РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року

Підволочиський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої суду Могачевської В.Й.

при секретарі Реєнт Г.М.

з участю позивачки ОСОБА_2

представника позивачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в смт.
Підволочиськ справу за позовом ОСОБА_2
до Підволочиської селищної ради про
визнання права власності на нерухоме
майно , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною
заявою до Підволочиської селищної ради
про визнання за нею права власності на
нерухоме майно, на житловий будинок з
належними до нього двома добудовами,
підвалом та двома сходами під літ. «А»
загальною площею 93.10 м.кв., гараж під
літ. «Б» загальною площею 28.5 м.кв.,
вбиральню під літ. «В» площею 1.7 м.кв.,
розташований за адресою АДРЕСА_1 в
порядку набувальної давності.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивачка посилалася на те, що в 1980 році
нею і її чоловіком ОСОБА_4, котрий помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 було придбано у громадянки
ОСОБА_5 старий житловий будинок
розташований в АДРЕСА_1. Будинок
належав ОСОБА_5 на підставі
реєстраційного посвідчення від 25.02. 1977
року.

Після передачі восени 1980 року ОСОБА_5
грошей в сумі 2500 (дві тисячі п'ятсот )
рублів, остання передала їм ключі від
будинку, виписалася з будинку так як
постійно проживала у Львівській
області та пообіцяла приїхати пізніше
і документально оформити договір
купівлі - продажу придбаного ними
будинку.

Однак через різні життєві обставини
були втрачені будь - які зв'язки і
контакти з колишньою власницею будинку
були втрачені і вони, проживаючи в
придбаному ними в 1980 році будинку не
переоформили його на себе.

Після придбання будинку восени 1980 року
вона з членами своєї сім'ї: чоловіком і
дітьми поселилися в ньому, провели
капітальний ремонт, добудови, постійно
проживали і в даний час продовжують
проживати в будинку .

З моменту поселення вони уклали
договори на обслуговування будинку
(РЕМ, газ контора), оплачували і
оплачують всі комунальні послуги.

Після смерті чоловіка вона вирішила
узаконити будинок, в якому проживає
більше тридцяти років, однак її
намагання знайти попереднього
власника і оформити договір купівлі -
продажу не увінчалися успіхом,
оскільки її знайомі, які певний час
підтримували зв'язок з ОСОБА_5,
повідомили що остання померла близько
п'яти років тому. Після придбання
будинку та смерті колишньої власниці
ніхто ніколи, в тому числі і спадкоємці
ОСОБА_5 (якщо вони є) ні Підволочиська
селищна рада, на землях якої
знаходиться придбаний ними будинок і
яка відповідно до ст. 1277 ЦК України
вправі була подати заяву про визнання
спадщини відумерлою, з жодними
претензіями не звертався, так як всім
було відомо про купівлю ними цього
будинку, а тому змушена звертатися до
суду з даним позовом, оскільки вона,
придбавши разом з чоловіком в 1980 році
будинок, але не оформивши його
документально, більше 30 (тридцяти)
років добросовісно, відкрито і
безперервно користується будинком,
проживаючи в ньому, проводячи ремонти ,
сплачуючи всі комунальні платежі.

Відповідно до ч. 1ст. 344 ЦК України -
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено
законом.

З урахуванням наведеного вона також
набула право на будинок і за
набувальною давністю.

В судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_3 позов підтримали,
дали пояснення аналогічні викладеним в
позовній заяві. При цьому позивачка
доповнила, що придбаний ними будинок
знаходився в аварійному стані. Будинок
складався з двох половин з окремими
входами. В одній половині проживали
квартиранти (сім'я ОСОБА_13), а друга
половина практично завалилася. Після
купівлі ними будинку квартиранти
виселилися з будинку, виписалися з
нього, а вони, провівши необхідний
ремонт в одній з кімнат будинку
поселилися в ньому, продовжуючи
проводити ремонт, фактично здійснивши
капітальну реконструкцію. Після
поселення в будинку оплачували всі
комунальні платежі, постійно проживали
і продовжують в ньому жити.

Представник Підволочиської селищної
ради в суд не з'явився, подав заяву в
якій просить справу вирішувати без
участі їх представника.

Суд, враховуючи думку позивачки і її
представника, які просять вирішувати
справу в даному судовому засіданні, та
подану представником відповідача
заяву про вирішення справи без його
участі, приходить до висновку що
справу можна вирішувати в даному
судовому засіданні, на підставі
наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивачки та її
представника, свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов слід задовольнити, виходячи з
таких міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були
зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 з 17.11.
1980 року і з того часу постійно в ньому
проживали, що стверджується будинковою
книгою для прописки громадян, що
мешкають в будинку АДРЕСА_1.

Свідки ОСОБА_6і ОСОБА_7, які являються
сусідами позивачки, підтвердили факт
придбання позивачкою і її померлим
чоловіком - ОСОБА_4, напіврозваленого
будинку АДРЕСА_1 який належав сім'ї
ОСОБА_12 та ОСОБА_14. Після їх смерті
будинок успадкувала їх донька ОСОБА_5,
яка проживала далеко від батьків так як
була заміжня за військовим. Після
смерті батьків, приблизно в 1980 році,
ОСОБА_5 один чи два рази приїжджала в
Підволочиськ, продала будинок і з того
часу в смт. Підволочиськ не появлялася.
В будинку з вересня 1980 року по даний час
постійно проживала і проживає сім"я
ОСОБА_2 Фактично вони провели
капітальний ремонт придбаного ними
старого будинку, зробили деякі
добудови до нього.

Відповідно до ч. 1ст. 344 ЦК України -
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено
законом.

Цивільний кодекс України набрав
чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних
положень - правила статті 344 ЦК України
про набувальну давність поширюються
також на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим Кодексом, тобто відлік
цього строку може починатися з 01 січня
2001 року.

Наведене свідчить, що позивачка, яка
більше 30 років проживає в будинку, в
тому числі і більше десяти років з
моменту набрання чинності ЦК України
набула право на даний будинок .

Крім того відповідно до вимог ст. 392 ЦК
України - власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 57, 64, 209, 212, 213 ЦПК України , ст.ст. 16,
328, 344, 392 ЦК України, суд та п. 8
Прикінцевих і перехідних положень ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити..

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок з надвірними і
господарськими будівлями і спорудами:
двома добудовами, двома сходами та
підвалом під літ «А», загальною площею
93.10 м.кв., житловою 40.6 м. кв., гараж під
літ. «Б», площею 28.5. м.кв., вбиральнею під
літ. «В», площею 1.7 м. кв, розташовані за
адресою АДРЕСА_1, в порядку набувальної
давності.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на його
оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано
протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський районний суд., Особи,
які не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення рішення
мають право подати апеляційну скаргу в
той же строк з дня одержання копії
рішення суду .

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя
В.Й. Могачевська