Справа № 1304/2-2528/11
Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький
Провадження № 22-ц/783/657/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В.,
Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю позивача ОСОБА_2 та його
адвоката ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_4
та її адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Галицького районного суду м. Львова від
05 листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про повернення
майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Галицького
районного суду м. Львова від 05
листопада 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач
ОСОБА_2. В апеляційній скарзі зазначає,
що не погоджується з рішенням, оскільки
його висновки не відповідають
обставинам справи. Стверджує, що він є
єдиним спадкоємцем за законом його
померлої сестри ОСОБА_7 З квартири в
якій проживала його сестра,
відповідачі забрали нажите майно, а
також грошові кошти в розмірі 15000
доларів США та 8000грн., які були зняті
відповідачкою за дорученням сестри.
Факт зняття коштів з рахунку
відповідачка визнала в судовому
засіданні, а також це підтверджено
свідченнями свідків допитаних в
судовому засіданні. Відповідачі після
смерті чинили йому перешкоди у
користуванні належним йому майном, та
забрали всі цінні речі, які знаходилися
у квартирі. Зазначає, що квартира була
продана за 12 годин до смерті ОСОБА_7 та
гроші в розмірі 16 172,00 грн. не
передавалися конкретно продавцю, яких
через обмежений доступ до квартири він
теж не отримав. Стверджує, що
відповідно до ст.387 ЦК України він має
право витребувати майно від особи, яка
незаконно ним заволоділа, а відтак
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення, яким зобов'язати
відповідачів повернути йому майно, а
саме: картини мальовані маслом-4 шт.,
телевізор -1 шт.,15000 доларів США та 8000
тис. грн.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2
та його адвоката ОСОБА_3 на підтримання
доводів апеляційної скарги,
заперечення з приводу апеляційної
скарги відповідачки ОСОБА_4 та її
адвоката ОСОБА_5, вивчивши матеріали
цивільної справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла
ОСОБА_7, яка проживала у АДРЕСА_2. Факт
смерті померлої ОСОБА_7
підтверджується свідоцтвом про смерть
від ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с.7).

Померла ОСОБА_7 була рідною сестрою
позивача ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження та
свідоцтвом про одруження ОСОБА_7 ( а.с.
15,16, 17).

Ще при житті ОСОБА_7 розпорядилася
належним їй на праві власності майном,
а саме: належну їй на праві власності
квартиру АДРЕСА_1 К. у м. Львові заповіла
в рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_8

Належну на праві власності квартиру
АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_6

Належний ОСОБА_7 грошовий вклад з усіма
нарахованими відсотками,
компенсаціями на рахунку № НОМЕР_1 у
ПАТ «ПЛЮС БАНК» м. Львова згідно
договору строкового банківського
вкладу фізичної особи «СТАНДАРТ» №
N90.00.030959 від 01.07.2010 року заповіла ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2.;

Все інше майно, де б воно не було і з
чого б воно не складалося, і взагалі все
те, що буде належати на день смерті
ОСОБА_7 і на що вона по закону матиме
право заповіла брату ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Окрім цього, 30 травня 2011 року між ОСОБА_7
та ОСОБА_6 було укладено та нотаріально
посвідчено договір купівлі - продажу
квартири.

Згідно зазначеного договору ОСОБА_7
продала, а ОСОБА_6 купив квартиру
АДРЕСА_2( а.с.25).

Отже, на день смерті ОСОБА_7 власником
квартири АДРЕСА_2 був ОСОБА_6, який
відповідно до ст.319 ЦК України вправі
був володіти, користуватися,
розпоряджатися своїм майном на власний
розсуд.

Відтак, доводи апелянта ОСОБА_2 про те,
що він не мав доступу до спірної
квартири спростовуються
вищенаведеним.

Відповідно до ст.1283 ЦК України охорона
спадкового майна здійснюється в
інтересах спадкоємців,
відказоодержувачів та кредиторів
спадкодавця з метою збереження його до
прийняття спадщини спадкоємцями.

Із матеріалів справи не вбачається та
згідно пояснень позивача ОСОБА_2
останній не звертався до нотаріальної
контори для охорони та збереження
спадкового майна спадкодавеці ОСОБА_7 У
заповіті ОСОБА_7, посвідченому
приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_9 не
зазначено переліку майна, яке
заповідається ОСОБА_2

Із акту опису та арешту майна від 24.10.2011
року, складеного на виконання ухвали
Галицького районного суду м. Львова від
09.09.2011 року не вбачається спірного
майна, а саме: чотири картини мальовані
маслом, телевізор, 15 тисяч доларів США
та 8 000 гривень. Все інше перераховане у
акті майно позивач ОСОБА_2 отримав про
що написав ОСОБА_4 розписку ( а.с. 133,134).
Жодних претензій до ОСОБА_4 та ОСОБА_10
щодо отриманих речей немає та
відмовляється від позовних вимог щодо
цих речей.

В матеріалах справи відсутні звернення
позивача ОСОБА_2 у правоохоронні органи
з приводу викрадення чи незаконного
заволодіння спірними речами.

В суді апеляційної інстанції останній
не зміг пояснити, що було зображено
(намальовано) на картинах про які він
веде спір, якої марки був спірний
телевізор та рік його випуску. Окрім
цього, позивач згідно його пояснень та
пояснень допитаних в судовому
засіданні свідків підтвердив, що в ніч
смерті сестри ОСОБА_7 він особисто був
присутній при ній по місцю її
проживання у квартирі АДРЕСА_2, а отже
повинен був бачити речі на які
претендує та надалі вжити заходи для
охорони спадкового майна.

Відповідно до ст.10,60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду.

Підстав для скасування законного,
справедливого, обґрунтованого рішення
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 314 ч.1 п.1, 315,317,319
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в і д х и л и т
и .

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 18 червня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена до
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Ю.Р.Мікуш

Судді
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин