Провадження №2-з/761/126/2014
У Х В А Л А

іменем України

13 травня 2014 року суддя
Шевченківського районного суду м.
Києва Волокітіна Н.Б., розглянувши
заяву представника позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГРОСС» про
забезпечення позову по справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГРОСС» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Обсерваторна 4»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лаванда Плюс»,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про стягнення боргу за
договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача подав до суду
заяву про забезпечення позову, в якій
просить накласти арешт на грошові
кошти в розмірі 1 800 000 грн., які
знаходяться на банківському рахунку
ТОВ «Обсерваторна 4» та ТОВ «Лаванда
Плюс» та заборонити на період розгляду
даної справи по суті будь-яким способом
вчиняти дії по використанню,
відчуженню та передачі в користування
земельної ділянки, яка була передана
ТОВ «Лаванда Плюс» на підставі рішення
Київської міської ради.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає, що заява про забезпечення
позову не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Статтями 151-152 ЦПК України
передбачені підстави та види
забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного
суду України, яке міститься в п. 4
Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяви про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися зокрема, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Таким чином суд вважає, що
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти ТОВ
«Обсерваторна 4» та ТОВ «Лаванда Плюс»
призведе до порушення прав суб'єкта
господарювання, а згідно вимог чинного
законодавства втручання в
господарську діяльність товариства
заборонено.

Що стосується вимог щодо заборони на
період розгляду справи по суті
будь-яким способом вчиняти дії по
використанню, відчуженню та передачі в
користування земельної ділянки, яка
передана ТОВ «Лаванда Плюс» на
підставі рішення Київської міської
ради, то в цій частині заява також не
підлягає задоволенню, оскільки
предметом даного спору є стягнення
боргу за договором на виконання
проектної документації, а не
оспорювання права власності чи
користування земельною ділянкою.

Керуючись ст.ст. 151-152 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Відмовити представнику позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГРОСС» в
задоволенні заяви про забезпечення
позову по справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «ГРОСС»
про забезпечення позову по справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГРОСС» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Обсерваторна 4»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лаванда Плюс»,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про стягнення боргу за
договором.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного
суду м. Києва протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя