Справа № 667/992/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
Комсомольський районний суд м. Херсона
у складі:

головуючого судді: Радченко
Г.А.

при
секретарі: Рушелюк
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Херсона цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом в якому просив стягнути з
ОСОБА_2 на його користь борг у розмірі
4130 доларів США, що за курсом НБУ станом
на 10.02.2014 року становить 35 187,60 грн.; борг
у розмірі 2800 Євро, що за курсом НБУ
станом на 10.02.2014 року становить 32 396,00
грн.; проценти за користування
грошовими коштами в сумі 3149,58 грн.;
штрафні санкції в сумі 1349,80 грн.;
відшкодування моральної шкоди в сумі
3000 грн. та сплачений судовий збір.

В обґрунтування позову посилався на те,
що 24 квітня 2013 року та 21 червня 2013 року
між ним та відповідачем було укладено
договори позики грошових коштів, за
умовами яких він передав відповідачу
ОСОБА_2 грошові кошти, а саме 4130 доларів
США та 2800 Євро. Повернути борг
відповідач зобов'язався 21 липня 2013
року, але свого обов'язку до цього часу
не виконав. За таких обставин він
змушений звернутися до суду з вимогою
про стягнення зазначеного боргу, а
також процентів, штрафних санкцій та
спричиненої йому моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та
його представник позовні вимоги
збільшили, просили суд стягнути з
відповідача борг у розмірі 4130 доларів
США, що за курсом НБУ станом на 22.04.2014
року становить 46 462,50 грн.; борг у
розмірі 2800 Євро, що за курсом НБУ станом
на 21.04.2014 року становить 43 624,00 грн.;
проценти за користування грошовими
коштами в сумі 4198,28 грн.; штрафні
санкції в сумі 1799,26 грн.; відшкодування
моральної шкоди в сумі 3000 грн. та
сплачений судовий збір.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнав у повному обсязі. Пояснив,
що дійсно брав у позивача гроші в борг,
однак вчасно повернути не зміг у
зв'язку із відсутністю на це коштів.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
представника позивача, суд вважає
позов таким, що підлягає частковому
задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК України встановлено,
що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1050 ЦК України
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до статті 1048 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки НБУ.

Судом встановлено, що 24.04.2013 року між
сторонами було укладено договір
позики, відповідно до якого ОСОБА_2
позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі
2130 доларів США та 2300 Євро, та
зобов'язався повернути 1230 доларів США
30.04.2013 року, а решту коштів - 01.06.2013 року.

Крім того, 21.06.2013 року між
сторонами було укладено договір
позики, відповідно до якого ОСОБА_2
позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі
2000 доларів США та 500 Євро, та
зобов'язався повернути борг 21.07.2013 року.

Факт укладення вказаних
договорів між сторонами
підтверджується розписками, що
підписані відповідачем.

У визначені договорами строки
ОСОБА_2 не повернув позивачу отримані
за договорами позики грошові кошти, що
не заперечувалось ним в ході розгляду
справи.

У зв'язку із зазначеним, сума
боргу в розмірі 4130 доларів США, що за
курсом НБУ станом на 22.04.2014 року
становить 46 462,50 грн., та 2800 Євро, що за
курсом НБУ станом на 22.04.2014 року
становить 43 624,00 грн., а загалом 90 086,50
грн., має бути стягнута з відповідача на
користь позивача у примусовому
порядку.

Крім того, з відповідача на
користь позивача підлягають стягненню
3% річних від простроченої суми в
заявленому позивачем розмірі, а саме
1799,26 грн., виходячи з розрахунку: 90 086,50
грн. (сума боргу) х 3% / 365 днів
(календарний рік) х 243 дні (період
прострочення з 21.06.2013 року по 10 лютого
2014 року) = 1799,26 грн.

Також позивач має право на
одержання від відповідача процентів
від суми позики. Оскільки договором
позики не встановлений розмір
процентів, їх рівень визначається
судом на рівні облікової ставки
Національного банку України. Так, у 2013
році облікова ставка НБУ встановлена
на рівні 7% річних і розмір процентів, що
підлягають стягненню з відповідача
складає 4198,28 грн., виходячи з
розрахунку:

90 086,50 грн. х 7% / 365 днів х 243 дні = 4198,28 грн.

Що стосується вимог позивача про
стягнення з відповідача на його
користь спричиненої моральної шкоди,
то така вимога не підлягає задоволенню,
оскільки чинним законодавством не
передбачено стягнення моральної шкоди
за порушення договірних зобов'язань, а
встановлений інший вид
відповідальності, зокрема, стягнення
пені, штрафів, 3% річних та ін.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Згідно квитанцій, що міститься в
матеріалах справи, позивачем при
зверненні до суду було сплачено
судовий збір в розмірі 751 грн., а також
до заяви про збільшення позовних вимог
позивачем долучено квитанцію про
оплату судового збору на суму 209,84 грн.
Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню сплачений
ним судовий збір на загальну суму 960,84
грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 625, 1046-1050 ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1:
борг у розмірі 4130 доларів США, що за
курсом НБУ станом на 22.04.2014 року
становить 46 462,50 грн.; борг у розмірі 2800
Євро, що за курсом НБУ станом на 22.04.2014
року становить 43 624,00 грн.; проценти за
користування грошовими коштами в сумі
4198,28 грн.; 3% річних в сумі 1799,26 грн. та
сплачений судовий збір в розмірі 960,84
гривень.

В решті позову - відмовити за
необґрунтованістю.

На рішення протягом десяти днів з
дня його проголошення, може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Херсонської області через
Комсомольський районний суд м. Херсона.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: