Справа № 188/10/14-ц
Провадження № 2/188/120/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області

в складі: головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Лукіній Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Відділення Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Петропавлівському районі про
стягнення компенсації по щомісячній
страховій виплаті,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 09.01.2014 року звернулася до
суду з позовною заявою до Відділення
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Петропавлівському районі про
стягнення компенсації по щомісячній
страховій виплаті.

В обґрунтування позову позивачка
вказала, що рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 січня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28.05.2013 року, вирішено позов
ОСОБА_1 задовольнити та зобов'язано
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України у
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області провести
призначення та перерахунок страхової
виплати із розрахунку середньої
заробітної плати в розмірі 1639,61 грн.

Після тривалого періоду часу дане
рішення суду відділенням Фонду було
виконане, в квітні 2013 року була
сплачена сума - 6816,49 грн., в серпні 2013
року - 916,18 грн. та в жовтні 2013 року - 340,54
грн. Але, на думку позивачки, всупереч
чинному законодавству на суми
недоплаченої, з вини відповідача,
щомісячної страхової виплати не було
нарахована компенсація і на її
звернення про нарахування компенсації
та її виплату вона отримала відмову і в
зв'язку з цим змушена звернутися до
суду з даною позовною заявою.

Вина відділення Фонду, вважає
позивачка, полягає в тому, що робочим
органом відділення невірно було
проведено коригування заробітної
плати (осучаснення) згідно п. 12 Порядку,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1266 зі змінами.

Позивачка, посилаючись на ст.ст. 3, 4,
8 ЦПК України, ст.ст. 21, 28, 40 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", ст.
34 Закону України «Про оплату праці»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 21.02.2001 р. № 159 та постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6
„Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» та від 18.12.2009 р. №
14 «Про судове рішення у цивільній
справі», просить суд:

- стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань
України у Петропавлівському районі
Дніпропетровської області компенсацію
за своєчасно не виплачені суми
щомісячної страхової виплати в сумі 298
грн. 95 коп.;

- винести окрему ухвалу та направити
матеріали справи до прокурора у
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області для
прийняття рішення про притягнення
відповідача по справі до
відповідальності за грубе порушення
законодавчих та нормативно-правових
актів по страхуванню від нещасних
випадків і нанесення матеріальних
збитків;

- всі витрати по веденню справи в суді
покласти на відповідача.

Згідно зі ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу (далі - ЦПК)
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, надав
пояснення в обґрунтування позовних
вимог, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача в судове
засідання з'явилася, позов не визнала,
надала пояснення, в яких зазначила, що
ст.34 Закону «Про оплату праці» відсилає
до норм ст.ст.2,3 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати», які передбачають виплату
компенсації на нараховані, але не
виплачені у встановлені строки суми
доходів, в тому числі і страхових
виплат. В даному випадку суми страхових
виплат не були нараховані, бо щодо їх
розміру йшов спір. Крім того,
представник відповідача вважає, що не
була встановлена вина відповідача у
порушенні вимог нормативно-правових
актів під час призначення страхових
виплат позивачці, оскільки у визнанні
такої вини судами було відмовлено.

Вислухавши пояснення
представників сторін, вивчивши
матеріали цивільної справи та
дослідивши наявні в них докази, подані
сторонами, суд дійшов наступних
висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 57 ЦПК України визначає, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

На підставі наданих сторонами
доказів суд встановив наступне.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 січня
2013 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково та зобов'язано Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань
України у Петропавлівському районі
Дніпропетровської області провести
призначення та перерахунок страхової
виплати ОСОБА_1 із розрахунку середньої
заробітної плати в розмірі 1639,61 грн.
(а.с.3-4).

Відповідно до ст.319 ЦПК України
рішення або ухвала апеляційного суду
набирають законної сили з моменту їх
проголошення.

Стаття 14 ЦПК України передбачає
такі положення:

1. Судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.

2. Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Отже, рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 січня
2013 року про призначення та перерахунок
страхової виплати ОСОБА_1 із розрахунку
середньої заробітної плати в розмірі
1639,61 грн. набрало законної сили з
моменту його проголошення 23.01.2013 року і
відповідач мав виконати його ще в січні
2013 року.

Відповідно до абзацу 7 ст. 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон) якщо потерпілому або
особам, які мають право на одержання
страхової виплати, з вини Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків своєчасно не визначено або не
виплачено суми страхової виплати, ця
сума виплачується без обмеження
протягом будь-якого строку та підлягає
коригуванню у зв'язку із зростанням цін
на споживчі товари та послуги в
порядку, встановленому ст. 34 Закону
України «Про оплату праці».

Згідно із ст.34 Закону України «про
оплату праці» компенсація працівникам
втрати частини заробітної плати у
зв'язку із порушенням строків її
виплати провадиться відповідно до
індексу зростання цін на споживчі
товари і тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Такий порядок встановлено Законом
України «Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати», яким
передбачено наступне:

Стаття 1. Підприємства, установи
і організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у випадку порушення
встановлених строків їх виплати, у
тому числі з вини власника або
уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2. Компенсація громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати (далі -
компенсація) провадиться у разі
затримки на один і більше календарних
місяців виплати доходів, нарахованих
громадянам за період починаючи з дня
набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід
розуміти грошові доходи громадян, які
вони одержують на території України і
які не мають разового характеру:

пенсії;

соціальні виплати;

стипендії;

заробітна плата (грошове
забезпечення) та інші.

Стаття 3. Сума компенсації
обчислюється шляхом множення суми
нарахованого, але не виплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків і
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу
(інфляція місяця, за який виплачується
доход, до уваги не береться).

Відповідно ст. 28 Закону, страховими
виплатами є грошові суми, які згідно із
статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку. Зазначені
грошові суми складаються із: страхової
виплати втраченого заробітку (або
відповідної його частини) залежно від
ступеня втрати потерпілим професійної
працездатності (щомісячна страхова
виплата); страхової виплати в
установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому (членам його сімї
та особам, які перебували на утриманні
померлого) і т.д..

Виходячи з того, що рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23 січня 2013 року, яке набрало
законної сили з моменту його
проголошення 23.01.2013 року, призначено
перерахунок страхової виплати ОСОБА_1
із розрахунку середньої заробітної
плати в розмірі 1639,61 грн., то відповідач
мав у січні 2013 року здійснити цей
перерахунок відповідно до ст. 3 Закону
України «Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати» та
Порядку проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р.
№ 159 , з урахуванням унесених змін
постановами від 09.08.2001 р. № 958 і від
31.03.2003 р. № 430 (далі - Порядку) і в січні 2013
року виплатити позивачці.

Як вбачається з позову (а.с.1),
розрахунку доплати згідно рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області по справі ОСОБА_1 щомісячних
страхових виплат з 03.07.2009 року (а.с.6) та
виписки з рахунку позивачки в
Петропавлівському ТВБВ № 10003/0525 філії
Дніпропетровського обласного
управління АТ «Ощадбанк», куди
перераховує відповідач позивачці
страхові виплати (а.с.5, 15), ця доплата в
сумі 6 816,49 гривень була виплачена
позивачці в квітні 2013 року.

Відповідно до вищезазначеного
Порядку утрату частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів
їхньої виплати громадянам компенсують
у разі затримання виплати доходів на
один і більше календарних місяців.

Компенсацію обчислюють як добуток
нарахованого, але не невиплаченого
грошового доходу за відповідний місяць
(після утримання податків й
обов'язкових платежів) і приросту
індексу споживчих цін у відсотках для
визначення компенсації.

Індекс споживчих цін для визначення
розміру компенсації обчислюють
множенням місячних індексів споживчих
цін за період невиплати грошового
доходу. При цьому до розрахунку не
включається лише індекс споживчих цін
у місяці, за який виплачується дохід.

Компенсацію нараховують і
виплачують у тому самому місяці, в
якому виплачують заборгованість.
Розрахунок індексу споживчих цін для
визначення суми компенсації
обчислюється шляхом множення місячних
індексів споживчих цін за період
невиплати грошового доходу, в даному
випадку за лютий і березень 2013 р., в яких
індекси споживчих цін складали
відповідно 99,9% та 100%, отже компенсація
за затримку виплати доплати згідно
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області не
нараховується.

Суд не погоджується з твердженням
позивачки про те, що оскільки
правовідносини між нею та відділенням
ВД ФССНВУ у Петропавлівському районі
врегульовані спеціальним законом, а
саме Законом України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", то з Порядку
використовується лише сам механізм
проведення нарахування компенсації, а
не підстави нарахування, тому що таке
тлумачення суперечить змісту
вищенаведених норм чинного
законодавства.

Виходячи із змісту ст.3 Закону
України «Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати» та
судової практики, що склалася, суд
дійшов висновку, що компенсація не
нараховується на доходи, які не були
нараховані у зв'язку з тим, що відносно
підстав для їх нарахування виник спір,
який розглядався в судовому порядку.

У зв'язку з відсутністю підстав для
задоволення позову в частині
нарахування і стягнення компенсації
втрати частини доходів внаслідок
порушення строків їх виплати, суд не
вбачає підстав і для винесення окремої
ухвали стосовно порушень
законодавства відповідачем.

На підставі викладеного, ст.ст.21, 28,
40 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", ст. 34 Закону України
«Про оплату праці», ст.ст. 1, 2, 3 Закону
України «Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати» ,
постанови Кабінету Міністрів України
від 21.02.2001 р. № 159, керуючись ст.3, 11, 14, 88,
212- 215, 218, 294, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Відділення
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Петропавлівському районі про
стягнення компенсації по щомісячній
страховій виплаті - відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П. О. Бурда