АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2984/2014
Головуючий у першій інстанції - Шум
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець
Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі
Сливка А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 28 травня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «УкрОпт
«Мастер-енерго» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ТОВ «УкрОпт
«Мастер-енерго» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що з 2005 року він
перебував у трудових відносинах з
відповідачем і займав посаду
генерального директора. 10.08.2012 він був
звільнений за домовленістю сторін на
підставі статті 36 КЗпП України, однак
на день звільнення з ним не було
проведено повного розрахунку. З огляду
на викладене, ОСОБА_2 просив, з
урахуванням збільшених позовних вимог,
стягнути з відповідача на його користь
26917 грн. 64 коп. у рахунок виплати
середньомісячного заробітку за весь
час затримки розрахунку при звільненні
та 15000 грн. у рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 28.05.2013 у задоволенні
позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
03.10.2013 скасовано рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 28.05.2013 та ухвалено нове про часткове
задоволення позову, а саме стягнуто з
ТОВ «УкрОпт «Мастер-енерго» на користь
ОСОБА_2 27465 грн. 93 коп. в рахунок оплати
середньомісячного заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні, а
також 500 грн. у рахунок відшкодування
моральної шкоди. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25.12.2013 касаційну
скаргу ТОВ «УкрОтп «Мастер-енерго»
задоволено - рішення Апеляційного суду
м. Києва від 03.10.2013 скасовано, а справу
передано на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на незаконність і
необґрунтованість рішення, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення заявлених
ним вимог. Вважає, що судом порушено
норми трудового законодавства і
висновок суду про відсутність вини
відповідача у не проведенні з ним
повного розрахунку при його звільненні
є необґрунтованим, оскільки законом
саме на відповідача покладено
обов'язок виплати всіх належних
працівникові сум при звільненні.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали апеляційну
скаргу з викладених в ній підстав та
просили її задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив, заяв про відкладення
розгляду справи не подавав, а тому
колегія суддів визнала за можливе
розглянути справу за відсутності
представника відповідача, оскільки
його неявка не перешкоджає розгляду
справи (ч. 2 ст. 305 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення позивача та його
представника, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з
недоведеності вини відповідача у не
проведенні з позивачем повного
розрахунку при звільненні з посади
генерального директора товариства,
оскільки вказане право позивач повинен
був реалізувати самостійно, маючи на це
відповідні повноваження.

Вказаний висновок суду є законним та
обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що на підставі наказу № 2 від
12.09.2005 ОСОБА_2 прийнято на роботу в ТОВ
«УкрОпт «Мастер-енерго» на посаду
генерального директора.

10.08.2012 ОСОБА_2 звільнено з займаної
посади за згодою сторін за п.1 ст. 36 КЗпП
України.

Вказаний наказ про звільнення був
підписаний особисто позивачем, як
генеральним директором. На момент
звільнення позивача з займаної посади,
інших керівних посад не було, тобто,
позивач, як генеральний директор,
уповноважений був на здійснення всіх
розрахунків при його звільненні та
отримання з рахунку товариства належні
йому кошти.

Установлено, що у день звільнення з
ОСОБА_2 не було проведено відповідного
розрахунку, що не заперечується
сторонами у справі. Розрахунок було
проведено лише 26.10.2012.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені статті в
116 КЗпП України.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплат всіх сум,
що належить йому від підприємства,
установи, організації провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що
в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Таким чином, закон покладає на
підприємство, установу, організацію
обов'язок провести зі звільненим
працівником повний розрахунок -
виплатити всі суми, що належать йому;
при невиконанні такого обов'язку з вини
власника або уповноваженого ним органу
наступає передбачена статтею 117 КЗпП
України відповідальність.

Як роз'яснено у пункті 20 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
24.12.1999 № 13 «Про практику застосування
судами законодавства про оплату
праці», суд на підставі статті 117 КЗпП
України стягує на користь працівника
середній заробіток за весь період
затримки розрахунку, а при не
проведенні останнього до розгляду
справи - по день постановлення рішення,
якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини.

Згідно із пунктом 16 Статуту ТОВ «УкрОпт
«Мастер-енерго» вищим органом
управління Товариством є Збори
учасників. Одноособовим виконавчим
органом Товариства є Генеральний
директор.

Пунктом 17.3. Статуту визначено, що до
компетенції зборів учасників
товариства відноситься обрання та
відкликання Генерального директора.

Згідно з пунктом 24 Статуту ТОВ «УкрОпт
«Мастер-енерго» генеральний директор є
одноособовим виконавчим органом
товариства, яке вирішує всі питання
діяльності товариства, крім віднесених
до компетенції Зборів учасників
товариства.

У відповідності до пункту 25 Статуту
Генеральний директор керує поточною
діяльністю товариства,
розпоряджається майном та коштами
товариства, його банківськими
рахунками, має право першого підпису
фінансових та банківських документів
товариства тощо.

Заперечуючи проти заявлених вимог,
відповідач посилався на те, що позивач
порушив норми трудового законодавства
та вимоги Статуту товариства, які
регулюють питання прийняття на роботу
та звільнення з роботи генерального
директора. Зокрема позивач не
повідомив уповноважений орган
товариства про намір звільнитися із
займаної посади і такий орган не
приймав рішень про звільнення
генерального директора. Перевищивши
свої посадові обов'язки позивач
незаконно видав наказ про своє
звільнення з роботи не повідомивши про
це орган управління товариства, який
уповноважений приймати рішення із
зазначених питань.

Вказані заперечення відповідача
ґрунтуються на фактичних обставинах
справи та вимогах Статуту товариства,
які були порушені позивачем при
звільненні з посади Генерального
директора.

Судом також встановлено, що відповідно
до Довідки ПАТ «ПриватБанк» у період з
25.07.2012 по 10.08.2012 на рахунку № 8199 ТОВ
«УкрОпт «Мастер-енерго» були наявні
значні кошти а саме: дебетовий оборот
134562,30 грн. та кредитовий оборот 132633,23
грн.

Отже, при наявності у позивача
повноважень, передбачених Статутом та
наявності на рахунку товариства
коштів, позивач видаючи наказ про своє
звільнення без відповідного рішення
загальних зборів, не був позбавлений
можливості передбачити в наказі
необхідність виплати всіх належних
йому сум при звільненні.

При цьому, слід зазначити, що посилання
позивача на ту обставину, що його
фактично було усунуто від виконання
обов'язків Генерального директора
Товариства та відібрано печатку
товариства, не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки такі твердження
позивача не підтверджені жодними
належними і допустимими доказами.

Також не можуть братись до уваги
твердження позивача про те, що він
звертався до зборів учасників
товариства з приводу звільнення, так як
цього ж дня зборами учасників було
прийнято рішення, оформлене протоколом
№ 8 від 10.08.2012 про його звільнення, з
наступних підстав.

Так, у відповідності до власноруч
написаної заяви позивача про
звільнення вона була адресована не
Зборам учасникам Товариства, як того
вимагає Статут, а Генеральному
директору, тобто самому собі (а.с 44). На
підставі вказаної заяви позивачем
видано відповідний наказ про
звільнення себе з посади Генерального
директора з 10.08.2012.

При цьому, судом апеляційної інстанції
у державного реєстратора
Реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції було
витребувано протокол № 8 від 10.08.2012
зборів учасників ТОВ «УкрОпт
«Мастер-енерго», зі змісту якого
вбачається, що учасник товариства
ОСОБА_4, якого було обрано секретарем,
доповів, що 10.08.2012 о 18 год. 30 хв. йому
стало відомо, що у цей день генеральний
директор товариства ОСОБА_2 звернувся
до самого себе із заявою від 10.08.2012 про
звільнення із займаної посади
генерального директора за угодою
сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП
України, фактично звільнив сам себе,
видавши наказ про звільнення. Крім
того, ОСОБА_2 одночасно звільнив з
посади головного бухгалтера ОСОБА_5 При
звільненні ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_5 жодних
документів фінансово-господарської
діяльності товариства чи з кадрових
питань зборам учасників не передали.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що за
даних фактичних обставин справи та
наявних в ній доказів, а також з огляду
на вимоги чинного трудового
законодавства, у суду першої інстанції
були відсутні належні правові підстави
для задоволення позову, оскільки
своєчасна не виплата позивачу належних
йому при звільненні сум сталася не з
вини відповідача (роботодавця), що
доведено останнім.

Таким чином, суд першої інстанції повно
та всебічно розглянув справу, надав
всім доводам сторін належну правову
оцінку, оцінив належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності та постановив законне,
правильне по суті і справедливе
рішення.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
позивача, а також пояснення надані в
суді апеляційної інстанції є
безпідставними, не ґрунтуються на
матеріалах та обставинах справи і
вимогах закону, а відтак не впливають
на правомірність оскаржуваного
рішення.

При апеляційному розгляді справи
порушень норм матеріального і
процесуального права, які є підставою
для скасування рішення, в справі не
виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
при цьому, не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги та
залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст.
218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 28 травня 2013 року - залишити
без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та протягом двадцяти
днів може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді