Дата документу 08.05.2014 Справа № 554/4578/14-ц
Провадження № 2/554/2005/2014
08 травня 2014 року Октябрський районний
суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді Савченко Л.І.
при секретарі - Токар О.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Управлінська житлова компанія» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
спожиті послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій, -
в с т а н о в и в :
Позивач ТОВ «Управлінська житлова
компанія» звернувся до суду із
позовною заявою до відповідача ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкової території в сумі 921, 83
грн., 3 % річних в сумі 21,67 грн.,
інфляційних нарахувань в сумі 12,91 грн.,
а всього 956, 41 грн., яка утворилася
станом на 31 грудня 2012 року, посилаючись
на те, що відповідачу надавалися
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій в будинку
АДРЕСА_1, яка є власником квартири
НОМЕР_1 цього будинку, однак свої
зобов'язання щодо оплати вказаних
послуг відповідач не виконувала, у
зв'язку з чим за нею утворилася
заборгованість, тому звернувся до суду
У судове засідання представник
позивача не з'явилася, надіслала до
суду заяву про розгляд справи за її
відсутності, позов підтримала у
повному обсязі (а.с.35).
Відповідач у судове засідання не
з'явилася, надіслала до суду заяву про
розгляд справи без її участі, проти
задоволення позову заперечувала,
пояснила, що, як власник квартири,
доручила розпоряджатися та управляти
належним їй майном ОСББ
«Б.Хмельницького, 12А», а тому підстав
вважати ПП «Житлове управління» та ТОВ
«Управлінська житлова компанія»
виконавцями послуг немає. Визнає, що, як
споживач, зобов»язана оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом, але
ТОВ «УЖК» не надавало їй інформації, що
саме воно є суб»єктом господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальних послуг споживачу,
та не надавало проекту договору. Вона
сплачувала за фактично надані послуги
ПП «Житлове управління - С» без
договору та продовжувала це робити ТОВ
«УЖК» з червня по вересень 2011 року. Не
вважає себе боржником, який прострочив
виконання грошового зобов»язання за
ст.625 ЦК України, оскільки про те, що ТОВ
«УЖК» є виконавцем, дізналася 09 квітня
2014 року, отримавши позовну заяву. Крім
того, відповідачем не було надано їй
можливість скласти та підписати
акт-претензію споживача щодо порушення
умов договору, оскільки такий договір
наданий не був. Також не погоджується
із обсягом наданих послуг, вважає, що
щомісячні нарахування повинні
складати 45, 64 грн., а за період з серпня
по листопад 2011 року та з січня по
квітень 2012 року - 28, 70 грн. Прохала
застосувати строк позовної давності,
так як позивач порушив строк на 1 рік та
10 місяців. За її підрахунками
заборгованість складає 271 грн. 84 коп.,
яка нею сплачена та надана квитанція,
тому прохала застосувати строк
позовної давності та визнати до сплати
271 грн. 84 коп. (а.с.30-34).
Перевіривши фактичні обставини справи
письмовими доказами, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Управлінська житлова компанія»
реорганізоване шляхом перетворення з
Приватного підприємства «Житлове
управління-С» та згідно п.1.7 Статуту є
його правонаступником та надавало
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій в будинку
Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1, що визнається відповідачем та
відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України не
потребує доказування.
Рішенням виконавчого комітету
Полтавської міської ради № 361 від 16.12.2009
р. «Про погодження тарифів на послуги
з утримання будинків споруд та
прибудинкових територій Приватному
підприємству «Житлове управління - С»
встановлено розмір тарифу та перелік
послуг, які надаються в будинку по
бульв.Б.Хмельницького в м. Полтаві
(а.с.18).

ТОВ «УЖК» в повному обсязі надавало
послуги по обслуговуванню будинку та
прибудинкової території АДРЕСА_1 з
лютого 2009 року по грудень 2012 року
включно, а саме сплачувало за
електроенергію в місцях загального
користування (освітлення під'їздів,
електроенергія ліфтів, електричний
підігрів під»їздів), вивіз сміття,
технічне обслуговування ліфтів,
прибирання прибудинкової території,
обслуговування внутрішньо будинкової
мережі холодного водопостачання та
водовідведення, теплопостачання,
електропостачання, податки та інші
обов»язкові платежі, що
підтверджується відповідними
договорами (а.с.14-16, 19-20)

Статтею 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що житлово-комунальні послуги це
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і Правил. Пунктом 5
частини 3 статті 20 вказаного Закону
встановлено , що споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у встановлені строки.

Суд вважає, що ОСОБА_1, як споживач
послуг з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій, перебувала
у фактичних договірних
правовідносинах з ТОВ «УЖК», оскільки
отримувала послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, в розумінні ст. 1 Закону
України «Про житлово-комунальну
послуги», але взяті на себе
зобов'язання по оплаті зазначених
послуг в повному обсязі не виконувала,
у зв»язку з чим за нею станом на 31
грудня 2012 року утворилася
заборгованість у сумі 649 грн. 99 коп. (921
грн. 83 коп. - 271 грн. 84 коп.), що
підтверджується розрахунком
заборгованості та квитанцією (а.с.12, 29).

Пунктом 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
встановлено, що споживач зобов»язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у встановлені строки.

Відповідно до ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України
власність зобов»язує.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник
зобов»язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 382 ЦК України встановлено, що
квартирою є ізольоване помешкання в
житловому будинку, призначене та
придатне для постійного у ньому
проживання. Власникам квартири у дво-
або багатоквартирному житловому
будинку належать на праві спільної
сумісної власності приміщення
загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.

Оскільки відповідач належним чином
зобов'язання по оплаті послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій не
виконувала, заборгованість, яка
утворилася за нею за період з 01 лютого
2009 року по 31 грудня 2012 року у розмірі 649
грн. 99 коп. підлягає стягненню на
користь позивача в повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитору
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З врахуванням змісту вказаної норми
боржнику за період з 01 лютого 2009 року по
31 грудня 2012 року нараховано 3%
річних в сумі 21, 67 грн., інфляційних
нарахувань за період з березня 2009 року
по 31 грудня 2012 року в сумі 12, 91 грн. грн.,
які підлягають стягненню з
відповідача, тому позов в цій частині
підлягає задоволенню (а.с.10-11)

Згідно п.1 ч. 3 ст. 20 цього Закону
споживач зобов»язаний укласти договір
про надання житлово-комунальних
послуг, підготовлений виконавцем на
основі типового договору.

Таким чином, обов»язок по укладенню
договору покладається на відповідача,
а тому заперечення останньої щодо не
надання позивачем договору, судом
спростовується.

Не доведено у судовому засіданні і
твердження ОСОБА_1 про неякісне та не в
повному обсязі надання послуг ТОВ
«УЖК», а також ненадання ними
інформації про надані послуги.

Є неспроможним твердження позивача про
застосування строку позовної давності,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність застосовується
тривалістю у три роки.

Згідно ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов»язку.

Перебіг загальної та спеціальної
позовної давності починається з дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила. Її
початок пов»язується не стільки із
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи
(ст.ст. 252-255 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач звернувся до суду з
позовом 04 квітня 2014 року про стягнення
заборгованості за послуги з
теплопостачання з урахуванням індексу
інфляції та 3 % річних за період з 01
лютого 2009 року по 31 грудня 2012 року.

З розрахунку заборгованості
вбачається, що відповідач вносила
платежі починаючи з 01 лютого 2009 року по
вересень 2011 року включно, але не в
повному розмірі. Таким чином, вони
вчиняли дії, які свідчать про визнання
свого обов»язку, а тому строк позовної
давності нею переривався.

Крім того, позивач неодноразово
звертався до суду із заявами про видачу
судового наказу, зокрема у березні 2013
року (а.с.5-8), однак у прийнятті заяви
ухвалою Ленінського районного суду
м.Полтави від 23 квітня 2013 року
відмовлено, у зв»язку з не
встановленням місця реєстрації
боржника.

За таких обставин, підстав для
застосування строку позовної давності
та відмови в задоволенні позову з цих
підстав у суду немає.

Питання про розподіл судових витрат по
справі суд вирішує відповідно до ч.1
ст.88 ЦПК України, а тому стягує з
відповідача на користь ПП «УЖК» судові
витрати по справі у вигляді судового
збору у сумі 243 грн. 60 коп., оскільки
частина заборгованості була погашена
відповідачем після пред»явлення
позову до суду (а.с.1,2).

Керуючись ст.ст. 257, 264, 267, 319, 322, 382, 525, 526,
625 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» ст.ст. 10,11,
60, 62, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Управлінська
житлова компанія» - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Управлінська
житлова компанія»» заборгованість за
послуги з теплопостачання за період з 01
лютого 2009 року по 01 грудня 2012 року у
розмірі 649 грн. 99 коп., інфляційні
нарахування у сумі 12 грн. 91 коп., 3 %
річних у сумі 21 грн. 67 коп., судові
витрати у вигляді судового збору у сумі
243 грн. 60 коп., а всього 928 грн. 17 коп.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяЛ. І. Савченко