РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 258/11050/13-ц

Провадження № 2/258/419/14« 19» березня 2014
року
м. Донецьк

КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДОНЕЦЬКА

у складі - судді -
ЖОЛТОГО Д.В.

при
секретарі - СЛОКВЕНКО О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 «про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
виселення» , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
Кіровського районного суду м. Донецька
з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3
«про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням».

Свої позовні вимоги мотивує наступним.

На підставі договору дарування
квартири від 19.06.2012 року позивачці на
праві власності належить квартира
АДРЕСА_1. У вищезазначеній квартирі з 9
квітня 1996 року, попереднім власником,
було зареєстровано племінника
позивачки, відповідача ОСОБА_2

На неодноразові прохання позивача
покинути спірну квартиру, відповідач
відмовляється. Відповідач, залишаючись
проживати в спірній квартирі, порушує
її права як власника, позбавляє
можливості вільно користуватися
належною власністю.

За таких обставин позивачка просить
суд визнати ОСОБА_2, таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та
виселити його з вказаної квартири без
надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5,
позовні вимоги підтримала, надала
пояснення аналогічні викладеним,
просила суд задовольнити позов у
повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з?явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, про
причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином
повідомлявся про дату і місце розгляду
справи, повторно за викликом суду не
з'явився, не використавши наданого
законом права на участь у судовому
засіданні, від нього не надійшло заяви
про розгляд справи за його відсутності,
тому суд, враховуючи згоду позивача,
суд вважає необхідним відповідно до
правил частини 1 статті 224 Цивільного
процесуального кодексу України
провести заочний розгляд справи на
підставі наявних у ній доказів, з
дотриманням вимог, встановлених
законом.

Заслухавши пояснення представника
позивачки, дослідивши матеріали
справи, суд вважає що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що згідно договору
дарування квартири від 19.06.2012 року
позивачці на праві власності належить
квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до наявної в матеріалах
справи, копії домової книги відповідач
зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з
09.04.1996 року.

На неодноразові прохання позивачки
покинути спірну квартиру, відповідач
відмовляється. Відповідач, залишаючись
проживати в спірній квартирі, порушує
її права як власника, позбавляє
можливості вільно користуватися
належною власністю.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджується
своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї та інших осіб.

Ст. 41 Конституції України та ст. 1
Першого Протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналась 17
липня 1997 року відповідно до Закону від
17 липня 1997 року «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та
№ 11 до Конвенції» закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування і розпорядження своїм
майном.

Поясненнями позивачки у судовому
засіданні було встановлено, що в
спірному житловому приміщенні
проживає відповідач, з яким позивачка
не пов'язана родинними зв'язками.

Права власника квартири визначені
статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК
України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
житлом на власний розсуд. Обмеження чи
втручання у право користування
власника можливо лише з підстав
передбачених законом.

Суд вважає доведеним, що відповідач не
має будь-яких правових підстав на
користування спірною квартирою,
оскільки вселилися в нього без згоди
власника квартири, яка не визнає за
відповідачем права на проживання у
спірному житловому приміщенні та
наполягає на його виселенні.

Таким чином суд вважає доведеним, що
відповідач чинить перешкоди позивачці
у користуванні квартирою, яка належить
їй на праві власності.

З урахуванням викладеного, оцінюючи
надані докази у їх сукупності, оскільки
позивачка є власником квартири
АДРЕСА_1, та має право володіти,
розпоряджатись, користуватись
вищезазначеним житловим приміщенням
суд вважає необхідним задовольнити
позовні вимоги «про визнання особи
такою , що втратила право користування
житловим приміщенням та виселення».

На підставі викладеного керуючись ст. 41
Конституції України ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214,215, 224, 225, 226
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 «про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням та виселення» -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
прийнявшим його судом по письмовій
заяві відповідачів. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана в
межах 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Кіровського районного
суд м. Донецька протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Суддя: