Справа № 521/5046/14-ц
Провадження №2/521/4379/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді
- Поліщук І.О.,

при секретарі
- Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог -
Реєстраційна служба Одеського
міського управління юстиції про
визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності, в якому просить суд визнати
за ним, ОСОБА_1, право власності на
квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на
те, що 26 вересня 2001 року в м. Одесі на
Одеській Універсальній Біржі «Вітязь»
був укладений в письмовій формі
договір купівлі-продажу нерухомого
майна № 2001-073М, згідно якого ОСОБА_1
придбав у ОСОБА_2 належну йому квартиру
на підставі купівлі-продажу нерухомого
майна №173/99 від 02 березня 1999 року,
зареєстрованого КП «Одеським бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості» за №
364, стр. 107, кн. 280 пр. 03 березня 1999 року.
Вищезазначена квартира розташована за
адресою: АДРЕСА_1 та складається з:
кухні - 1; житлових кімнат - 2,3; санвузла -
4. Загальною площею - 32,4 кв.м., житловою
площею - 20,2 кв.м. Після покупки спірної
квартири позивач у встановленому в
законом порядку зареєстрував договір
купівлі-продажу нерухомого майна №
2001-073М від 26 вересня 2001 року в КП
«Одеське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості» за №395 пр.-стр. 100, р. №364
від 19 жовтня 2001 році. 14 листопада 2001
року позивач звернувся до ВАТ
«ОДЕСАГАЗ» та уклав договір на
отримання послуг для населення по
газифікації належної мені квартири
(копія договору додається). Також 22
листопада 2001 року між позивачем та ЖКУ
« 74» був укладений договір власника
квартири багатоквартирного будинку
про участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території.
Також позивач уклав угоду з ОАО
«Одесаобленерго» на електропостачання
належної йому квартири та 11 січня 2007
року вищезазначений договір був
переукладений відповідно до умов про
користування електричною енергією. В
2008 році у позивача виникла
необхідність повністю реалізувати
своє право власності, але оскільки
договір купівлі-продажу нерухомого
майна № 2001-073М від 26 вересня 2001 року не
був нотаріально посвідчений, він
звернувся до Малиновського районного
суду м. Одеси з позовом про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та 17
березня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1
були задоволені в повному обсязі,
рішення суду набрало законної сили 28
березня 2008 року. Відповідно до наданої
довідки №1114 від 03 квітня 2014 року про
склад сім'ї позивач є основним наймачем
квартири АДРЕСА_1. Також позивач в
своєму позові посилається на те, що
його квартира розташована на першому
поверсі та під нею розташовані
підвальні приміщення, які можливо було
придбати та використовувати як
складські приміщення, а також взяти в
оренду прилеглу земельну ділянку для
обслуговування нежитлових приміщень,
та 15 травня 2007 року між ОСОБА_1 та
Територіальною громадою м. Одеси в
особі Одеської міської ради був
укладений договір купівлі-продажу № 107
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського нотаріального округу ОСОБА_3
на придбання індивідуально
визначеного майна комунальної
власності у вигляді нежитлових
підвальних приміщень № 501, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та в
цілому складаються з нежилих приміщень
підвалу, загальною площею - 43,4 кв.м. та
знаходиться безпосередньо під
квартирою позивача. Крім того 16 жовтня
2007 року між позивачем та Одеською
міською радою в особі начальника
Одеського міського управління
земельних ресурсів було укладено
договір № 4715 на дольову участь у
землекористувачів загальною площею 28,13
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2, для експлуатації та
обслуговування складських приміщень. З
моменту укладення договорів позивач
повністю сплачую всі комунальні
послуги та несе всі витрати по
утриманню квартири, складського
приміщення та виділеної земельної
ділянки. На теперішній час у позивач
виникла необхідність розпорядитись
належною йому на підставі договору
купівлі-продажу квартири, та він
звернувся до нотаріуса для підготовки
правочину купівлі-продажу, та отримав
перелік документів для вчинення
нотаріальних дій. При збиранні
документів позивачем було виявлено, що
договір купівлі-продажу від 26 вересня
2001 року посвідчений на Одеській
універсальній біржі «Вітязь» № 2001-073М,
згідно якого позивач є власником
зазначеної квартири та технічний
паспорт та вказану квартиру при
неодноразовому переїзді загубились та
все спроби відшукати загублені
документи не призвели до позитивного
результату. В березні 2014 року позивач
звернувся до Комунального
підприємства «Бюро технічної
інвентаризації» Одеської міської ради
з запитом, та отримав відповідь від 31
березня 2014 року № 438009.67, з якої
вбачається, що станом на 31 грудня 2012
року право власності на квартиру під
АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1,
відповідно до договору купівлі-продажу
нерухомого майна № 2001-073М,
зареєстрованого в філії Малиновського
районна Одеської Універсальної Біржі
«Вітязь» 26 вересня 2001 року. Дата
реєстрацій в КП «МБТІ та РОН» від 19
жовтня 2001 року (книга 395 пр, стр. 100, р.
№364). Оскільки відсутність оригіналів
зазначених документів, які необхідні
для вчинення угоди купівлі-продажу в
наступний час унеможливлюють
здійснити правочин з відчуження
належного позивачу нерухомого майна,
тому він вимушений звернутись до суду з
наведеним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
надав до суду заяву, в якій зазначив, що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить їх задовольнити, а
також просить розглянути справу за
його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
надав до суду заяву, в якій зазначив, що
позовні вимоги визнає в повному обсязі
та просить суд розглянути справу за
його відсутності.

Представник третьої особи
Реєстраційної служби ОМУЮ - Морозова
О.С. в судове засідання не з'явилась, про
час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином, надала до
суду заяву, в якій зазначила, що
оскільки з тексту позовної заяви
вбачається, що позивач не заявляє
окремих вимог до реєстраційної служби
ОМУЮ, тому правових підстав для
заперечення в задоволені позовної
заяви у реєстраційної служби ОМУЮ не
має. Крім того, представнику третьої
особи в своїй заяві просила розглянути
справу за її відсутності.

Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, вважає, що
позов обґрунтований та підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до договору купівлі-продажу
№ 2001-073М від 26 вересня 2001 року який був
укладений на Одеській Універсальній
Біржі «Вітязь» ОСОБА_1 придбав у
ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, який
зареєстрований в КП «Одеське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості» за
від 19 жовтня 2001році за №395 пр, стр. 100, р.
№364.

Згідно технічного паспорту від 07
квітня 2014 року вищезазначена квартира
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
складається з: 1 - кухня площею7,3 кв.м.; 2-
житлова площею - 12,1 кв.м., 3- житлова
площею - 8,1 кв.м., 4 - санвузол - площею 4,9
кв.м. Загальною площею - 32,4 кв.м.,
житловою площею - 20,2 кв.м.

14 листопада 2001 року між ОСОБА_1 та ВАТ
«ОДЕСАГАЗ» був укладений договір на
отримання послуг для населення по
газифікації належної йому квартири
(копія договору додається).

22 листопада 2001 року між позивачем та
ЖКУ « 74» був укладений договір власника
квартири багатоквартирного будинку
про участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території.

Також позивач уклав угоду з ОАО
«Одесаобленерго» на електропостачання
належної йому квартири та 11 січня 2007
року вищезазначений договір був
переукладений відповідно до умов про
користування електричною енергією.

В 2008 році у позивача виникла
необхідність повністю реалізувати
своє право власності, але оскільки
договір купівлі-продажу нерухомого
майна № 2001-073М від 26 вересня 2001 року не
був нотаріально посвідчений, він
звернувся до Малиновського районного
суду м. Одеси з позовом про визнання
договору купівлі продажу дійсним та 17
березня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1
були задоволені в повному обсязі,
рішення суду набрало законної сили 28
березня 2008 року.

Відповідно до довідки №1114 від 03 квітня
2014 року про склад сім*ї, виданої КП «ЖКС
«Хмельницький», дільниця № 3 ОСОБА_1 є
основним наймачем квартири АДРЕСА_1.

15 травня 2007 року між ОСОБА_1 та
Територіальною громадою м. Одеси в
особі Одеської міської ради був
укладений договір купівлі-продажу № 107
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського нотаріального округу ОСОБА_3
на придбання індивідуально
визначеного майна комунальної
власності у вигляді нежитлових
підвальних приміщень № 501, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та які
в цілому складаються з нежилих
приміщень підвалу, загальною площею -
43,4 кв.м. та знаходиться безпосередньо
під квартирою ОСОБА_1

16 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та Одеською
міською радою в особі начальника
Одеського міського управління
земельних ресурсів було укладено
договір № 4715 на дольову участь у
землекористувачів загальною площею 28,13
кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2, для експлуатації та
обслуговування складських приміщень.

Судом встановлено, що з моменту
укладення договорів позивач повністю
сплачує всі комунальні послуги та несе
всі витрати по утриманню квартири,
складського приміщення та виділеної
земельної ділянки.

В березні 2014 року позивач звернувся до
Комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради з запитом, та отримав
відповідь від 31 березня 2014 року № 438009.67,
з якої вбачається, що станом на 31 грудня
2012 року право власності на квартиру під
АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1,
відповідно до договору купівлі-продажу
нерухомого майна № 2001-073М,
зареєстрованого в філії Малиновського
районна Одеської Універсальної Біржі
«Вітязь» 26 вересня 2001 року. Дата
реєстрацій в КП «МБТІ та РОН» 19 жовтня
2001 року (книга 395 пр, стр. 100, р. №364).

У відповідності до частини 1 статті 15 ЦК
України кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
16 ЦК України способом захисту
цивільного права та інтересу може бути
визнання права.

На думку суду визнання права - спосіб
захисту, який застосовується у випадку
наявності спору між суб'єктами
цивільного права з приводу наявності
чи відсутності правовідносин між ними,
і відповідно наявності чи відсутності
цивільного права та цивільного
обов'язку.

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення
у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Як встановлено матеріалами справи
позивач довів суду факт невизнання чи
оспорювання його права на нерухоме
майно, що знаходиться у його власності,
а саме неможливість розпорядитись
належним йому нерухомим майном через
відсутність оригіналу купівлі-продажу
від 26 березня 2001 року, що унеможливлює
подальшу реєстрацію відчуження
нерухомого майна.

Відповідно до частини 1 статті 61 ЦПК
України обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь і
справі, не підлягають доказуванню.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання права власності , якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа який засвідчує його право
власності.

Згідно до Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України 03.03.2004
року № 20/5 для відчуження об'єктів
нерухомого майна, власниками майна
повинно бути надано нотаріусу оригінал
документу, який посвідчує право
власності на нерухоме майно.
Відсутність правовстановлюючих
документів на нерухоме майно
унеможливлює вчення правочину щодо
відчуження об'єкту нерухомого майна.

Судом встановлено, що з 2001 року по
наступний час позивач на законних
підставах володіє та користується
належним йому нерухомим майном (саме
спірною квартирою), тому суд приходить
до висновку що позов є законним та
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно до Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України 03.03.2004
року № 20/5 для відсудження об'єктів
нерухомого майна, власниками майна
повинно бути надано нотаріусу оригінал
документу, який посвідчує право
власності на нерухоме майно.
Відсутність правовстановлюючих
документів на нерухоме майно
унеможливлює вчення правочину щодо
відчуження об'єкту нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 15, 16, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 6, 8,
15, 60, 61, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог -
Реєстраційна служба Одеського
міського управління юстиції про
визнання права власності -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, яка складається з: 1-
кухня площею7,3 кв.м.; 2-житлова площею 12,1
кв.м., 3 - житлова площею 8,1 кв.м., 4 -
санвузол площею 4,9 кв.м., загальною
площею - 32,4 кв.м., житловою площею - 20,2
кв.м.

Визнати, що це рішення, після набрання
ним законної сили, є підставою для
реєстрації за ОСОБА_1 права власності
на квартиру АДРЕСА_1 яка складається з: 1
- кухня площею7,3 кв.м.; 2-житлова площею
12,1 кв.м., 3 - житлова площею 8,1 кв.м., 4 -
санвузол площею 4,9 кв.м., загальною
площею - 32,4 кв.м., житловою площею - 20,2
кв.м. в Реєстраційній службі Одеського
міського управління юстиції.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Малиновський районний суд м.
Одеси шляхом подання апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Головуючий: