Справа № 450/1675/13
Головуючий у 1 інстанції: Данилів
Провадження № 22-ц/783/1741/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі позивача ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 10 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Зимноводівської сільської ради
Пустомиівського району Львівської
області третя особа: ОСОБА_4 про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Пустомитівського районного
суду Львівської області від 10 грудня 2013
року позов ОСОБА_2 до Зимноводівської
сільської ради Пустомиівського району
Львівської області третя особа: ОСОБА_4
про визнання права власності на майно в
порядку спадкування - задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на
будинковолодіння в цілому під АДРЕСА_2.
Визнано за ОСОБА_2 право забудовника
житлового будинку під АДРЕСА_2,
готовністю 76 %, в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_5 який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 з правом здачі будинку в
експлуатацію та реєстрації права
власності на будинок на ім'я ОСОБА_2.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на
банківський вклад у ТВБВ № 6381/07 в
с.Зимна Вода, Пустомитівського району,
Львівської області на рахунках НОМЕР_1
на суму 7585 грн. 24 коп. НОМЕР_2 на суму 04
грн. 69 коп. Визнано за ОСОБА_2 право
власності на банківський вклад у ТВБВ у
№ 6381/07 в с.Зимна Вода, Пустомитівського
району, Львівської області на рахунках
НОМЕР_3 на суму 114 грн. 85 коп., НОМЕР_4 на
суму 00 грн. 01 коп. Стягнуто з місцевого
бюджету Зимноводівської сільської
ради Пустомитівського району
Львівської області в користь ОСОБА_2
229,40 грн. понесених позивачем судових
витрат.

Рішення суду оскаржила третя особа
ОСОБА_4

В апеляційній скарзі просить заочне
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі. Так, на його
думку, оскаржуване рішення є
незаконним, необґрунтованим, неповним,
однобічним та постановлене з грубим
порушенням законодавства. Зазначає, що
по-перше при зверненні до суду ОСОБА_2
сплатила лише 229 грн. 40 коп. судового
збору, не зазначивши в позові його ціни,
тобто не визначивши загальної
вартості спадкового майна, на яке вона
просила визнати право власності в
порядку спадкування. Крім цього, судом
не були з'ясовані усі обставини, які
мали значення для повного, всебічного
та об'єктивного вирішення справи. Так,
судом не враховано тих обставин, що
він, третя особа, брав участь у
будівництві спірного будинку АДРЕСА_2
як своєю працею, так і придбавав
будівельні матеріали. Позивач же
навпаки ввела суд в оману, оскільки
вказала, що вона брала участь в
будівництві, тоді як одружилась з
померлим ОСОБА_5 лише у 2009 році, у час
коли він був хворим та біля 2 років
перебував на стаціонарному лікуванні.
Крім цього, враховуючи, що будівництво
будинку АДРЕСА_2 не завершене, а позивач
участі у його будівництві не брала, то
вона не могла і набути права
забудовника, яке міг набути він в
спадщину, як особа, що брала участь у
будівництві. Також суд порушив і ряд
процесуальних норм при розгляді
справи. Так, йому, як третій особі по
справі, не надали права надати чіткі
пояснення по суті спору, розгляд справи
проведений однобічно та поверхнево,
тощо.

В судове засідання представник
відповідача та третя особа не
з'явилися, однак суд вважав за можливе
проводити розгляд справи у їх
відсутності, враховуючи, що такі особи
належним чином повідомлялась про час
та місце розгляду справи, причин неявки
(неявки представника) не повідомили,
клопотань про відкладення розгляду
справи до суду від них не надійшло та
зважаючи на вимоги ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та її представника в
заперечення скарги, дослідивши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
частково задовольнити.

Як вбачається із оскаржуваного
рішення, суд, задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_2, виходив з того, що вона,
як дружина померлого ОСОБА_5,
спадкоємець такого першої черги
спадщину прийняла інших спадкоємців
першої черги, - немає. Третя ж особа,
оскільки належить до спадкоємців
третьої черги, враховуючи факт
прийняття спадщини позивачем, права на
спадкування майна після смерті ОСОБА_5
не набув. Крім цього, суд врахував, що
майно про визнання права власності на
яке в порядку спадкування звернулась
позивач дійсно належало померлому
чоловікові позивача.

Враховуючи вказане, та те, що майно, про
право власності на яке звернулась з
позовом ОСОБА_2, дійсно належало
померлому чоловікові ОСОБА_5, однак
таке ним було набуте за рішенням суду,
теж в порядку спадкування та за ним
таке зареєстроване у встановленому
законом порядку не було, що було
відповідно перешкодою для спадкування
майна померлого позивачем в
нотаріальному порядку, на думку
колегії суддів, рішення суду в цілому
відповідає вимогам закону.

Що стосується визнання за ОСОБА_2 права
забудовника житлового будинку під
АДРЕСА_2, готовністю 76 %, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_5 який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з правом здачі
будинку в експлуатацію та реєстрації
права власності на будинок на ім'я
ОСОБА_2, то в цій частині рішення суду,
теж, на думку колегії, відповідає
вимогам закону зважаючи на те, що
визнання права власності в порядку
спадкування на недобудований будинок,
власником якого за рішенням
Пустомитівського районного суду від
19.09.2008 року був визнаний померлий
чоловік позивача, відповідно до
чинного законодавства України
неможливе, а, у разі смерті забудовника
до завершення будівництва його права
та обов'язки входять до складу
спадщини. Вказане відповідає змісту п. 8
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про спадкування» від 30.05.2008 року №7 та
п.3.2 Інформаційного листа Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справи «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
№24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року.

Однак, як вбачається із оскаржуваного
рішення та матеріалів справи, зокрема
інвентаризаційної справи КП ЛОР
«Львівське МБТІ та ЕО» на будинок
АДРЕСА_2 судом першої інстанції в
порушення вимог закону визнано право
власності на будинок АДРЕСА_2 за
позивачем. Так, відповідно до змісту п.
23 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про спадкування» від 30.05.2008 року №7
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутись до
суду за правилами позовного
провадження.

Відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
№20815892 від 5.11.2008 року померлий чоловік
позивача ОСОБА_5 був власником
згаданого будинку та таке його право
було зареєстроване у встановленому
законом порядку. Тому перешкод у
позивача для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину на вказаний будинок - немає.
Крім цього, як вбачається із копії
спадкової справи заведеної приватним
нотаріусом Пустомитівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с. 17-35),
позивач, подавши у передбачений
законом строк заяву про прийняття
спадщини, із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину на
вказаний будинок не зверталась та
нотаріусом у видачі такого їй
відмовлено не було. Тому у цій частині
рішення суду вимогам закону не
відповідає та підлягає скасуванню з
ухваленням нового про відмову у позові.

Вказаним слід частково задовольнити
апеляційну скаргу.

В решті ж доводи апеляційної скарги
слід визнати безпідставними та такими,
що висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 1-4,
313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 10 грудня 2013
року в частині визнання права
власності за ОСОБА_2 на
будинковолодіння в цілому під АДРЕСА_2
та стягнення судових витрат -
скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення
яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до
Зимноводівської сільської ради
Пустомиівського району Львівської
області третя особа: ОСОБА_4 про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування в частині вимоги
про визнання права власності на
будинковолодіння в цілому під АДРЕСА_2 -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 229,4
грн. судового збору.

Стягнути з Зимноводівської сільської
ради Пустомиівського району
Львівської області в користь ОСОБА_2 229,4
грн. сплаченого нею судового збору.

Стягнути з Зимноводівської сільської
ради Пустомиівського району
Львівської області в користь держави
114,7 грн. судового збору.

В решті рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
10 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Зимноводівської сільської
ради Пустомиівського району
Львівської області третя особа: ОСОБА_4
про визнання права власності на майно в
порядку спадкування - залишити без змін

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 114,7
грн. сплаченого ним судового збору за
подання апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено
протягом двадцяти днів з дня набрання
цим рішенням законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А. Левик

Судді:
В.Я.
Бакус

Т.А. Гірник