У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 cічня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Макарчук М.А.,
розглянувши касаційну скаргу Шуліки
Аліни Володимирівни в інтересах та за
довіреністю публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення
Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області від 16 жовтня 2013
року та рішення апеляційного суду
Полтавської області від 28 листопада 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 16 жовтня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено у
зв'язку зі спливом строків давності.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 28 листопада
2013 року, рішення Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 16 жовтня 2013 року скасовано,
ухвалено нове рішення, яким відмовлено
в задоволенні позову у зв'язку із
недоведеністю.

У касаційній скарзі Шуліка А.В. в
інтересах та за довіреністю публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» просить рішення
Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області від 16 жовтня 2013
року та рішення апеляційного суду
Полтавської області від 28 листопада 2013
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційним судом встановлено, що
позивач звернувся до місцевого суду з
позовом про стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором
від 11 грудня 2006 року і при
розгляді справи в суді не доказав
належними та допустимими доказами
заявлені вимоги.

Оскільки позивач не доказав свої
позовні вимоги, апеляційний суд
обґрунтовано скасував рішення
місцевого суду та ухвалив нове про
відмову у позові.

Рішення апеляційного суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Посилання у скарзі на неправильне
застосування ч. 3 ст. 267 ЦК України є
безпідставним, оскільки апеляційний
суд відмовив у позові у зв'язку із його
недоказаність, а не у зв'язку із
пропуском строку позовної давності, а
не з підстав, встановлених зазначеною
нормою права

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Шуліці Аліні Володимирівні в
інтересах та за довіреністю публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» у відкритті
касаційного провадження на рішення
Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області від 16 жовтня 2013
року та рішення апеляційного суду
Полтавської області від 28 листопада 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
М.А.Макарчук