Суддя: Тарасенко С.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2014 року Центрально-Міський
районний суд м. Горлівки Донецької
області у складі:

головуючого судді Тарасенко С.Б.

при секретарі Гаврилюк К.К.,

за участі заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи
Жолобова Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Горлівка цивільну справу
за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа
Головного управління державної
міграційної служби України в Донецькій
області про встановлення факту
постійного проживання на території
України,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою, в
якій вказав, що він народився 16.12.1962
року у місті Горлівка. У 1990 році ним був
втрачений паспорт громадянина СРСР.
Він звернувся до органів внутрішніх
справ із заявою про видачу паспорта
громадянина України, але йому було
відмовлено в цьому та роз'яснено, що
йому необхідно встановити факт
постійного проживання на території
України станом на 24.08.1991 року. Просить
суд встановити факт його постійного
проживання на території України станом
на 24 серпня 1991 року.

Заявник у судовому засіданні
підтримав заявлені вимоги, мотивуючи
їх аналогічно викладеному у заяві.

Представник заінтересованої особи
Жолобов Д.Ю., який діє на підставі
довіреності, у судовому засіданні
проти заявлених вимог заперечував,
мотивуючи відсутністю доказів
наведених обставин з боку заявника.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні
суду пояснив, що знає заявника з 90-х
років, разом вони не працювали, свідку
також відомо, що заявник станом на
24.08.1991 р. мешкав за адресою: АДРЕСА_1, але
він не помьятає номер будинку, сам же на
той час мешкав по АДРЕСА_2.

Заслухавши сторони, свідка, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
наступного.

На підставі ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення,
зокрема тих від яких залежить
виникнення, зміна чи припинення
особистих чи майнових прав фізичної
особи.

В судовому засіданні заявиник пояснив,
що з 1990 року по теперішній час він
намагався отримати паспорт та
неодноразово звертався до органів
внутрішніх справ з цього приводу. Крім
того пояснював, що працював на Дальному
Сході РФ в якості моряка, його родина
мешкає у Росії. В 1991 році він перебував
на лікуванні в міській лікарні у
м.Горлівка, але підтвердити цей факт не
має можливості, бо зі слів архівні дані
лікувальний заклад має лише з 1993 року.
Надана позивачем виписка з домової
книги ОСМД «Рассвет» від 09.06.2008 року з
відміткою про те, що він проживав у
АДРЕСА_1 без прописки до 08.02.2000 року, на
думку суду, не є свідченням про
постійне проживання позивача на
теріторії України станом на 24.08.1991 року.
На пропозицію суду винайти можливість
та надати докази щодо заявлених вимог
заявник відмовився. Суд позбавлен
можливості зробити це за заявника,
враховуючи відсутність тих підстав, з
якими процесуальне законодавство
повьязує можливість прийняття рішення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
заявник повинен надати суду письмові
докази, які підтверджують неможливість
отримання документа, а також докази в
підтвердження самого факту.

Частиною 3 ст.10 та ч.1ст.60 ЦПК України
передбачено обов?язок кожної сторони
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Таким чином, засада змагальності у
цивільному процесі є засадою особистої
автономії сторін у цивільному процесі.
Від волевиявлення сторін повинні
залежати дії суду в доказовій
діяльності. Активне втручання суду в
доказову діяльність сторін без волі на
те суперечить суті і природі цивільних
прав, які особа здійснює вільно, на
власний розсуд.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи те, що заявник не надав
суду доказів того, що він постійно
проживав на території України станом
на 24 серпня 1991 року, суд приходить до
висновку, що у задоволенні заяви
ОСОБА_1, заінтересована особа Головного
управління державної міграційної
служби України в Донецькій області про
встановлення факту постійного
проживання на території України слід
відмовити.

На підставі вищенаведеного, ст. 256 ЦПК
України, керуючись ст.ст.10,11,60,213-214, 256
ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1,
заінтересована особа Головного
управління державної міграційної
служби України в Донецькій області про
встановлення факту постійного
проживання на території України -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
С. Б.
Тарасенко