Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/1945/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого -
судді Шаповал Т.В.

при секретарі
- Лавріненко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 04 квітня 2014 року
звернулася до суду з позовом до
відповідача про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів .

В поданій до суду позовній заяві
посилалася на те, що відповідно до
виконавчого листа №2-5986, виданого 17.09.2010
року Київським районним судом м.
Полтави, ОСОБА_2 повинен сплачувати
аліменти на її користь на утримання
дитини - сина ОСОБА_3 до досягнення ним
повноліття. Виконавчий лист
знаходиться на примусовому виконанні в
Київському відділі державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції.
Відповідач від сплати аліментів
ухиляється та існує заборгованість по
аліментам.

Просила стягнути з відповідача
пеню за невсвоєчасну сплату аліментів
в розмірі 26 112 грн. 87 коп.

В судовому засіданні позивач
підтримала свої позовні вимоги та
наполягала на їх задоволенні,
посилаючись на викладені в поданій до
суду заяві обставини.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив в
задоволенні їх відмовити. Вказував, що
він не працює, має скрутне матеріальне
становище, тому сплачує аліменти
частково.

Третя особа - представник ВДВС
Київського РУЮ м. Полтави в судовому
засіданні при вирішення справи
покладався на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
відповідача, третьої особи, дослідивши
зібрані в справі докази, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави, яке вступило в законну силу,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всих
видів заробітку щомісяно до досягнення
дитиною повноліття.

Також встановлено, що за судовим
рішенням видано виконавчий лист,
Київським відділом державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання рішення суду про стягнення
аліментів з ОСОБА_2

Згідно зі ст. 124 Конституції України
судові рішення ухвалюються іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Примусове виконання рішень судів та
інших юрисдикційних органів закон
покладає на державну виконавчу службу,
яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Правові
засади діяльності державної
виконавчої служби визначені Законом
України „Про державну виконавчу
службу".

Умови та порядок виконання рішень
судів, що відповідно до закону
підлягають примусовому виконанню, у
разі невиконання їх у добровільному
порядку, передбачає Закон України
„Про виконавче провадження".

Також судом встановлено та не
заперечувалося сторонами по справі, що
відповідачем ОСОБА_2 аліменти згідно
рішення суду на користь ОСОБА_1
сплачуються не в повному обсязі.

Станом на 01.04. 2014 року існує
заборгованість згідно розрахунку
державного виконавця в розмірі 7 706 грн.
10 коп. Зазначена заборгованість
нарахована державним виконавцем у
зв'язку з примусовим виконанням
судового рішення про стягнення з
відповідача аліментів на користь
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту норм ст.
196 СК України суд повинен встановити
крім факту заборгованості за
аліментами, ще й наявність чи
відсутність вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішення суду, у
її виникненні.

Відповідно до ст. 10, 11, 31 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд розглядає справи в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, сторони можуть укласти мирову
угоду на будь-якій стадії цивільного
процесу.

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з
вимогами про стягнення з ОСОБА_2 пені у
зв'язку з наявностю заборгованісті по
аліментам, доказів наявності його вини
не надає.

В той же час судом встановлено, що
відповідачем ОСОБА_2 на виконання
судового рішення про стягнення
аліментів на користь позивача частково
сплачувалися кошти, які надсилалися на
адресу ОСОБА_1 та враховані державним
виконавцем при здійсненні розрахунку
заборгованості.

В судовому засіданні було встановлено,
що відповідач не працює та не має
офіційного заробітку.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що в судовому засіданні
дослідженими в справі доказами не
встановлено наявність вини ОСОБА_2 у
виникненні заборгованості по
аліментам на користь позивача, тому
позовні вимоги щодо стягнення
неустойки (пені) не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів
відмовити.

Рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м.
Полтави шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя Київського районного

суду м. Полтави

Т.В.Шаповал