Єдиний унікальний номер 235/627/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3186/2014
Головуючий у 1 інст. Токарєва А.Г.
Доповідач: Новосьолова Г.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року
м.
Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Шевченко В.Ю.,

суддів: Агєєва О.В., Новосьолової Г.Г.,

при секретарі Стрижак О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
додаткове рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 05 березня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті
особи ОСОБА_4, орган опіки та піклування
Красноармійського міської ради про
усунення перешкод у спілкуванні з
онукою та здійсненні бабою та дідом
своїх прав щодо виховання онуки, -

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2013 року рішенням
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області позов ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_4, орган
опіки та піклування Красноармійського
міської ради про усунення перешкод у
спілкуванні з онукою та здійсненні
бабою та дідом, своїх прав щодо
виховання онуки - задоволено частково.

Встановлено дні спілкування ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 з онукою ОСОБА_5 один раз на два
тижні у п'ятницю з 19-00 години до 16-00
години суботи.

Встановлено дні спілкування ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 з онукою ОСОБА_5 в святкові дні
за погодженням з ОСОБА_1.

Встановлено дні спілкування ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 з онукою ОСОБА_5 влітку два тижні
за погодженням з ОСОБА_1.

Вирішено питання про судові витрати.

05 березня 2014 року ухвалено додаткове
рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області,
в частині визначення місця
спілкування.

Не погодившись з додатковим рішення
суду першої інстанції ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
додаткове рішення скасувати, а заяву
ОСОБА_2 залишити без розгляду,
мотивуючи свої вимоги тим, що судом
порушені норми процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що для
ухвалення додаткового рішення в
частині визначення місця спілкування з
онукою, були відсутні підстави
передбачені ст.220 ЦПК України. Крім
цього, у позові позивачами взагалі не
висувалися вимоги про місце
спілкування з дитиною. Отже, місце
спілкування, яке встановлено судом у
додатковому рішенні, не тільки змінило
зміст рішення суду, а й додасть проблем
з переїздом дочки на побачення до
іншого міста, оскільки судом не
зазначено конкретні дії: за чий рахунок
та хто повинен перевозити дитину до
місця спілкування, оскільки позивачі
мешкають у іншому місті м. Родинське, а
також якій час вважати початком
спілкування.

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідачка, доводи апеляційної
скарги підтримала, просила заяву про
ухвалення додаткового рішення
залишити без розгляду.

В апеляційної інстанції позивач
ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу
відхилити, додаткове рішення суду
залишити без змін.

В судове засідання не з'явилися
позивачка ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4,
орган опіки та піклування виконкому
Красноармійської міської ради, про час
та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, про що свідчить
телефонограми у матеріалах справи, які
зареєстровані у журналі телефонограм
№2 за №1218-1219(а.с.145-146).

Крім цього, факт отримання ОСОБА_4,
ОСОБА_1 поштового відправлення
підтверджується витягом з реєстру
відстеження пересилання поштових
відправлень та рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.148-152).

До апеляційного суду від представника
третьої особи - органу опіки та
піклування виконкому Красноармійської
міської ради надіслана заява про
розгляд справи за їх відсутності
(а.с.153).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, позивача
ОСОБА_2, відповідачку ОСОБА_1,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а
додаткове рішення залишенню без змін.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень,підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідачкою ОСОБА_6 рішення
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області суду від 13 травня 2013
року не оскаржується.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується матеріалами справи.

05 лютого 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1,
треті особи ОСОБА_4, орган опіки та
піклування Красноармійського міської
ради про усунення перешкод у
спілкуванні з онукою та здійсненні
бабою та дідом своїх прав щодо
виховання онуки (а.с.3-7).

13 травня 2013 року рішенням
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області позов задоволено
частково.

Встановлено дні спілкування ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 з онукою ОСОБА_5 один раз на два
тижні у п'ятницю з 19-00 години до 16-00
години суботи, в святкові дні за
погодженням з ОСОБА_1, влітку два тижні
за погодженням з ОСОБА_1 (а.с.37-40).

09 січня 2014 року ухвалою
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області заява ОСОБА_7 про
роз'яснення рішення у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
треті особи ОСОБА_4, орган опіки та
піклування Красноармійського міської
ради про усунення перешкод у
спілкуванні з онукою та здійсненні
бабою та дідом своїх прав щодо
виховання онуки, в частині визначення
місця спілкування задоволена (а.с.87-88).

30 січня 2014 року ухвалою Апеляційного
суду Донецької області ухвала
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 09 січня 2014 року
про роз'яснення рішення суду скасована.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про
роз'яснення рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 13 травня 2013 року відмовлено
(а.с.113-115).

06 лютого 2014 року ОСОБА_2 подав заяву до
суду першої інстанції про ухвалення
додаткового рішення, в частині
визначення місця спілкування з дитиною
(а.с.124-128).

05 березня 2014 року додатковим рішенням
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області заява ОСОБА_7
задоволена.

Резолютивна частина рішення
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 13 травня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_4, орган опіки
та піклування Красноармійського
міської ради про усунення перешкод у
спілкуванні з онукою та здійсненні
бабою та дідом своїх прав щодо
виховання онуки доповнена наступним
абзацом.

Спілкування ОСОБА_2, ОСОБА_3 з онукою
ОСОБА_5 повинно відбуватися за місцем
проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою:
Донецька область, м. Родинське, вул.
Пушкіна, 16 «А», кв.6 у встановлені дні
спілкування згідно рішення
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 13 травня 2013
року(а.с.132-133).

Суд першої інстанції задовольняючи
заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового
рішення обґрунтовано дійшов до
висновку проте, що з позовної заяви
вбачається, що вимогою позивачів було
визначити час спілкування з онукою за
місцем їх проживання за адресою:
АДРЕСА_1, питання про місце спілкування
з дитиною обговорювалось в судовому
засіданні, про що зазначено у описової
частині рішення суду від 13 травня 2013
року, проте резолютивна частина не
містить висновку щодо зазначеної
вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України,
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу якої сторони
подавали докази і давали пояснення, не
ухвалено рішення.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судове рішення у
цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009
року вбачається , що додаткове рішення
може бути ухвалено лише у випадках і за
умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно
не може змінити суті основного рішення
або містити в собі висновки про права
та обов'язки осіб, які не брали участі у
справі, чи вирішувати вимоги, не
досліджені в судовому засіданні.
Додаткове рішення може ухвалити лише
той склад суду, що ухвалив рішення в
даній справі. При порушенні питання про
ухвалення додаткового рішення з інших
підстав суд ухвалою відмовляє в
задоволенні заяви. Оскарження
додаткового рішення провадиться на
загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що 05
лютого 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1,
треті особи ОСОБА_4, орган опіки та
піклування Красноармійського міської
ради про усунення перешкод у
спілкуванні з онукою та здійсненні
бабою та дідом своїх прав щодо
виховання онуки. Зі змісту позовної
заяви вбачається, що позивачі дійсно
просили встановити дні спілкування між
ними та онукою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 за
місцем їх проживання за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.6).

Виходячи з встановлених обставин,
наданих сторонами доказів та вимог
закону вбачається, що суд першої
інстанції ухвалюючи додаткове рішення
обґрунтовано виходив з вимог п.1ч.1 ст.220
ЦПК України.

Додаткове рішення є законним та
обґрунтованим і ухвалене з додержанням
вимог процесуального права.

Довід апеляційної скарги проте, що для
ухвалення додаткового рішення в
частині визначення місця спілкування з
онукою, були відсутні підстави
передбачені ч.1 ст.220 ЦПК України, а
також що у позові позивачами взагалі не
висувалися вимоги про місце
спілкування з дитиною є
необґрунтованими з вищенаведених
підстав. А тому, не має підстав вважати,
що зазначення місце спілкування між
сторонами, яке встановлено судом у
додатковому рішенні, змінило зміст
рішення суду.

Що стосується доводів апеляційної
скарги щодо вирішення питань
пов'язаних з проблемою переїзду дочки
на побачення до іншого міста: за чий
рахунок та хто повинен перевозити
дитину до місця спілкування, оскільки
позивачі мешкають у іншому місті м.
Родинське, а також якій час вважати
початком спілкування то вони є
неспроможними, оскільки це питання не
вирішуються та не охоплюються
ухваленням додаткового рішення
відповідно до вимог ст.220 ЦПК України.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Додаткове рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 05 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: