У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О., суддів:
Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,
Журавель В.І., Ситнік О.М.,розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Платинум Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення
апеляційного суду Донецької області
від 04 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Платинум Банк» (далі - ПАТ
«Платинум Банк») звернулося до суду з
позовом, у якому зазначало, що 12 жовтня
2006 року між ОСОБА_6 та Закритим
акціонерним товариством «Агробанк»
(далі - ЗАТ «Агробанк»),
правонаступником якого є Закрите
акціонерне товариство «Хоум Кредит
Банк» (далі - ЗАТ «Хоум Кредит Банк»),
правонаступником якого є Відкрите
акціонерне товариство «Хоум Кредит
Банк» (далі - ВАТ «Хоум Кредит Банк»),
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Хоум Кредит
Банк» (далі - ПАТ «Хоум Кредит Банк»),
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Банк Восток»
(далі - ПАТ «Банк Восток»), укладений
кредитний договір № 67.840.06.11, за яким
ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 18 тис.
доларів США зі сплатою 14,5 % річних,
щомісячною сплатою на погашення
кредиту та відсотків 300 доларів США та
кінцевим строком повернення до 11
жовтня 2011 року під заставу рухомого
майна.

У той же день між ОСОБА_7 та ЗАТ
«Агробанк», правонаступником якого є
ЗАТ «Хоум Кредит Банк»,
правонаступником якого є ВАТ «Хоум
Кредит Банк», правонаступником якого є
ПАТ «Хоум Кредит Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
Восток», укладений договір поруки
№ 67.840.06.11.1, за яким ОСОБА_7 поручилася
перед банком за належне виконання
ОСОБА_6 своїх зобов'язань за кредитним
договором.

ОСОБА_6 належним чином свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконував, унаслідок чого утворилась
заборгованість, яка станом на

28 березня 2013 року склала 301 751 грн 74 коп.,
з якої: заборгованість за кредитом - 12
045,42 доларів США, що еквівалентно 96 279
грн 04 коп.; заборгованість за
відсотками - 3170,19 доларів США, що
еквівалентно 25 339 грн 33 коп.;
пеня за несвоєчасне повернення тіла
кредиту та відсотків - 180 133 грн 37 коп.

12 липня 2011 року між ПАТ «Банк «Восток»
та ПАТ «Платинум Банк» укладений
договір відступлення права вимоги №
20110712/1-г, згідно з яким у позивача
виникло право вимагати стягнення
заборгованості за кредитним договором
від 12 жовтня 2006 року. Просило стягнути
з відповідачів солідарно
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 301 751 грн 74 коп.

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 11 жовтня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 04 грудня

2013 року рішення Пролетарського
районного суду м. Донецька

від 11 жовтня 2013 року скасовано, позов
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ
«Платинум Банк» заборгованість за
кредитним договором від 12 жовтня 2006
року у розмірі

301 751 грн 74 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7
- ОСОБА_8, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали цивільної справи та
дослідивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона має бути частково
задоволена.

Задовольняючи позов, апеляційний суд
керувався тим, що відповідачами
неналежним чином виконувалися умови
кредитного договору, у зв'язку з чим
утворилася заборгованість, яка має
бути стягнута з них у солідарному
порядку на підставі вимог ст. ст. 1049, 526,
554 ЦК України., Відповідно до ст. 516 ЦК
України заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Із такими висновками апеляційного суду
погодитися не можна з огляду на
наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для цієї справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги судом у повному обсязі
не дотримано.

Встановлено, що 12 жовтня 2006 року між
ОСОБА_6 та ЗАТ
«Агробанк», правонаступником якого є
ЗАТ «Хоум Кредит Банк»,
правонаступником якого є ВАТ «Хоум
Кредит Банк», правонаступником якого є
ПАТ «Хоум Кредит Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
Восток», укладений кредитний договір №
67.840.06.11, згідно з яким ОСОБА_6
отримав кредит у розмірі 18 тис. доларів
США зі сплатою відсотків у розмірі 14,5 %
річних, щомісячною сплатою на
погашення кредиту та відсотків 300
доларів США та кінцевим строком
повернення до 11 жовтня 2011 року під
заставу рухомого майна (а.с. 5−?6).

12 жовтня 2006 року між ОСОБА_7 та ЗАТ
«Агробанк», правонаступником якого є
ЗАТ «Хоум Кредит Банк»,
правонаступником якого є ВАТ «Хоум
Кредит Банк», правонаступником якого є
ПАТ «Хоум Кредит Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
Восток», укладений договір поруки №
67.840.06.11.1, згідно з яким ОСОБА_7
поручилась перед банком за належне
виконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань за
кредитним договором (а.с. 7).

12 липня 2011 року між ПАТ «Банк Восток» та
ПАТ «Платинум Банк» був укладений
договір відступлення права вимоги №
20110712/1-г, згідно з яким у позивача
виникло право вимагати стягнення
заборгованості за кредитним договором
(а.с. 8−?9).

Згідно з наданим позивачем розрахунком
станом на 28 березня 2013 року за
ОСОБА_6 утворилася заборгованість за
кредитним договором у розмірі 301 751 грн
74 коп. (а.с. 17).

Не погоджуючись з заявленими позивачем
вимогами та повного та всебічного
вивчення судом доказів, ОСОБА_7 заявила
клопотання про витребування у позивача
оригіналів документів, доданих до
позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
За ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На порушення вказаних вимог
процесуального закону належних
доказів того, що сторонами укладалися
кредитний договір та договір поруки, не
надано, оскільки, незважаючи на
неодноразові запити суду першої
інстанції оригінали вказаних
документів, а також документальне
підтвердження видачі банком ОСОБА_6
грошових коштів позивачем надані не
були. Не надано банком і належним чином
посвідчених копій зазначених
документів.

Надані виписки за позичковим рахунком
за період з 12 жовтня 2006року по 12 липня
2011 року не є належними доказами
отримання ОСОБА_6 кредитних коштів, а
також часткового виконання
відповідачами своїх обов'язків за
кредитним договором перед ПАТ «Банк
Восток», оскільки не доведено, що ПАТ
«Банк Восток» було наділене
повноваженнями щодо отримання коштів
за кредитним договором від
відповідача.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Висновки апеляційного суду
ґрунтуються на припущеннях, ним не
встановлено обставини справи та не
досліджено і не надано оцінки доказам,
що є у матеріалах цивільної справи. На
стадії касаційного перегляду справи
виправити вказані недоліки неможливо,
тому колегія суддів вважає, що рішення
суду має бути скасоване, а справа
передана на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 336, 338, 343, 344, 345, 347
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 -
ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 04 грудня 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.О.
Гвоздик Судді: Є.П.
Євграфова В.І. Журавель І.М. Завгородня
О.М. Ситнік