Справа № 212/1638/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року м.
Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу в складі: головуючого судді -
Прихожанова О.В., секретарі: Гарасюта
Л.К., за участю позивача ОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача Руденко І.В. .
розглянув у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства "
Центральний гірничо - збагачувальний
комбінат" про відшкодування моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позов про
відшкодування моральної шкоди,
причиненої в зв'язку з ушкодженням
здоров'я. В обґрунтування своїх
позовних вимог, позивач вказав, що в
період з 08.04.1997 по 15.03.2011 працював
машиністом насосних установок,
слюсарем по ремонту гірничого
устаткування в кар'єрі ПАТ " ЦГЗК", де
була заподіяна шкода його здоров'ю.
Позивач зазначив, що саме з вини
підприємства - відповідача, він втратив
здоров'я, працездатність, змушений
постійно переносить хронічні фізичні
болі, а звідси і моральні переживання.
Причинену моральну шкоду позивач
ОСОБА_2 оцінює в сумі 243 600 гривень та
просить стягнути з підприємства -
відповідача.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_3
підтримали позовні вимоги,
підтвердили обставини, викладені в
позовній заяві зазначили, що з вини
підприємства - відповідача, позивачеві
заподіяна шкода здоров'ю, він втратив
на безстроково значний відсоток
працездатності в розмірі 45%, отримав
профзахворювання, в зв'язку з чим
змушений постійно приймати
медикаменти та звертається за
допомогою лікарів, що підтверджується
виписними епікризами. Представник
позивача зазначив, що в наслідок
отримання профзахворювань змінився
ритм життя позивача, зменшилась його
активність життєвої діяльності, він
змушений прикладати багато зусиль для
організації свого життя та постійного
підтримання працездатності. Все це
призвело до вимушених змін і порушень в
життєвих, особистих і побутових
відносинах.

Представник відповідача -
Публічного акціонерного товариства "
Центральний гірничо - збагачувальний
комбінат" позов не визнав, пояснив, що
при прийнятті на роботу, позивач не
повідомив лікарів, що стан його
здоров'я погіршився, а тому не було
враховано, що за професією, ОСОБА_2
працювати не повинен. Працюючи на
підприємстві позивач отримував
пільги, був забезпечений засобами
захисту від несприятливих умов
виробництва. Представник зазначив, що
підприємство вважає, що позивачем не
доведено факт заподіяння йому
моральної шкоди, не надано доказів
які підтверджують глибину фізичних
та моральних страждань. Просить
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши надані суду письмові
докази, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_2 з
08.04.1997 по 15.03.2011 працював машиністом
насосних установок дільниці
водовідливу кар'єрних вод в кар'єрі,
слюсарем з ремонту устаткування (
гірничий) в кар'єрі, слюсар черговий та
з ремонту устаткування в кар'єрі ВАТ "
ЦГЗК", ПАТ " ЦГЗК" звільнений 17.10.2011 в
зв'язку з виходом на пенсію.

Відповідно до Акту розслідування
причин виникнення хронічного
професійного захворювання від 01.07.2013
року, пункт 17 встановлено причину
отримання професійного захворювання, а
саме перевищення гранично допустимого
рівня небезпечних та шкідливих
факторів виробничого середовища та
трудового процесу: Умови праці
слюсаря чергового та з ремонту
устаткування за важкістю трудового
процесу відносяться до 3 класу 2 ступеня
шкідливості ;

Важкість трудового процесу: робоча
поза вимушена % зміни: 30 при нормі до 10.

Відповідно медичного висновку
лікарсько - експертної комісії
спеціалізованого профпатологічного
лікувально - профілактичного закладу
про наявність ( відсутність)
професійного характеру захворювання
від 29.01.2013 виданого Українським Науково
- дослідним інститутом промислової
медицини та пунктом 14 Акту встановлено
професійне захворювання:
радикулоневропатія п/крижова L4, L5,
S1справа з вираженим больовим
синдромом, порушенням біомеханіки
хребта та статико - динамічними
порушеннями, в'ялим парезом розгиначів
правої стопи середнього ступеню,
вираженогогіпотрофією м'язів правої
сідниці, правого стегна ( більше
задньої групи м'язів), правового
гомілкового м'язу ( різниця в об'ємі у
порівнянні з лівим 7 см) М54.1

Висновком МСЕК від 16.09.2013 року, ОСОБА_2
встановлено 45 % втрати професійної
працездатності на безстроковий термін,
встановлена 3 група інвалідності.
Рекомендовано санаторно -курортне
лікування, медикаментозне лікування,
вироби медичного призначення.

Пунктом 19 Акту вказано, в зв'язку з тим,
що причиною виникнення хронічного
професійного захворювання є виробнича
необхідність періодичного
перебування у вимушеній робочій позі
при виконанні ремонтних робіт,
посадових осіб, підприємства, які
порушували законодавство про охорону
праці, встановити неможливо.

З метою ліквідації і запобігання
виникненню професійних захворювань (
отруєнь) запропоновано організувати та
забезпечити постійний контроль за
рівномірним розподілом технологічного
навантаження серед робітників
бригади, додержання регламентованих
перерв та використанням заходів
механізації при проведенні ремонтних
робіт слюсарями червовими та з ремонту
устаткування, що відображено в п.18 Акту.

Вказане свідчить про порушення
відповідачем ст. 153 КЗпП України та ст.
13 Закону України «Про охорону праці».

Згідно виписки з історій хвороби,
ОСОБА_2 неодноразово, в зв'язку з
погіршенням стану здоров'я, перебував
на стаціонарному та проходив
амбулаторно лікування в міських
лікарнях м. Кривого Рогу та в
Українському науково - дослідному
інституті промислової медицини. В
медичних документах позивача
встановлено, що йому рекомендовано: " Д"
спостереження у лікарів, щорічні курси
відновлювального лікування, не
переохолоджуватись, оздоровлення в
профілакторії, санаторно - курортне
лікування в теплу пору року, прийом
медикаментів.

Вивчивши докази суд вважає доведеним
спричинення позивачу моральної шкоди,
провину відповідача в її спричиненні
та причино - наслідковий зв'язок між
винними діями підприємства -
відповідача (порушенням
адміністрацією Публічного
акціонерного товариством " Центральний
гірничо - збагачувальний комбінат" »
вимог ст. 153 КЗ про працю України та ст.
13 Закону України «Про охорону праці»,
встановлена актом розслідування
хронічного професійного захворювання
та настанням у позивача негативних
наслідків. Крім того, Акт розслідування
причин виникнення хронічного
професійного захворювання не
оскаржено підприємством-відповідача у
встановленому законодавством порядку.

Суд не може погодитися із
запереченнями представника
відповідача, що винним в спричиненні
позивачу професійного захворювання є
Комунальний заклад " Міська лікарня №16,
в зв'язку з неякісним проведенням
закладом попереднього медичного
огляду під час прийняття позивача на
роботу, є безпідставні, тому що
відповідно медичних документів, ОСОБА_2
почав звертатись в медичні закладу, з
причини погіршення здоров'я саме
працюючи на підприємстві відповідача,
до прийняття на роботу звернень до
лікарів у позивача не було.

Відповідно до ст. 4 Закону України " Про
охорону праці" державна політика в
області охорони праці, базується,
зокрема на принципах пріоритету житті
і здоров'я працівників, повної
відповідальності роботодавця за
створення належних, безпечних і
здорових умов праці, соціального
захисту працівників, повного
відшкодування шкоди особам, які
постраждали від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань.

Згідно Акту та інформаційної довідки
про умови праці працівника при підозрі
в нього професійного захворювання
ОСОБА_2 працював в ПАТ "ЦГЗК" в
шкідливих умовах при значних фізичних
навантаженнях, несприятливого
мікроклімату, підвищених рівнях
запиленості, шуму.

Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008
від 08.10.2008 встановлено, що обов'язок по
відшкодуванню моральної шкоди
покладається на підприємства, які
заподіяли шкоду. Ст. 153 Кодексу Законів
про працю України встановлено, що
«Забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган». Ст. 173
Кодексу Законів про працю України
закріплено за потерпілим право на
відшкодування шкоди, заподіяна
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням
трудових обов'язків. Ст. 237-1 Кодексу
Законів про працю України передбачає
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику у разі, якщо порушення
його законніх прав призвели до
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагають він
нього додаткових зусиль для
організації свого життя. Частина 1
стаття 1167 ЦК України передбачає, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

При вирішенні питання про розмір
відшкодування причиненої моральної
шкоди, суд враховує конкретні
обставини справи, з урахуванням
характеру, обсягу, тривалості та
наслідків заподіяних позивачеві
моральних страждань, стан його
здоров'я, втрату професійної
працездатності, вину підприємства в
заподіянні шкоди, істотних вимушених
змін в життєвих стосунків.

Обговорюючи розмір відшкодування
позивачу моральної шкоди, суд виходить
із суми, яку визначив позивач ОСОБА_2 -
243 600 грн., також, суд враховує, характер
та об'єм його фізичних, душевних,
психічних страждань від одержаних
профзахворювань, тривалість лікування,
втрату можливості його трудової та
соціальної реабілітації, що призвело
до значних тяжких змін життєвих
зв'язків, а саме втрату професійної
працездатності 45% на безстроковий
термін,встановлення інвалідності 3
групи, вказані зміни потребують від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя, він змушений
систематично проходити лікування,
вину підприємства - відповідача в
отриманні професійних захворювань
позивачем, також враховується вина
іншого підприємства на якому працював
позивач.

Зважаючи на вищевикладене, а також
ступінь втрати професійної
працездатності позивача - 45% на
безстроково, стан його здоров'я,
наслідки які можуть наступити,
тяжкість вимушених змін в житті,
тривалість страждань і переживань,
суд вважає, що компенсацію за заподіяні
моральні страждання позивачу ОСОБА_2
слід призначити у розмірі 20000 гривень,
що буде відповідати тим стражданням
і переживанням, які він зазнає, а в
задоволенні іншої частини позову
позивачу слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Керуючись рішенням Конституційного
Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008р, ст.ст. 10, 11, 27, 60,
213- 215 ЦПК України, ст.ст. 153, 173, 2371
Кодексу законів про працю України, ст.
1167 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства " Цетральний
гірничо - збагачувальний комбінат" про
відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства " Цетральний гірничо -
збагачувальний комбінат" на користь
ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 20 000 ( двадцять тисяч)
гривень

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства " Цетральний гірничо -
збагачувальний комбінат" судовий збір
у сумі 121 гривень 80 копійок на користь
держави.

У решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана на
рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення усіма учасниками
процесу в Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: О. В. Прихожанов