Справа № 209/1913/14-ц
Провадження № 2/209/1085/14
РІШЕННЯ

іменем України

"13" травня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая
Є.Д.

при секретарі Кукса
О.П.

за участі позивача ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова Компанія
«ПРОВІТА» про захист прав споживача,
стягнення невиплаченого страхового
відшкодування за договором КАСКО, пені
за прострочення виплати страхового
відшкодування та моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач позов не визнав
повністю.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова Компанія
«ПРОВІТА» про захист прав споживача,
стягнення невиплаченого страхового
відшкодування за договором КАСКО, пені
за прострочення виплати страхового
відшкодування та моральної шкоди. На
обґрунтування своїх позовних вимог
зазначає, що 16 жовтня 2012 року між ним та
відповідачем був укладений договір
добровільного страхування наземного
транспорту №480-42/565242119, згідно якого
відповідач зобов'язався відшкодувати
прямий збиток заподіяний позивачу в
результаті настання страхового
випадку в томі числі у разі пошкодження
транспортного засобу. Предметом
страхування був автомобіль позивача
марки «Nissan Qashqai» держ.№ НОМЕР_1, 2010 року
випуску. 13 жовтня 2013 року внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль отримав пошкодження,
пошкодження були отримані внаслідок
зіткнення з невстановленим
автомобілем під керуванням
невстановленої особи. Відповідно до
вимог договору страхування позивачем 15
жовтня 2013 року було повідомлено про
настання страхового випадку, протягом
часу від 15 жовтня 2013 року до 26 листопада
2013 року позивачем були надіслані на
адресу відповідача всі необхідні
документи для оформлення страхової
виплати в тому числі 24 жовтня 2013 року
було надано висновок судового експерта
відповідно до якого вартість
відновлювального ремонту становить
48543,67, всього спричинена майнова шкода в
розмірі 54008,77 гривень, вартість
експертизи становить 700 гривень. Також
26 листопада 2013 року відповідачем від
позивача було отримано лист позивача
від 21 листопада 2013 року з оригіналом
заяви про виплату страхового
відшкодування. Відповідач позивачу
страхове відшкодування не виплатив, в
зв'язку з чим останній просить стягнути
з відповідача 27004,38 гривень згідно
висновку експертизи в рахунок
відшкодування майнової шкоди, що
становить 50% від встановленої
експертним дослідженням згідно вимог
п.8.3.1. договору страхування оскільки
шкода спричинена невстановленою
особою. 700 гривень за проведення
експертного дослідження відповідно до
вимог п.8.4.5. договору страхування. 538,61
гривень пені за несвоєчасну виплату
страхового відшкодування з 10.12.2013 року
по 01.04.2014 року. Також позивач просить
стягнути суму боргу з урахуванням
індексу інфляції яка складає 351,06
гривень та 3% річних якас становить 248,59
гривень за той же період. Крім того
позивач зазнав моральних страждань
внаслідок неотримання страхової
виплати, яку він оцінює в 25000 гривень.
Всього позивач просить стягнути з
відповідача 53842 гривні 64 копійки
заборгованості за зобов'язаннями
відповідача.

Позивач та його представник в
судовому засіданні позов підтримали в
повному обсязі, підтвердивши обставини
викладені в позовній заяві, просять
задовольнити позов повністю.

Представник відповідача в
судове засідання не з'явився,
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив, клопотань про
відкладення суду не надавав.
Відповідачем надані письмові
заперечення проти позову /а.с. 99-101/,
згідно яких відповідач позов не визнав
повністю, на обґрунтування заперечень
вказав, що дійсно між сторонами
укладений договір страхування.
Відповідач був попереджений позивачем
згідно вимого договору про настання
страхового випадку 13 жовтня 2013 року. 24
жовтня 2013 року відповідачем було
отримано від позивача експертний
висновок. 26 листопада 2013 року
відповідачем було отримано від
позивача заяву про виплату страхового
відшкодування. 4 грудня 2013 року
відповідачем прийнято рішення про
виплату страхового відшкодування в
розмірі 18057,50 гривень, яке 1 квітня 2014
року було перераховано на рахунок
позивача. При визначенні розмірі
страхової виплати відповідач виходив
зі слідуючого. Згідно експертного
дослідження вартість запчастин
становить 36310,52 гривень, 726,21, вартість
ремонтно-відновлювальних робіт 7380,30
гривень, вартість матеріалів 4126,64
гривень, разом становить 48543,67 гривні. З
цієї суми згідно вимог п. 7.1.9 договору
страхування не підлягає відшкодуванню
вартість дисків передніх загальною
вартістю 7248,40 гривень та шина передня
права вартістю 935 гривень також не
підлягають відшкодуванню згідно п. 12.6
договору податок на додану вартість в
розмірі 4687,85 гривень. Таким чином сума
страхового відшкодування знизилася до
35414,99 гривень. Також підлягає стягненню
сума витрат на експертне дослідження
на суму 700 гривень. Враховуючи вимоги
п.83.11 сума страхового відшкодування
становить 18057,50 гривень Вимоги позивача
щодо сплати пені, 3% річних та
інфляційних витрат задоволенню не
підлягають оскільки невірно
розраховані. Вимоги щодо відшкодування
моральної шкоди також не ґрунтуються
на законі. Враховуючи вищевикладене
відповідач просить відмовити в
задоволенні позову повністю.

Судом досліджені докази по
справі:

Досліджені письмові докази по
справі шляхом оголошення їх у судовому
засіданні;

- копія паспорту позивача /а.с. 12/, згідно
якого підтверджується її особа;

- поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, договір добровільного
страхування наземного транспорту,
додаткова угода /а.с. 14, 17-19/, згідно
якого підтверджуються умови
страхування транспорту позивача;

- довідка ДАІ та довідка висновок ДАІ
/а.с. 15, 16/, згідно якого підтверджується
факт ДТП та спричинення шкоди
автомобілю позивача невстановленою
особою;

- квитанції /а.с. 20, 23/, згідно яких
підтверджується виконання позивачем
своїх зобов'язань, щодо сплати
страхових внесків;

- поштові повідомлення, листи позивача
/а.с. 25-60/, згідно яких підтверджується,
що позивач надсилав документи
відповідачу щодо виплати страхового
відшкодування згідно вимог договору;

- медичні документи /а.с. 62-62/, згідно
яких підтверджується стан здоров'я
позивача;

- висновок експерта /а.с 63-92/, згідно
якого підтверджується вартість
відновлювального ремонту та вартість
експертного дослідження;

- листи позивача /а.с. 102-103/, згідно яких
підтверджується дата отримання
відповідачем документів про виплату
страхової виплати;

- страховий акт /а.с. 104/, згідно якого
підтверджується розмір страхового
відшкодування встановленого
відповідачем;

- платіжне доручення /а.с 105/, згідно
якого підтверджується виплата
страхової виплати позивачу;

Вивчивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини справи та
дослідивши їх доказами, суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ст. 16 Закону України «Про
страхування» Договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування(подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 20 Закону України «Про
страхування» Страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.
Страховик несе майнову
відповідальність за несвоєчасне
здійснення страхової виплати
(страхового відшкодування) шляхом
сплати страхувальнику неустойки
(штрафу, пені), розмір якої визначається
умовами договору страхування або
законом.

Згідно ст. 20 Закону України «Про
страхування» Здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором

страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Згідно п. 32.7. ст. 32 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик не відшкодовує
втрату товарної вартості пошкодженого
майна.

Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази
встановлюються на підставі...пояснень
сторін... допитаних як свідків, показань
свідків, письмових доказів...

Згідно статті 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України ,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно вимог статті 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

У судовому засіданні встановлені
судом обставини та визначені до них
правовідносини.

16 жовтня 2012 року між позивачем ОСОБА_1
та відповідачем Товариством з
додатковою відповідальністю «Страхова
Компанія «ПРОВІТА» був укладений
договір добровільного страхування
наземного транспорту №480-42/565242119,
згідно якого відповідач зобов'язався
відшкодувати прямий збиток заподіяний
позивачу в результаті настання
страхового випадку в томі числі у разі
пошкодження транспортного засобу.
Предметом страхування був автомобіль
позивача марки «Nissan Qashqai» держ.№
НОМЕР_1, 2010 року випуску. 13 жовтня 2013
року внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль отримав
пошкодження, пошкодження були отримані
внаслідок зіткнення з невстановленим
автомобілем під керуванням
невстановленої особи. Відповідно до
вимог договору страхування позивачем 15
жовтня 2013 року було повідомлено про
настання страхового випадку, протягом
часу від 15 жовтня 2013 року до 26 листопада
2013 року позивачем були надіслані на
адресу відповідача всі необхідні
документи для оформлення страхової
виплати в тому числі 24 жовтня 2013 року
було надано висновок судового експерта
відповідно до якого вартість
відновлювального ремонту становить
48543,67, всього спричинена майнова шкода в
розмірі 54008,77 гривень, вартість
експертизи становить 700 гривень. Також
26 листопада 2013 року відповідачем від
позивача було отримано лист позивача
від 21 листопада 2013 року з оригіналом
заяви про виплату страхового
відшкодування. 4 грудня 2013 року
відповідачем прийнято рішення про
виплату страхового відшкодування в
розмірі 18057,50 гривень, яке 1 квітня 2014
року було перераховано на рахунок
позивача. При визначенні розмірі
страхової виплати відповідач виходив
зі слідуючого. Згідно експертного
дослідження вартість запчастин
становить 36310,52 гривень, 726,21 гривень
вартість ремонтно-відновлювальних
робіт 7380,30 гривень, вартість матеріалів
4126,64 гривень, разом становить 48543,67
гривні. З цієї суми згідно вимог п. 7.1.9
договору страхування не підлягає
відшкодуванню вартість дисків
передніх загальною вартістю 7248,40
гривень та шина передня права вартістю
935 гривень також не підлягають
відшкодуванню згідно п. 12.6 договору
податок на додану вартість в розмірі
4687,85 гривень. Таким чином сума
страхового відшкодування знизилася до
35414,99 гривень. Також підлягає стягненню
сума витрат на експертне дослідження
на суму 700 гривень. Враховуючи вимоги
п.83.11 сума страхового відшкодування
становить 18057,50 гривень

Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими частково обґрунтовуються
вимоги позивача, та частково
обґрунтовуються заперечення
відповідача, з таких мотивів.

Згідно авто товарознавчого
дослідження №0096/10 від 19 жовтня 2013
року,з яким погодився відповідач, сума
матеріальної шкоди становить 54008,77
гривень, яка складається з 36310,52
вартість складових які підлягають
заміні, 7380,30 вартість
ремонтно-поновлювальних робіт, 4852,85
гривень вартість необхідних
матеріалів та 5465,10 розмір втрати
товарної вартості автомобіля. Суд
погоджується з запереченнями
відповідача в частині відрахування з
цієї суми розміру втрати товарної
вартості автомобіля на суму 5465,10
оскільки це відповідає вимогам п. 32.7.
ст. 32 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів». Крім того сума
повинна бути зменшена згідно п. 7.1.9
договору страхування на вартість
передніх дисків - 7248,40 та шини правої
передньої - 935 гривень. Але суд не
погоджується із запереченнями
відповідача щодо зменшення суми
відшкодування на розмір податку на
додану вартість, в зв'язку з тим, що таке
зменшення не передбачено
законодавством, оскільки ПДВ
включається до ціни товарів та послуг
і, хоча сплачується платником податку,
але за рахунок коштів покупця. Вказівки
відповідача на п.12.6 договору щодо
ненадання йому позивачем
підтвердження відновлення
транспортного засобу та
документального підтвердження сплати
податку на додану вартість також не
можуть бути прийняті судом, оскільки
згідно вимог п. 8.2.13 договору
страхування позивач повинен був
узгоджувати з відповідачем вибір СТО,
де буде здійснюватися ремонт
пошкодженого ТЗ, та не розпочинати
ремонтно-відновлювальних робіт без
письмової згоди відповідача, яку
позивач незважаючи на неодноразові
звернення до відповідача так і не
отримав, тому не мав можливості не
порушуючи умов договору
відремонтувати автомобіль і як
наслідок підтвердити відновлення
транспортного засобу та
документального підтвердити сплату
податку на додану вартість. Таким чином
сума відшкодування повинна становити
54008,77-
5465,10=48543,67-7248,40=41295,27-935=40360,27+700(вартість
складання звіту про визначення
вартості відновлювального ремонту
застрахованого ТЗ, п.8.4.5 договору
страхування)=41060,27 гривень,
вищезазначена сума підласе зниженню
наполовину відповідно до вимог п. 8.3.11
договору страхування, таким чином
страхове відшкодування повинно було
становити 20530 гривень 13 копіойк.
Враховуючи виплату здійснену
відповідачем 1 квітня 2014 року яка
становить 18057,50 гривень, позивачу
недоплачена сума в розмірі 2472 гривні 63
копійки.

Крім того враховуючи вимоги п. 12.12
договору страхування виплата повинна
була бути проведена протягом трьох
місяців після прийняття рішення про
визнання події страховим випадком,
тобто оскільки вищезазначене рішення
було прийнято 4 грудня 2013 року, то
виплата була бути здійснена до 4
березня 2014 року. Фактично вона була
здійснена 1 квітня 2014 року тобто з
простроченням на 26 днів. Оскільки
згідно п. 9.2 договору страхування
страховик несе відповідальність за
несвоєчасну виплату страхового
відшкодування шляхом сплати
страхувальнику пені у розмірі
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується пеня, якщо не зможе
довести відсутність своєї вини у
несвоєчасності виплати. Відповідачем
не надано жодних доказів щодо
відсутності його вини у несвоєчасності
виплати, пеня підлягає стягненню. Її
розмір розрахований згідно «Порядку
проведення підрахунку заборгованості
та штрафних санкцій» Затверджений
листом Верховного суду України 03.04.97 р. N
62-97 «Рекомендації відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ» становить Пеня
= 20530, 13 гривень (сума невиплаченої
страхової виплати) х 6,5/365 (розмір ставки
НБУ в період сплати) х 26 (кількість днів
прострочки) : 100 = 34695,92 гривень. Не
виходячи за межі позовних вимог суд
вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги позивача в розмірі 538,61
гривень.

Суд вважає за необхідне відмовити у
задоволенні задоволенні вимог про
відшкодування матеріальної шкоди з
урахуванням індексу інфляції, та 3%
річних від простроченої суми, оскільки
згідно вимог ст. 20 Закону України «Про
страхування» Страховик несе майнову
відповідальність за несвоєчасне
здійснення страхової виплати
(страхового відшкодування) шляхом
сплати страхувальнику неустойки
(штрафу, пені), розмір якої визначається
умовами договору страхування, п. 9.2
Договору страхування передбачає
розмір пені, додаткової
відповідальності ані закон ані договір
не передбачають.

Щодо відшкодування моральної шкоди
суд також вважає за необхідне
відмовити оскільки відшкодування
моральної шкоди не передбачено
договором та законом та за невиконання
своїх зобов'язань договором визначена
відповідальність у виплаті пені.

Судові витрати підлягають
стягненню з відповідача відповідно до
вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст. 979-999 ЦК України,
Закону України «Про страхування», «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», керуючись ст. 8,10, 57, 59, 60, 88,
213-215, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
Компанія «ПРОВІТА» про захист прав
споживача, стягнення невиплаченого
страхового відшкодування за договором
КАСКО, пені за прострочення виплати
страхового відшкодування та моральної
шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова Компанія
«ПРОВІТА» на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у розмірі 3011 гривень
25 копійок в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова Компанія
«ПРОВІТА» на користь держави судовий
збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Є.Д. Багбая