Справа № 301/621/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" квітня 2014 р.
м. Іршава

Іршавський районний суд
Закарпатської області

В особі головуючого судді :
Марковича І.І.

при секретарі : Чеботарьовій Г.М.

за участю представника позивача -
відповідача - Сідун Д.Д.

відповідача-позивача ОСОБА_2

представника відповідачів - позивача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Іршава цивільну справу
за позовом «Закарпатської Ощадної
Кредитної Спілки» до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення боргу за
кредитним договором та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до «Закарпатської
Ощадної Кредитної Спілки» про визнання
договору кредиту №ІРНП-000004 від 22.02. 2008
року недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 06.03. 2014
року з даним позовом посилаючись на те,
що 22.08. 2008 року з відповідачем ОСОБА_2
було укладено кредитний договір №
ІРНП-0000004, за умовами якого їй передано
грошові кошти на загальну суму 50 000,00
грн., строком на 36 місяців з 22.02. 2008 року
по 22.02. 2011 року, з сплатою за
користування кредитом в розмірі 2,5% за
місяць від суми кредиту, а у разі
прострочення сплати кредиту та/або
процентів на строк більше ніж 15 днів -
за подвоєною ставкою (тобто 60% річних) з
початку дії договору.

В забезпечення повернення
кредиту між позивачем та відповідачами
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були укладені
договори поруки № ІРНП - 0000005 від 22.02. 2008
року та №ІРНП- 0000006 від 22.02. 2008 року,
згідно яких поручителі зобов'язались у
випадку невиконання зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_2,
відповідати в повному обсязі перед
кредитором за своєчасне і повне
виконання ОСОБА_2 зобов"язань за
кредитним договором. Всупереч нормам
законодавства та умовам Кредитного
договору, відповідач ОСОБА_2 свої
зобов'язання перед банком належним
чином не виконала. Станом на 26.11. 2013
року заборгованість за Кредитним
договором становить 195 367,08 грн., з них
38172,57 грн. - основного боргу, 157 194,51 грн. -
в погашення встановленої плати за
кредит, просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором в сумі 195 367,08 грн.
та судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_2 подала
заперечення на позову заяву, де просить
застосувати до поручителів ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 щодо вимог до них строки
позовної давності, та зазначила, що
пункті 2.1. договору кредиту, кредитор,
самостійно, без погодження з
позичальником, визначив ціль надання
кредиту, а саме-підприємницькі цілі,
тобто надав кредит як приватному
підприємцю, у відповідній заяві на
отримання кредиту така інформація про
ціль кредиту - відсутня. Тобто виходячи
з цього, між ОСОБА_2 та Закарпатською
Ощадною Кредитною Спілкою, якщо і
існують правовідносини щодо кредиту,
то тільки такі які регулюються
господарським законодавством, і
виходячи з цього, спір про стягнення із
мене заборгованості повинен бути
розглянутий Господарським судом
Закарпатської області.

Відповідачка ОСОБА_2І подала
зустрічний позов до "Закарпатської
Ощадної Кредитної Спілки" про визнання
кредитного договору №ІРНП-000004 від 2008
року недійсним, стверджуючи, що
вказаний договір укладено із грубим
порушенням Закону України «Про
кредитні спілки», а саме: прийняття до
кредитної спілки провадиться за
рішенням спостережної ради кредитної
спілки на підставі заяви особи (ч.3ст.10
Закону) відповідно заява про вступ до
кредитної спілки повинна була бути
подана на ім»я голови спостережної
ради кредитної спілки; Однак нею заяву
про вступ до кредитної спілки подано на
ім"я голови правління Закарпатської
Ощадної Кредитної Спілки Плешкової
Г.С., а підставою про прийняття, стало
Рішення правління, як вказано в заяві,
що суперечить ч.2 ст.15 ЗУ «Про кредитні
спілки», згідно якої вирішення питань
про прийняття нових членів до
кредитної спілки віднесено до
компетенції спостережної ради
кредитної спілки; крім цього членство у
кредитній спілці настає з дня сплати
особою вступного та обов»язкового
пайового внесків (ч.5ст.10 Закону), а
розмір вступного та обов»язкового
внесків, має бути

вказаний в заяві на вступ до кредитної
спілки у відповідності з вимогами
Дежравної комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України; крім цього
доказом членства в спілці є сплата
членських внесків членом кредитної
спілки, що підтверджується зокрема
членською книжкою, в якій уповноважена
особа кредитної спілки веде облік
сплачених членських внесків. Вказаної
членської книжки вона ніколи не
отримувала. Крім зазначеного, доказом
того, що вона не була членом
Закарпатської Ощадної Кредитної
Спілки є те, що її жодного разу не
викликали та не повідомляли про
скликання та проведення загальних
зборів членів кредитної спілки(ч.3ст.14
Закону); Крім цього, всупереч ЗУ «Про
кредитні спілки», ЗУ «Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг», ЗУ «Про
запобігання та протидію легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом» такої інформації
заява на отримання кредиту не містить;
п.11 договору кредиту не містись повних
даних про особу яка підписала договір з
боку кредитної спілки, що є порушенням
ч.2 ст.207 ЦК України; вважає, що договір
кредиту №ІРНП-0000004 від 22.02.2008 року
укладений між нею та Закарпатською
Ощадною Кредитною Спілкою є недісним в
розрізі ч. 1ст.215 ЦК України, позаяк
вчинений з порушенням ч.1 ст.203 ЦК
України. А тому вважає, що такий повинен
бути визнаний судом недісним і до нього
повинно бути застосовано дію ч.1ст.216 ЦК
України.

"Закарпатська Ощадна Кредитна Спілка"
подала заперечення на зустрічну
позовну заяву, стверджуючи, що даний
кредитний договір укладений до чинного
законодавства, позивачем отримано
кредитні ресурси у повному обсязі та
частково сплачено кредит та відсотки
за користування цими кредитними
ресурсами, то це свідчить про схвалення
укладеного правочину, а тому укладені
між сторонами кредитний договір є
дійсними і він підлягає виконанню
особами, які його уклали, сторонами у
справі досягнуто домовленості з усіх
істотних умов кредитних договорів, які
встановлені чинним законодавством
України, просить відмовити ОСОБА_2 в
задоволенні зустрічного позву.

В судовому засіданні представник
позивача -відповідача ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав з мотивів, що
викладені в позові, просить такий
задоволити в зустрічному позові
відмовити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнали, просять відмовити в
задоволенні прозову про стягнення з
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
заборгованості за кредитним договором
та підтримали зустрічні позовні вимоги
про визнання кредитного договору
недійсним та просить задоволити такий
з мотивів, що викладені в зустрічному
позові.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове
засідання не з"явилися, подали суду
заяву, в якій просять справу розглянути
без їх участі. , тому справу розглянуто
на підставі ст. 169 ЦПК України в їх
відсутність.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача - відповідача ОСОБА_1,
відповідача-позивача ОСОБА_2,
представника відповідачів-позивача
ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов «Закарпатської
Ощадної Кредитної Спілки» до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за
кредитним договором задоволити. В
зустрічному позові ОСОБА_2 до
«Закарпатської Ощадної Кредитної
Спілки» про визнання договору кредиту
№ІРНП-000004 від 22.02. 2008 року недійсним
відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що 22.08. 2008 року
між позовачем та відповідачем ОСОБА_2
було укладено кредитний договір №
ІРНП-0000004, за умовами якого їй передано
грошові кошти на загальну суму 50 000,00
грн., строком на 36 місяців з 22.02. 2008 року
по 22.02. 2011 року, з сплатою за
користування кредитом в розмірі 2,5% за
місяць від суми кредиту, а у разі
прострочення сплати кредиу та/або
процентів на строк більше ніж 15 днів -
за подвоєною ставкою (тобто 60% річних). з
початку дії договору.

В забезпечення повернення
кредиту між позивачем та відповідачами
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були укладені
договори поруки № ІРНП - 0000006 від 22.02. 2008
року та №ІРНП- 0000005 від 22.02. 2008 року,
згідно яких поручителі зобов'язались у
випадку невиконання зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_2,
відповідати в повному обсязі перед
кредитором за своєчасне і повне
виконання ОСОБА_2 зобов"язань за
кредитним договором. Всупереч нормам
законодавства та умовам Кредитного
договору, відповідач ОСОБА_2 свої
зобов'язання перед банком належним
чином не виконала. . Станом на 26.11. 2013
року заборгованість за Кредитним
договором становить 195 367,08 грн., з них
38172,57 грн. - основного боргу, 157 194,51 грн. -
в погашення встановленої плати за
кредит, що стверджується належними
доказами по справі кредитним договором
від 22.02. 2008 року (а.с.7-8), заявою на вступ
до кредитної спілки ( а.с. 9), заявою на
отримання кредиту (а.с.10), видатковим
касовим ордером та прибутковими
касовими ордерами ( а.с.4-19), договорами
поруки ( а.с.21,24), листами вимогами
(а.с.27-30) , бухгалтерською довідкою (а.с.31)

Згідно ст. 610 ч.1 ЦК України : порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ч.1 ЦК України : у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ст. 623 ч.1 ЦК України :
боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Згідно ст.625 ч.1 ЦК України :
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання. А
ч.2. : Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ст. 526 ч.1 ЦК України :
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 536 ч.1 ЦК України : за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти. А ч. 2: розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1049 ч.1 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Статтею 554 ЦК України передбачено,
що у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Отже, первісний позов «Закарпатської
Ощадної Кредитної Спілки» до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за
кредитним договором підлягає до
задоволення.

Що стосується вимог
відповідачки-позивачки ОСОБА_2 про
визнання кредитного договору
недійсним, то такі вимоги є
безпідставними та необгрунтованими,
так як ОСОБА_2 не надала суду необхідних
належних та допустимих доказів на
підтвердження заявлених вимог, а також
не вказавла правових підстав для їх
задоволення. Тому необхідно відмовити
в задоволенні цього зустрічного позову
в повному обсязі, з наступних підстав.
ОСОБА_2 обґрунтовує свої позовні вимоги
тим, що для отримання кредиту у
відповідній кредитній спілці
необхідно бути членом такої кредитної
спілки, та вмотивовує відсутність
членства тим, що рішення щодо його
прийняття приймались не Спостережною
радою спілки, а правлінням кредитної
спілки, і це нібито суперечить вимогам
ч.2. ст. 15 ЗУ „Про кредитні спілки".

Згідно положення ч.2. ст. 16 ЗУ „Про
кредитні спілки" у відповідності до
якого Правління вирішує всі питання
діяльності кредитної спілки, крім тих,
що належать до компетенції загальних
зборів, спостережної ради та
кредитного комітету та спостережна
рада може прийняти рішення про
делегування частини належних їй
повноважень до компетенції правління,
крім тих, що віднесені статутом
кредитної спілки до її виключної
компетенції. У відповідності до
п.9.2.статуту „Закарпатської Ощадної
Кредитної Спілки" прийняття нових
членів до кредитної спілки не
відноситься до повноваження виключної
компетенції спостережної ради та воно
делеговане Правлінню. Про відсутність
жодних порушення вимог ЗУ ..Про
кредитні спілки" також свідчать і сама
заява на вступ позивача до кредитної
спілки на ім'я Голови правління і
рішення правління про її задоволення.
Також доказом членства у кредитній
спілці є сплата особою кандидатом на
члена кредитної спілки вступного
внеску про що свідчать вимоги ч.5 ст.10 ЗУ
„Про кредитні спілки", а саме:
„Членство у кредитній спілці настає з
дня сплати особою вступного та
обов'язкового пайового внесків у
порядку, передбаченому статутом
кредитної спілки. В першу чергу
сплачується вступний внесок, про що
свідчать копії прибуткових ордерів.
Щодо твердження про відсутність у
нього членської книжки, то це є її
правом спілки - оскільки даного
обов'язку їх застосування та ведення
жодним нормативним актом не
передбачено, а як наслідок їх
відсутність не може ставити під сумнів
сам факт членства особи у відповідній
кредитній спілці. Щодо твердження
позивача, що п11 Кредитного договору не
містить повних даних про особу яка
підписала договір з боку кредитної
спілки, що є порушення ч.2 ст. 207 ЦК
України, то ч.2 ст. 207 ЦК України регулює
вимоги до письмової форми правочину, а
саме: „Правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою." - жодної з даних
вимог „Закарпатська Ощадна Кредитна
Спілка" не порушила оскільки в
преамбули Кредитного договору №
ІРНП-0000004 від 22 лютого 2008 року вказано,
що договір укладається між позивачем
та Головою правління Плешкова Г.С., яка
діє на підставі Статуту.

Відповідно до ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

У кредитному договорі
передбачаються мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі і
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту.

Підстави недійсності правочинів
передбачені ст.215 Цивільного кодексу
України. Загальною підставою визнання
правочину недійсним є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою - третьою,
п'ятою та шостою статті 203 Цивільного
кодексу України : зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства;
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

При вирішенні питання про істотне
значення помилки за обставин,
визначених у статті 229 ЦК України,
потрібно виходити з істотності тієї чи
іншої обставини для конкретної особи з
урахуванням її становища, стану
здоров'я, характеру діяльності,
значення правочину тощо. При цьому за
загальним правилом не має
розцінюватися як помилка незнання
сторонами правочину норм
законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 не навела доводів про те, що
відповідач не виконав перед ним
зобов'язання по оспорюваному договору
і відповідно не вказав про наявність
підстав для застосування
відповідальності до відповідача.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 отримано
кредитні ресурси у повному обсязі та
частково сплачено кредит та відсотки
за користування цими кредитними
ресурсами, то це свідчить про схвалення
укладеного правочину, а тому укладені
між сторонами кредитний договір є
дійсними і він підлягає виконанню
особами, які його уклали.

Отже, "Закарпатська Ощадна Кредитна
Спілка" виконала всі зобов"язання перед
ОСОБА_2 за умовами кредитного договору,
в свою чергу як ОСОБА_2, так і ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 своїх зобов"язань не виконали,
внаслідок чого за ними рахується
вказана заборгованість яка підлягає
стягненню.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 10, 131, 212, 215 ЦПК України та ст.ст. 526, 536,
540, 554, 610, 611, 623, 625, 1049, 1050 Цивільного
кодексу України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов «Закарпатської Ощадної
Кредитної Спілки» до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення боргу за
кредитним договором задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на користь "Закарпатської
Ощадної Кредитної Спілки"
заборгованість за кредитним договором
№ІРНП-0000004 від 22.02. 2008 в розмірі 195 367, 08
(сто дев'яносто п'ять тисяч триста
шістдесят сім грн., 08 коп.) гривень, з
яких: 38 172, 57 (тридцять вісім тисяч сто
сімдесят дві грн., 57 коп.) гривень -
основний борг, 157 194, 51 (сто п'ятдесят сім
тисяч сто дев'яносто чотири грн. 51 коп.)
гривень в погашення встановленої
плати за кредит.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
"Закарпатської ощадної Кредитної
Спілки" судовий збір у розмірі 1 953, 68
(одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят три
гри., 68 коп.) гривень.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до
«Закарпатської Ощадної Кредитної
Спілки» про визнання договору кредиту
№ІРНП-000004 від 22.02. 2008 року недійсним
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Закарпатської області через
Іршавський районний суд. Особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
І. І. Маркович