АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -3406 /2014
Головуючий у 1 інстанції Кохановська
Доповідач Котула Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

При секретарі Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника Публічного
акціонерного товариства "
Всеукраїнський акціонерний банк"
Власюк  ГанниВікторівни на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 12 грудня 2013 року в справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства " Всеукраїнськимй
Акціонерний банк" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ПАТ "Всеукраїнський
АкціонернийБанк " (далі - Банк)
звернулося з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Мотивуючи свої вимоги тим , що 21.09.2011
року між Банком та ОСОБА_3 укладено
договір банківського обслуговування №
ВLaЖГА00077984( далі - Договір), за умовами
якого банк надав відповідачу грошові
кошти у сумі 30 000 грн. в порядку і на
умовах визначених договором та
додатковими угодами до нього, що можуть
бути укладені в майбутньому і що
складатимуть невід'ємну частину цього
Договору. За користування кредитом
відповідач відповідно до п.1.5. Договору
, зобов'язувався сплачувати 5 % річних.

За обслуговування кредиту
встановлюється щомісячна плата у
вигляді комісії за управління
кредитом, розмір якої складає 1, 75 % від
суми кредиту.

У випадку прострочення позичальником
сплати або сплати не в повному обсязі
чергового платежу за Графіком, Банк має
право вимагати від позичальника
додатково сплатити Банку пеню, що
розраховується від суми невиконаних
боргових зобов'язань , строк виконання
яких настав і які не були виконані в
день прострочення виконання , Ставка,
яка застосовується для обчислення пені
, зазначена в п. 9 Спеціальної частини
Договору (0.5%).

Оскільки ОСОБА_3 належним чином не
виконувала умови кредитного договору
утворилась заборгованість, яка на
16.10.2013 року становить 51 063, 02 грн. та
складається з: загальна заборгованість
за кредитом - 25 219, 81 грн.; відсотки за
користування кредитом - 719, 90 грн.;
комісія за розрахункове
обслуговування - 3 924 , 86 грн.; неустойка -
21 198, 45 грн., яку Банк просив стягнути з
відповідача та судові витрати в у
розмірі 510, 63 грн.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 12 грудня 2013 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
проживаючої АДРЕСА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства "
Всеукраїнський Акціонерний Банк" ,
розташованого : м. Київ, вул.
Дегтярівська, 27 Т , ідентифікаційний
код 1901842 заборгованість за кредитним
договором № BLаЖГФ 00077984 від 21.09.2011 року
в сумі 29864,57 грн. , судовий збір у сумі
298,65 грн.

У апеляційній скарзі представник ПАТ "
Всеукраїнський Акціонерний банк"
Власюк Г.В. просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ "
Всеукраїнський Акціонерний банк"
заборгованість за кредитним договором
в сумі 51 063,02 грн. та судові витрати у
розмірі 510 грн., оскільки висновки суду
не відповідають вимогам закону та
обставинам справи і судом порушені
норми матеріального права.

Сторони належним чином повідомлені
про час і місце судового розгляду ,в
судове засідання не з'явилися , але їх
неявка не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги та дослідивши
наданий представником позивача
розрахунок в підтвердження доводів
апеляційної скарги , колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволені позову щодо
стягнення з відповідача пені , суд
виходив з того , що позивач не надав
розрахунок пені та не зазначив період
її нарахування.

Однак , з таким висновком суду
погодитися не можна , оскільки суд
дійшов його з порушенням вимог ч.4 ст. 10
ЦПК України , згідно якої суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи : роз'яснює особам , які
беруть участь у справі ,їх права та
обов'язки , попереджає про наслідки
вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках ,
встановлених цим Кодексом.

Проте судом зазначені вимоги закону
не виконані.

Зобов'язання, згідно зі ст. 526 ЦК
України, має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Положенням ст.1054 ЦК України
передбачено , що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит)

позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

До відносин за кредитним
договором застосовуються положення
параграфа 1 цієї глави, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за
договором про надання споживчого
кредиту встановлені законом.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором установлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами ( з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплатити належних йому процентів.

Відповідно ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і
порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

В силу ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений
строк повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти
днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги про це, якщо інше
не встановлено договором.

Позика, надана за договором
безпроцентної позики, може бути
повернена позичальником достроково,
якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в
момент передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, 21
вересня 2011 року між ПАТ "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" (далі-Банк) та ОСОБА_3
було укладено Договір банківського
обслуговування № ВLaЖГА00077984, за умовами
якого останній надана сума кредиту 30000,
00 грн., із процентною ставкою 5% річних;
комісія за управління кредитом - 1,75% від
суми кредиту.

Пунктом 4.2 Договору передбачено , що
у випадку невиконання Позичальником
обов'язку, передбаченого п. 3.3.3.
Загальної частини Договору , при тому ,
що прострочення виконання боргових
зобов'язань за Договором перевищило 60
календарних днів , Банк має право
вимагати від Позичальника додатково
сплатити Банку штраф у розмірі ,
зазначеному в п. 8 Спеціальної частини
, 25 % від суми кредиту( а.с.4-10) .

У випадку прострочення
Позичальником сплати або сплати не в
повному обсязі чергового платежу за
Графіком , банк має право вимагати від
Позичальника додатково сплатити
Банку пеню , що розраховується від суми
невиконаних боргових зобов'язань( а
саме : неповерненої чергової частини
Кредиту та /або несплачених процентів
та/або комісії за управління
Кредитом ) , строк виконання яких
настав і які не були виконані на день
прострочення виконання . Ставка , яка
застосовується для обчислення пені
,зазначена в п. 9 Спеціальної частини
Договору( п.4.3 Договору).

У п. 9 Договору встановлено пеня , у
розмірі 0,50 % , яка розраховується за
методом " факт/360" ( метод " факт /360"
передбачає , що для розрахунку
використовується фактична кількість
днів у місяці, але умовно в році 360
днів).

Застосування або незастосування
пунктів цього договору, яким
встановлюється порядок нарахування та
розміри неустойки (штраф, пеня) за
невиконання та/або неналежне виконання
позичальником умов, договору є правом
банку. Позичальник зобов'язаний
сплатити нараховану йому на умовах
цього договору суму штрафів на першу
письмову вимогу банку за реквізитами,
що будуть зазначені в такій вимозі ( п.4.4
Договору).

В цей же день, на підставі заявки
-анкети на отримання "Кредиту готівкою"
та відкриття поточного рахунку Банк
надав позивачці кредитні кошти в сумі 30
000 грн., відкривши поточний рахунок в
гривні (а.с. 18-21).

Відповідно до п.1.2. Банк надає
позичальнику грошові кошти в
національній валюті України в сумі,
зазначеній в п. 1 спеціальної частини
договору, у формі відкличної не
відновлювальної кредитної лінії, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити банку плату за
користування кредитними коштами,
комісії та можливі штрафні санкції, в
порядку і на умовах, визначених цим
договором та додатковими угодами до
нього, що можуть бути укладені в
майбутньому і що становитимуть
невід'ємну частину цього договору.

Згідно п.1.5. Договору, за користування
кредитом встановлюється плата у
вигляді процентів, які нараховуються
за процентною ставкою в розмірі,
зазначеному в п. 3 Спеціальної частини
договору (номінальна ставка).

Пунктом 1.6. договору, за обслуговування
кредиту встановлюється щомісячна
плата у вигляді комісії за управління
кредитом, розмір якої зазначається в п.4
спеціальної частини договору.

Положенням п. 2.7.1. Договору
передбачено, що незважаючи на інші
положення цього договору, банк має
право вимагати дострокового виконання
боргових зобов'язань в цілому, або у
визначеній ним частині у випадку
невиконання позичальником свої
боргових та інших зобов'язань за цим
договором або правомірних вимог банку.
При цьому, виконання боргових
зобов'язань повинно бути вчинене
протягом 30 календарних днів з дати
отримання позичальником відповідної
письмової вимоги банку.

Відповідно до п.п. 3.3.2 Договору,
позичальник зобов'язаний щомісячно
виконувати свої боргові зобов'язання
відповідно до графіку в порядку,
передбаченому п.2.5 загальної частини
договору. Не пізніше визначеного п.2.
спеціальної частини договору терміну,
повернути банку всю суму наданих
кредитних коштів, сплатити проценти за
користування кредитними коштами,
комісії, а також на вимогу банку
сплатити можливу неустойку (штраф/
пеню).

До Договору банківського
обслуговування № ВLaЖГА00077984 від 21.09.2011
року між сторонами укладено Додаток №1,
яким встановлено графік погашення
заборгованості за кредитом та
процентами (а.с. 12).

Проте судом встановлено , що
відповідач неналежним чином виконував
умови Договору, у зв'язку з чим
утворилася заборгованість , яка за
розрахунками Банку на 16 жовтня 2013 року
складає 51 063, 02 грн., з яких:

заборгованість за кредитом - 25 219, 81
грн.;

заборгованість по сплаті відсотків
за користування кредитом -719, 90 грн.;

комісія за розрахункове
обслуговування - 3 924, 86 грн.;

плата за пропуск платежів (неустойка)-
21 198, 45 грн.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України
встановлено, що пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України
спеціальна позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Отже, правова природа пені така, що
строк позовної давності щодо її
стягнення обчислюється по кожному дню,
за яким нараховується пеня, окремо.
Право на позов про стягнення пені за
кожен день виникає щодня на відповідну
суму, а позовна давність обчислюється з
того дня, коли кредитор дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
свого права.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Установивши, що ОСОБА_3 було допущено
порушення графіку повернення кредиту
та сплати процентів, у зв'язку із чим у
Банка виникло право вимагати
дострокове повернення кредиту ,
нарахованих процентів, пені в порядку ,
установленому кредитним договором, суд
дійшов обґрунтованого висновку про
стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором,
процентів за користування кредитом та
комісії за управління кредитом.

Рішення суду в цій частині
відповідає вимогам закону та
обставинам справи, а тому підстав до
скасування рішення суду колегія
суддів не вбачає.

З наданого представником позивача
суду апеляційної інстанції розрахунку
випливає, що позивач просив стягнути з
відповідача пеню, передбачену п.4.3 за
несвоєчасне повернення кредиту ,
відсотків та комісії з 16.10.2012 року і по
12.09.2013 року , тобто в межах річного
строку встановленого п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК
України, яка за вказаний період
складає 21 204,75 грн. із яких : пеня за
несвоєчасне погашення кредиту - 18 224,10
грн.; пеня по відсотках - 422,49 грн. і пеня
за несвоєчасну сплату комісії за
обслуговування - 2 558,16 грн. ( а.с. 84-86)

Таким чином, суд встановивши ,що
відповідач неналежно виконувала умови
кредитного договору, безпідставно
звільнив його від відповідальності
передбачено Договором, а тому рішення
суду в цій частині підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
задоволення вимог позивача в цій
частині.

Зазначений розмір пені не перевищує
основного розміру заборгованості і
колегією суддів не встановлено інших
обставин, які мають істотне значення та
слугували б підставою до зменшення її
розміру відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК
України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "
Всеукраїнський акціонерний банк"
задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 12 грудня 2013 року
скасувати в частині відмови у
задоволені позову про стягнення пені і
в цій частині ухвалити нове рішення ,
яким стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
проживаючої АДРЕСА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства "
Всеукраїнський Акціонерний Банк" ,
розташованого : м. Київ, вул.
Дегтярівська, 27 Т , ідентифікаційний
код 1901842 пеню за кредитним договором
№ BLаЖГФ 00077984 від 21.09.2011 року в сумі 21 198,
45 грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий

Судді: