Справа № 199/330/14-ц
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м.Дніпропетровська в складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,
У січні 2014 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом до
відповідача, посилаючись на те, що 11
вересня 2010 року в місті
Дніпропетровську відповідач, керуючи
автомобілем „DODGE", державний номерний
знак НОМЕР_1 порушив вимоги Правил
дорожнього руху України, внаслідок
чого здійснив зіткнення з автомобілем
НОМЕР_2, який належить на праві
Данні обставини встановлені та
підтверджуються постановою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня
2010 року про визнання ОСОБА_1 винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбачено ст. 124
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 застрахована ПАТ «СК
«Провідна», відповідно до полісу ВВ
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 застрахована не була.
У відповідності до вимог Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» позивачем виплачено ОСОБА_2 13
898 грн. 20 коп. Крім того позивачем
сплачено 790,00 грн. витрат на проведення
оцінки та збір необхідних документів
по справі.
Таким чином, до позивача, відповідно до
діючого законодавства, після виплати
страхового відшкодування, перейшло
право вимоги до винної особи -
відповідача, у розмірі фактичних
затрат, пов'язаних із відшкодуванням
збитків страхувальнику за
вищезазначену дорожньо-транспортну
пригоду, а тому позивач просить
стягнути з відповідача на їх користь
суму виплаченого страхового
відшкодування в розмірі 13 898 грн. 20 коп.,
а також судові витрати по справі та 790,00
грн. витрат на проведення оцінки та
збір необхідних документів по справі.
В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав у повному
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224
ЦПК України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про місце, дату та час
судового розгляду справи був
сповіщений належним чином, про причини
неявки суд не повідомив, не надав заяви
про розгляд справи за його відсутності,
не скористався правом надання
заперечень проти позову, у зв'язку з чим
суд за згодою позивача вирішує справу у
порядку заочного розгляду на підставі
наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 11 вересня 2010 року
в місті Дніпропетровську відповідач,
керуючи автомобілем „DODGE", державний
номерний знак НОМЕР_1 порушив вимоги
Правил дорожнього руху України,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «ВАЗ 21112», державний
номерний знак НОМЕР_2, який належить на
праві власності ОСОБА_2

Данні обставини встановлені та
підтверджуються постановою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня
2010 року про визнання ОСОБА_1 винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбачено ст. 124
КУоАП України та стягнуто штраф у
розмірі 400 грн.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до п.а ч. 41.1 ст.41 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах, визначених цим Законом, у
разі її заподіяння транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність, крім шкоди,
заподіяної транспортному засобу, який
не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1
цього Закону, та майну, яке знаходилося
в такому транспортному засобі.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 застрахована не була.

Згідно висновку №30-09-10-1 від 05 жовтня 2010
року вартість матеріального збитку
завданого власнику Автомобіль «ВАЗ
21112», державний номерний знак НОМЕР_2,
склала 13 898 грн. 20 коп.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» проведення оцінка майна є
обов'язковим у випадку визначення
збитків або розміру відшкодування у
випадках, встановлених законом». Така
оцінка проводиться в порядку,
передбаченому «Методикою
товарознавчою експертизи та оцінки
дорожніх транспортних засобів»,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24.11.2003 №142/5/2092.

Тому, для вирішення питання щодо
розміру фактично заподіяної позивачу
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди матеріальної шкоди, суд
приймає до уваги зазначений висновок,
проведений у відповідності до чинного
законодавства.

Згідно платіжного доручення №606 від 21
лютого 2011 року позивач здійснив
виплату страхових відшкодувань
страхувальнику на загальну суму 13 898
грн. 20 коп. Крім того позивачем було
сплачено 790,00 грн. за послуги аварійних
комісарів, що підтверджується
платіжним дорученням №1087 від 17 березня
2011 року, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Ст.ст. 1187, 1188 ЦК України та роз'ясненнями
наданими в п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
березня 1992 року (з послідуючими
змінами) «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» передбачено, що
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одному
з володільців підвищеної небезпеки з
вини іншого - відшкодовується винним.

Таким чином, до позивача, як до
страховика, що виплатив страхове
відшкодування в межах сплаченої суми в
розмірі 13 898 грн. 20 коп., перейшло право
вимоги, яке ОСОБА_2 на підставі ст.ст. 1187,
1188, ЦК України, мав до відповідача. Дана
сума підлягає стягненню з відповідача
на користь позивача в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат та згідно з вимогами ст.88 ЦПК
України з відповідача слід стягнути на
користь позивача судовий збір в сумі 229
грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 169, 209, 212, 214-215,
224-226, 222, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу -
задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1, ІПН
невідомий, на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України страхове відшкодування в
розмірі 13 898 (тринадцять тисяч вісімсот
дев'яносто вісім) грн. 20 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1, ІПН
невідомий, на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України судовий збір в сумі 229 (двісті
двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
О.Б.Подорець