Справа № 686/5484/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2014

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області

у складі: головуючого судді -
Заворотної О.Л.

при секретарі - Попіль С.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника третьої особи Войтовича
С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Хмельницький
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа без
самостійних вимог Служба у справах
дітей Хмельницької міської ради про
виселення та зняття з реєстрації,

встановив :

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, третя особа без самостійних
вимог Служба у справах дітей
Хмельницької міської ради про
виселення та зняття з реєстрації, в
обґрунтування якого вказала, що їй на
праві власності належить частина
будинковолодіння по АДРЕСА_1. З 2005 року
до вказаного будинку за згодою
позивача вселився племінник ОСОБА_7
його дружина ОСОБА_3 (ОСОБА_7) та їх
неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_6. На
даний час сім'я племінника розпалась,
шлюб розірвано, а з відповідачкою
склались неприязні стосунки, внаслідок
чого проживання відповідачів у будинку
позивача стало неможливим. У зв'язку з
чим позивач просить виселити ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 на підставі ст. 116 ЖК
України без надання іншого житла та
зняти з реєстрації місця проживання.

В судовому засіданні позов підтримала
та просила задоволити в повному обсязі,
надала суду пояснення в яких вказала,
що її племінник із сім'єю проживають в
її будинку, проте сім'я племінника
розпалась, наразі позивач бажає
продати свій будинок, а відповідачі
відмовляються добровільно виселитись
та знятись з реєстрації місця
проживання.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задоволити в повному
обсязі,також вказав, що позивач є
власником будинку з відповідачами
склались неприязні стосунки, і у
зв'язку з чим підлягають виселенню без
надання іншого жилого приміщення.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов не визнала, вказала що з 2003 року
проживає з позивачем однією сім'єю, до
січня 2014 року відповідач оплачувала
всі комунальні послуги, обробляла
присадибну ділянку, робила ремонт, з
січня 2014 року відносини з позивачем
погіршилися оскільки вона бажає
продати будинок.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов не визнав, вказав, що позивач
безпричинно ображає його матір, за яку
він заступився, майна позивача не
псують, конфлікти не провокують.

Представник третьої особи в судовому
засіданні позов не визнав, вказавши на
його необґрунтованість та
недоведеність, оскільки будь-яких
доказів протиправної поведінки
відповідачі не надано.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власником 79/100 частин будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

З 20.09.2005р. за вказаною адресою
зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7.

ОСОБА_7 знятий з реєстрації місця
проживання по АДРЕСА_1 у вересні 2010р.

Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 розірвано
10.10.2009, що підтверджується свідоцтвом
серія НОМЕР_1.

Відповідно до довідок Хмельницької
середньої загальноосвітньої шкоди № 13
від 10.04.2014р. № 81,82 ОСОБА_4 та ОСОБА_6
навчались в школи з 2003, 2004 року
відповідно, проживали за адресою
АДРЕСА_1.

До січня 2014 року позивач та відповідач
вели спільне господарство, спільно
утримували будинок та присадибну
ділянку.

Відповідно до ч. 2 ст.64 ЖУ України до
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій
цієї статті, перестали бути членами
сім'ї наймача, але продовжують
проживати в займаному жилому
приміщенні, вони мають такі ж права і
обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Позивач у позовній заяві послався на
одну із підстав для виселення
відповідачів із зазначеного будинку, а
саме на ст. 116 ЖК України.

Відповідно до ст. 157 ЖК України, членів
сім'ї власника жилого будинку
(квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього
Кодексу.

Право вимагати у судовому порядку
виселення членів сім'ї, у т. ч. колишніх,
власник жилого будинку (квартири) має
відповідно до ст. 157 ЖК України, але за
наявності обставин, передбачених ч. 1
ст. 116 цього Кодексу, зокрема, якщо вони
систематичним порушенням правил
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а запобігання і заходи
громадського впливу виявилися
безрезультатними.

Тобто для застосування норм цієї
статті необхідна наявність двох умов:
систематичне порушення правил
співжиття, а також вжиття заходів
попередження або громадського впливу,
які не дали позитивних результатів. Під
заходами впливу маються на увазі
заходи попередження, що застосовуються
судами, прокурорами, органами
внутрішніх справ, адміністративними
комісіями виконкомів, а також заходи
громадського впливу, вжиті на зборах
жильців будинку чи членів ЖБК, трудових
колективів, товариськими судами й
іншими громадськими організаціями за
місцем роботи або проживання
відповідача.

Крім того, згідно з п. 17 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» від 12 квітня 1985 року (із
змінами та доповненнями) під час
вирішення справ про виселення на
підставі ст. 116 ЖК України осіб, які
систематично порушують правила
співжиття та роблять неможливим для
інших проживання з ними в одній
квартирі або будинку, слід керуватися
тим, що під час тривалої
антигромадської поведінки виселення
винного може статися під час
повторного порушення, якщо раніше
вжиті заходи попередження або
громадського впливу не дали позитивних
результатів. Серед таких визначені
заходи попередження, що застосовуються
судами, прокуратурами, органами
внутрішніх справ тощо.

Відповідно до висновку ДІМ
Зарічанського ВМ ХМВ УМСВ України в
Хмельницькій області від 28.03.2014р.
ОСОБА_1 звернулась із заявою, в якій
просить прийняти міри до ОСОБА_3, яка
постійно провокує суперечки, проте за
результатами перевірки встановити
інформацію по даному факту не
представилось можливим, оскільки
ОСОБА_3 заперечувала конфлікти,
опитування сусідів результатів не
дало, у зв'язку з цим перевірка по
даному факту припинена.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не
надано доказів систематично
руйнування чи псування відповідачами
жилого приміщення, або використання
його не за призначенням, або
систематичного порушення правил, що
роблять співжиття неможливим для інших
проживання з ними в одному будинку,
заходи запобігання і громадського
впливу виявились за даними фактами до
відповідачів не застосовувались, не
здобуто таких доказів і судом. У зв'язку
з чим позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-216 ЦПК
України, ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 64,
157, 116 Житлового кодексу України,
постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про деякі питання, що виникли
в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» від 12
квітня 1985 року (із змінами та
доповненнями), суд -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, третя особа служба у справах
дітей Хмельницької міської ради про
виселення та зняття з реєстрації місця
проживання - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Хмельницької області, через
Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: