 по виконанню виконавчих листів
2-475/1-10, виданих Дніпровським районним
судом м. Києва від 19.01.2011 року про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, боржниками в яких зазначені
ОСОБА_4 та ОСОБА_8

Таким чином, вказане рішення суду
знаходиться на стадії виконання у ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

У зв'язку з цим державним виконавцем
ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві 15.08.2012
року була винесена постанова про
зупинення виконавчого провадження, а
постановою від 04.06.2013 року виконавче
провадження було закінчено, оскільки
ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва по справі № 2604/26446/2012 у
задоволенні заяви ПАТ «Місто Банк» про
заміну сторони виконавчого
провадження, а саме померлого боржника
ОСОБА_6 на правонаступника ОСОБА_4 було
відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_4 не
отримала спадщину після смерті
чоловікаОСОБА_6 - Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1.

Як пояснив суду апеляційної інстанції
представник банку вказана ухвала суду
набрала законної сили, в апеляційному
порядку вона банком не оскаржувалась.

Відповідно до листа 21-ї Київської
державної нотаріальної контори
спадкоємицею майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 є його дружина
ОСОБА_4, яка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1.

З цього листа не вбачається, що ОСОБА_4
звернулась до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, але
відповідно до вимог закону вона, як
дружина померлого, є спадкоємицею
першої черги та є особою яка прийняла
спадщину, оскільки вона постійно
проживає та зареєстрована в квартирі,
яка є власністю її та покійного
чоловіка ОСОБА_6

Сторони визнали факт неоформлення
ОСОБА_4 спадщини у вигляді Ѕ частини
квартири АДРЕСА_1, що належала
померлому ОСОБА_6, оскільки зазначене
спадкове майно знаходиться під
забороною банку та арештом, накладеним
в порядку виконання судового рішення.

Так позивач, у зв'язку зі смертю
іпотекодавця, (у зв'язку з закінченням
виконавчого провадження) просить суд
стягнути загальну заборгованість за
кредитним договором зі спадкоємця
померлого іпотекодавця (майнового
поручителя) - ОСОБА_4 за рахунок
спадкового майна.

Суд першої інстанції вірно послався на
рішення Апеляційного суду м. Києва від
04.10.2010 року у справі №22-16373, яким суд
вирішив розірвати укладений між КБ TOB
«Місто Банк» та ОСОБА_5 кредитний
договір від 18.12.2007 року, стягнути з
ОСОБА_5 заборгованість за кредитним
договором в розмірі 322 727 грн. 58 коп. Суд
звернув стягнення зазначеної
заборгованості на іпотечне майно за
укладеним між КБ TOB «Місто Банк» та
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 договором іпотеки від
18.12.2007 року, а саме на предмет іпотеки
АДРЕСА_1.

Таким чином, за рішенням
апеляційного суду вже вирішено по суті
питання про відповідальність майнових
поручителів - ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за
кредитним договором шляхом звернення
стягнення заборгованості за кредитним
договором на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1. Тобто, є рішення суду яке
набрало законної сили за позовом банку
до ОСОБА_6 про звернення стягнення
заборгованості за кредитним договором
на предмет іпотеки.

Пред'явивши позов до ОСОБА_4, як
спадкоємиці померлого майнового
поручителя, про стягнення загальної
заборгованості за кредитним договором
за рахунок спадкового майна, банк
фактично повторно намагається
стягнути з ОСОБА_4 заборгованість,
оскільки за рішенням суду вже звернуто
стягнення заборгованості на іпотечну
квартиру, Ѕ частка якої належала
померлому ОСОБА_6 А крім того банком не
враховано, що майновий поручитель несе
відповідальність за кредитним
договором лише в межах вартості свого
іпотечного майна, а не за всю
заборгованість позичальника за
кредитним договором. Повторне
стягнення заборгованості за кредитним
договором з правонаступників
померлого майнового поручителя -
ОСОБА_6 діючим законодавством не
передбачено.

Таким чином, не дивлячись на те, що
ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину
після смерті чоловіка - ОСОБА_6, суд
законно відмовив банку у задоволенні
позову, оскільки відсутні передбачені
законом підстави для стягнення з неї,
як спадкоємиці померлого майнового
поручителя заборгованості за
кредитним договором.

Помилковим є твердження банку про те,
що оскільки за рішенням Апеляційного
суду м. Києва від 04.10.2010 року з ОСОБА_4 та
з ОСОБА_6 не було стягнуто
заборгованість за кредитним договором,
то саме ОСОБА_4, як спадкоємиця
померлого ОСОБА_6 повинна нести
зобов'язання за договором іпотеки.

Зазначеним рішенням суду з вказаних
осіб було стягнуто заборгованість
шляхом звернення стягнення
заборгованості за кредитним договором
на предмет іпотеки - квартиру, оскільки
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виступили
іпотекодавцями (майновими
поручителями) за договором іпотеки і
вони повинні були нести
відповідальність за кредитним
договором лише в межах вартості
іпотечного майна. Таким чином, вимога
банку про стягнення заборгованості за
кредитним договором з майнових
поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 була
вирішена судом у спосіб звернення
стягнення заборгованості на предмет
іпотеки - квартиру.

Банк не позбавлений можливості
вирішувати питання щодо законності
ухвали Дніпровського районного суду м.
Києва про відмову йому у вирішенні
питання про заміну сторони виконавчого
провадження, про законність постанови
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження, відкритого на
підставі виконавчого листа, виданого
19.01.2011 року Дніпровським районним судом
м. Києва за рішенням Апеляційного суду
м. Києва від 04.10.2010 року в частині
звернення стягнення заборгованості на
іпотечну квартиру, власником Ѕ частки
якої є померлий ОСОБА_6

Отже, твердження апелянта про
незаконність та необґрунтованість
рішення, неповне з'ясування обставин,
які мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, на думку суду є
необґрунтованими, а обставини, на які
він посилається - недоведеними та не
підтверджені належними та допустимими
доказами по справі, оскільки
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Справу було розглянуто судом на
підставі встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи та
належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону. Підстав для
його скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, колегія не
знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Місто Банк»
відхилити.

Рішення Оболонського районного суду
м.Києва від 04 лютого2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: