Справа №2-864/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у
складі:

головуючого - судді Слюсарчук Н.Ф.

секретаря -Пискун М.М.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на
неправомірні дії (бездіяльність)
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві Метлушенко В.І,-

ВСТАНОВИВ :

26.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду зі скаргою, в якій просить визнати
дії державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві Метлушенко В.І
неправомірними, які полягають у
винесенні постанови про повернення
виконавчого документа № 2-864/12 від 22.06.2012
року та зобов'язати прийняти
зазначений вище виконавчий документ та
виконати рішення суду.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що державний виконавець виніс
постанову від 27.12.2013 року про
повернення виконавчого документа №
2-864/12 від 22.06.2012 року в якій зазначив, що
виходом за адресою вказаною у
виконавчому документі боржника та
належне йому майно не розшукане. Проте,
з діями виконавця по винесенню даної
постанови погодитися не може, оскільки
боржник ДП «Укрконверсбуд» є
державним підприємством і знайти його
органи управління, керівника та майно
не викликає труднощів.

В судове засідання заявник не з'явився,
надіслав заяву про підтримання скарги
з тих же підстав.

Представник відділу Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві в судове засідання не з'явився, з
невідомих суду причин. Про день час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Дослідивши письмові докази у справі,
суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутності представника ВДВС
та приходить до висновку про часткове
задоволення скарги виходячи з
наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець провадить виконавчі дії з
виконання рішення майнового характеру
до завершення виконавчого провадження
у встановленому цим Законом порядку.

Обов'язки державного виконавця
визначені у ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», згідно яких
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі ненадання боржником у строки,
встановлені для самостійного
виконання доказів щодо виконання
рішення, державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає його
примусове виконання.

Згідно ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження» заходами
примусового виконання рішень є:
звернення стягнення на майно боржника,
звернення стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; вилучення у боржника і
передача стягувачеві певних предметів,
зазначених у рішенні; інші заходи,
передбачені рішенням.

Звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. Стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів. На кошти
та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. У разі відсутності у боржника
коштів та інших цінностей, достатніх
для задоволення вимог стягувача,
стягнення звертається також на належне
боржнику інше майно, за винятком майна,
на яке згідно із законом не може бути
накладено стягнення (ст. 52 Закону
України «Про виконавче провадження»).

Судом встановлено, що 13.07.2012 року
постановою державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ м. Києва відкрито
виконавче провадження з виконання
виданого 22.06.2012 року Богунським
районним судом міста Житомира
виконавчого листа про стягнення з ДП
«Укрконверсбуд» на користь ОСОБА_1
заборгованості в сумі 17729,63 грн.

03.01.2013 року вказане виконавче
провадження приєднано до зведеного
виконавчого провадження, до складу
якого входять вісім виконавчих
проваджень про стягнення коштів з ДП
«Укрконверсбуд» на загальну суму
боргу 156348,28 грн.

З матеріалів справи та постанови
відділу Державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві від 27.12.2013 року
про повернення стягувачу виконавчого
документа № 2-864/12 від 22.06.2012 року
вбачається, що було проведено ряд
виконавчих та процесуальних дій,
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження» для з'ясування
наявності у боржника майна, на яке може
бути звернуто стягнення, але майна
виявлено не було, у зв'язку з чим
постановою від 27.12.2013 державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві Метлушенко В.І виконавчий лист
повернутий стягувачеві.

Разом з тим, суд вважає, що державним
виконавцем не було вжито достатніх та у
повному обсязі необхідних заходів для
розшуку майна боржника, зокрема
рухомого, у тому числі обладнання, на
яке можливо звернути стягнення, а
висновок державного виконавця щодо
відсутності такого майна у боржника,
місця знаходження боржника,
ґрунтується на припущенням та на
недостаньо провірених обставинах.

Таким чином, висновок державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві Метлушенко В.І щодо відсутності
такого майна у боржника не можна
вважати об'єктивним, а його дії, які
полягають у недостатньому вжитті
заходів для розшуку майна боржника, на
яке може бути звернуто стягнення, та по
винесенні постанови про повернення
виконавчого листа стягувачеві від
27.12.2013 року, слід визнати
неправомірними.

З огляду на те, що забезпечення
належного виконання виконавчого
документа є безпосереднім обов'язком
державного виконавця під час
примусового виконання рішень суду,
тому у цій частині вимоги скарги є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
Законом України «Про виконавче
провадження», ст. ст. 10, 60, 387 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві Метлушенко В.І,
які полягають у винесенні постанови
про повернення стягувану виконавчого
документа № 2-864/12 виданного Богунським
районним судом міста Житомира 22.06.2012
року неправомірними.

У задоволенні решти вимог скарги
відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення.

Суддя
Н.Ф.
Слюсарчук