Справа № 544/671/14-ц
Пров. № 6/544/19/2014
Ухвала

іменем України

28 квітня 2014 року
м. Пирятин

Пирятинський районний суд
Полтавської області у складі:

головуючого - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Несена О.І.

стягувача ОСОБА_1 (фізичої особи),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду по вул. Леніна, 41
заяву ОСОБА_2 про розстрочку виконання
рішення суду у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору побутового
підряду та відшкодування збитків,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до
Пирятинського районного суду
Полтавської області із заявою, в якій
просить розстрочити виконання
рішення Пирятинського районного суду
Полтавської області від 16 грудня 2013
року про стягнення з нього на користь
ОСОБА_1 15600 грн. При цьому вказував, що не
має можливості погасити борг у
повному обсязі, оскільки з грудня 2013
року він не отримує дохід із своєї
підприємницької діяльності по
виготовленню кованих конструкцій у
зв'язку з тим, що його не допускають до
робочого місця - орендованого
приміщення кузні. Прохав розстрочити
сплату боргу строком на один рік по 1300
грн щомісячно.

В судове засідання заявник
ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце
слухання справи повідомлений належним
чином, про причини неявки не повідомив.

Стягувач ОСОБА_1 у судовому
засіданні просив відмовити у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про
розстрочку виконання рішення суду,
пояснивши, що присуджена з боржника
судовим рішення сума коштів на даний
час і так знецінилася через рівень
інфляції та він позбавлений
можливості за таку ж ціну замовити
собі аналогічний виріб, що негативно
впливає на його матеріальне становище.
Вважає, що підстав для розстрочки
виконання рішення суду немає.

Суд, заслухавши стягувача,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
заява ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заочним
рішенням Пирятинського районного суду
Полтавської області від 16 грудня 2013
року з ОСОБА_2 стягнуто на користь
ОСОБА_1 спричинені йому збитки у сумі
12 000 (дванадцять тисяч) грн - вартість
оплачених ним робіт та часткову
вартість матеріалів на виконання
зобов'язань за договором побутового
підряду, та у відшкодування вартості
переданого ОСОБА_2 матеріалу
(металевого квадрату) для його
виконання - 3 600 (три тисячі шістсот )
грн, а всього стягнуто 15 600 (п'ятнадцять
тисяч шістсот) грн.

Рішення суду набрало законної
сили та передано для примусового
виконання до органу державної
виконавчої служби.

Згідно із ст. 373 ЦПК України, за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і такими, що
утруднюють виконання судового рішення.

За змістом закону розстрочка
виконання рішення це надання
боржникові права проводити виконання
рішення у частинах і в строки,
встановлені судом. Суд, який вирішує це
питання повинен виходити із засад
доцільності та необхідності захисту
інтересів, насамперед стягувача, права
якого пітверджені судовим рішенням,
яке є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч.5 ст. 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими для виконання на всій
території України.

У статті 9 Конституції України
зазначено, що чинні міжнародні
договори, згода на обовязковість яких
надана Верховно. Радою України, є
частиною національного законодавства
України.

Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР
ратифіковано Конвенцію про захист прав
людини і основоположних свобод, яка
таким чином стала частиною
національного законодавства. Цим же
Законом про ратифікацію Україна
визнала обов'язковою «юрисдикцію
Європейського суду з прав людини в усіх
питаннях, що стосуються тлумачення і
застосування Конвенції».

Стаття 17 Закону України від 23.02.2006
року «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини»зобовязує суди всіх
інстанцій застосовувати Конвенцію та
практику Європейського суду з прав
людини як джерело права.

З огляду на практику
Європейського суду з прав людини
вбачається, що затримка у виконанні
рішення може бути виправдана за
виняткових обставин. Але затримка не
повинна бути такою, що позбавляє
сутності права, яке захищається
пунктом 1 статті 6 Конвенції (справа
"Іммобільяре Саффі проти Італії", заява
№ 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Суд враховує, що боржник ОСОБА_2
після постановлення рішення суду не
вчинив жодних дій по його виконанню,
при тому, що з матеріалів, доданих до
заяви вбачається, що його дохід за 2013
рік склав 452 100 грн. Обставини, на які
він посилається у заяві як на підставу
неможливості виконати рішення суду не
є винятковими та такими, що утруднюють
виконання судового рішення.

Тому суд вважає, що розстрочка
виконання судового рішення у даній
справі не є доцільною, оскільки
порушить права стягувача, а отже у
задоволенні заяви ОСОБА_2 слід
відмовити, що дозволить гарантувати
дійсне і ефективне виконання судового
рішення, а тим самим і здійснення
реального захисту порушених прав
стягувача на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили.

На основі викладеного та
керуючись ст.373 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про
розстрочку виконання рішення суду у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання договору
побутового підряду та відшкодування
збитків, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом 5 днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення ухвали,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 5 днів з дня отримання її
копії.

Головуючий: