У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

17 квітня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,
Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Академії
внутрішніх військ Міністерства
внутрішніх справ України до ОСОБА_1 про
стягнення витрат, пов'язаних з
утриманням курсанта у вищому
навчальному закладі, за касаційною
скаргою Академії внутрішніх військ
Міністерства внутрішніх справ України
на рішення Петровського районного суду
м. Донецька від 14 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 14 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Академія внутрішніх
військ Міністерства внутрішніх справ
України звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що ОСОБА_1 з 14 липня 2008 року по 2
червня 2012 року навчався у Академії
внутрішніх військ Міністерства
внутрішніх справ України. 5 липня 2012
року був зарахований до особового
складу військової частини 4110, а 12
серпня 2013 року його було виключено зі
списків вказаної військової частини
відповідно до ч. 6 п. «и» ст. 26 Закону
України «Про військовий обов'язок та
військову службу». Оскільки відповідно
до укладеного контракту ОСОБА_1
зобов'язався проходити військову
службу у внутрішній військах МВС
України протягом строку дії контракту,
а в разі відрахування з навчального
закладу до встановленого п'ятирічного
терміну перебування на службі
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з його утриманням під час
навчання в академії, позивач просив
стягнути з відповідача на користь
Академії внутрішніх військ
Міністерства внутрішніх справ України
витрати в сумі 77 312,63 грн, пов'язані з
його навчанням.

Рішенням Петровського районного суду
м. Донецька від 14 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 14 січня 2014 року, у задоволенні
позовних вимог Академії внутрішніх
військ Міністерства внутрішніх справ
України відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог, мотивуючи
свою вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог Академії внутрішніх військ
Міністерства внутрішніх справ України,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився і апеляційний суд,
дослідивши докази в справі й давши їм
належну правову оцінку, обґрунтовано
виходив з того, що відповідно до ч. 10 ст.
25 Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу» та умов
контракту шкода відшкодовується
Міністерству оборони України,
Міністерству Внутрішніх Справ або
іншим центральним органам виконавчої
влади, яким підпорядковані навчальний
заклад, а не Академії внутрішніх військ
Міністерства внутрішніх справ України.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду першої та
апеляційної інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Академії внутрішніх
військ Міністерства внутрішніх справ
України відхилити.

Рішення Петровського районного суду м.
Донецька від 14 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 14 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

С.О. Карпенко