Справа № 495/2418/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 квітня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд в Одеській області

у складі головуючого - судді
Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради,
Одеської області про визнання права
власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом про визнання права власності
на самочинне будівництво, вказуючи, що
на підставі рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 31.10.2008 року йому належить ? частина
житлового будинку, що АДРЕСА_1. Ним для
поліпшення житлових умов було
самовільно побудовано прибудова літ.
«а», гараж літ. «Б», прибудова літ. «а5»,
на які необхідно визнати право
власності, у зв'язку з тим, що
побудовані будівлі являються
самочинними.

Позивач в судове засідання не
з'явився, представив заяву згідно якої
позовні вимоги підтримує, просила
справу розглядати за його відсутністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, згідно заяви
проти позову не заперечує, просив суд
розглянути справу за його відсутністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, надані
докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
позивачу підставі рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 31.10.2008 року належить ? частина
житлового будинку, що АДРЕСА_1. Ним для
поліпшення житлових умов було
самовільно побудовано прибудова літ.
«а», гараж літ. «Б», прибудова літ. «а5».

В результаті самочинного будівництва
права інших осіб не порушено.

Згідно технічного висновку,
розробленого ТОВ «Стратегія
регіонального розвитку» (ліцензія АД
№ 035620 від 29.02.2012 року) стан основних
несучих будівельних конструкцій
самовільних будівель, відповідають
вимогам будівельних норм, знаходяться
в задовільному технічному стані та при
годні до експлуатації.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважається
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Відповідно до ст. 376 п. 5 ЦК України, на
вимогу власника земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 30.12.2012 року «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», на підставі ч.3 ст. 376 ЦК
України, суд може задовольнити позов
про визнання права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно на
земельній ділянці, що не надавалася у
власність чи користування особі, яка
збудувала його, якщо їй у встановленому
законом порядку було передано земельну
ділянку у власність або надано у
користування під уже збудоване
нерухоме майно відповідно до її
цільового призначення, та за умови, що
будівництво велося з додержанням
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норм і
правил згідно із законодавством.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню,
визнавши за ним право власності на
самочинно зведені прибудову літ. «а»,
гараж літ. «Б», прибудову літ. «а5», що
розташовані по АДРЕСА_1.

На підставі викладеного і керуючись
ст.376 ЦК України, ст.ст.11, 130, 174, 209, 214-215
ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
самочинно зведені прибудову літ. «а»,
гараж літ. «Б», прибудову літ. «а5», що
розташовані по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: