Справа № 282/480/14-ц
Провадження № 2/282/114/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської
області в складі:

головуючого - судді: Замега І. І.

при секретарі судових
засідань: Демчук В. І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду в смт.Любар
цивільну справу за позовом ОСОБА_2,
інтереси якої представляє ОСОБА_3 до
Громадської сільської ради
Любарського району про визнання права
власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3
у віці 72 роки помер її чоловік ОСОБА_4.

Згідно з чинним цивільним
законодавством, вона являється
спадкоємицею майна померлого чоловіка,
серед якого є житловий будинок з
господарськими будівлями за АДРЕСА_1.
Дане домогосподарство до самочинно
забудованих не відноситься, однак
оформити спадщину вона не може через
відсутність правовстановлюючих
документів на будинок за вищевказаною
адресою, а тому вимушена звернутися до
суду з позовом про визнання за нею, в
порядку спадкоємства за законом, права
власності на вище зазначений житловий
будинок з господарськими будівлями.

Представник позиваки у попередньому
судовому засіданні позовні вимоги
своєї довірительки підтримав в повному
об'ємі і просив суд їх задовольнити.

Представник Громадської сільської
ради у попереднє судове засідання на
розгляд справи не з'явився, в наявній в
матеріалах справи довідці проти
задоволення заявлених позовних вимог
не заперечує та просить справу слухати
у його відсутності.

Оскільки сільська рада визнала позов
повністю, визнання позову не
суперечить закону і не порушує прав та
інтересів інших осіб, суд ухвалив
винести рішення про задоволення позову
у попередньому судовому засіданні.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного:

28 січня 1967 року районним бюро записів
актів громадського стану Любарського
району було зареєстровано шлюб між
ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Після реєстрації
шлюбу дружині присвоєне прізвище
чоловіка - ОСОБА_2, на що вказує
свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1.

Із свідоцтва на забудову садиби в
сільських населених пунктах
Української РСР слідує, що на підставі
рішення Стрижівської сільської Ради
№17 від 17 вересня 1969 року, ОСОБА_4 з
присадибного фонду колгоспу було
виділено земельну ділянку під забудову
площею 0,05 га.

Витяг з книг по господарського обліку
№119 виданий 14 лютого 2014 року виконкомом
Громадської сільської ради
Любарського району ОСОБА_2, вказує, що
згідно записів по господарських книг
Громадської сільської ради
Любарського району, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 як голові двору належав
житловий будинок, 1971 року забудови та
рахувалася земельна ділянка 0,08 га.
Склад сім'ї був наступним: голова двору
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; дружина - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки №1786 виданої 03 грудня 2013
року Громадською сільською радою
Любарського району, за ОСОБА_4
рахується земельна ділянка площею 0,08
га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, яка передана йому у
приватну власність Стрижівською
сільською радою від 21 червня 1994 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Громада Любарського
району у віці 72 роки помер ОСОБА_4, на що
вказує свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_2 видане виконкомом Громадської
сільської ради Любарського району.

Довідкою №50/02-14 виданою 14 лютого 2014
року завідуючим Любарською
держнотконторою стверджується, що
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 в
Любарській державній нотаріальній
конторі заведена спадкова справа.
Відповідно до відомостей, що містяться
в спадковій справі, спадкоємцем всього
майна за законом, що належало покійному
є його дружина ОСОБА_2.

З довідки №6 виданої 17 лютого 2014 року
інженером з інвентаризації нерухомого
майна вбачається, що на будинок АДРЕСА_1
право установчі документи не
пред'явлені, а знаходився він у
користуванні в ОСОБА_4.

Відповідно до ст.346 ЦК України, однією з
підстав припинення права власності є
смерть власника, а відповідно до ст.331
ЦК України - право власності на
нерухоме майно виникає з моменту його
державної реєстрації.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 04.10.1991 року " Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок ", зазначено,
що право власності на жилий будинок,
збудований громадянином на відведеній
йому в установленому порядку земельній
ділянці і прийнятий в експлуатацію,
виникає з часу його реєстрації у
виконкомі місцевої ради.

Відповідно до ст.1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини,
вона належить спадкоємцям з часу її
відкриття.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1 за матеріалами Громадської
сільської ради рахувався за померлим
ОСОБА_4, а позивачка є спадкоємицею
майна померлого чоловіка за законом,
тому враховуючи вищенаведене суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 130 ч.4, 174 ч.4, 212, 213, 214,
215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст.25, 30, 321, 328, 331,
346, 376, 381, 1268 ЦК України, п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
04.10.1991 року, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за спадкоємицею ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, в
порядку спадкоємства за законом по
смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
в с. Громада Любарського району
Житомирської області право власності
на житловий будинок АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Житомирської області через Любарський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: І. І. Замега