Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/997/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12.05.2014
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючий-суддя Оприск З.Л.,

секретар судового засідання - Лемак
А.М.,

за участю позивачки: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Виноградів
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа без самостійних
вимог: Виноградівський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби в Закарпатській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом та
зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною
заявою до ОСОБА_3, третя особа без
самостійних вимог: Виноградівський
районний відділ ГУ ДМС в Закарпатській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом та
зняття з реєстраційного обліку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачка проживає в АДРЕСА_1 разом зі
своєю сім"єю в житловому будинку, який
належить їй на підставі рішення
Виноградівського районного суду від
16.08.2010 року. Вже понад шість років
відповідач по справі, брат позивачки -
ОСОБА_3, не проживає в будинку в АДРЕСА_1,
а відбуває покарання в Копичинській
виправній колонії №112. Позивачка
вказує, що на її адресу надходять листи
від банківських установ про
заборгованість брата перед банком, у
зв"язку з чим має переживання, що в
будинок зможуть прийти колектори чи
державні виконавці описувати майно
брата, якого в будинку немає. Це створює
незручності для позивачки, у зв"язку з
чим вона просить суд визнати ОСОБА_3, 1982
р.н., таким, що втратив право на
користування житлом в АДРЕСА_1 і
скасувати його реєстрацію за даною
адресою.

Позивачка в судовому засіданні свої
позовні вимоги підтримала повністю,
просила суд такі задоволити.

Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання
не з"явився, відбуває покарання у
Копичинській виправній колонії УДПС
України в Тернопільській області (№112).
Згідно письмових пояснень відповідача
від 23.04.2014 року, він згідний з позовом
позивачки ОСОБА_2, претензій не має.
Однак, відповідачем ОСОБА_3 не
зазначено його позицію щодо розгляду
справи за його відсутності. Таким
чином, суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення), позивач
не заперечив проти ухвалення заочного
рішення, тому суд постановив ухвалу про
заочний розгляд справи.

Представник третьої особи без
самостійних вимог Державної
міграційної служби Виноградівського
РВ ГУ ДМС в Закарпатській області, в
судове засідання не з"явився, будучи
належним чином повідомлений про день,
час та місце розгляду справи. Заяв чи
клопотань суду не подавав.

Заслухавши пояснення позивачки,
розглянувши доводи позову, дослідивши
подані на їх підтвердження докази, суд
встановив наступні обставини.

Згідно рішення Виноградівського
районного суду у справі №2-1178/10 від
16.08.2010 року, за ОСОБА_2, 1990 року
народження, визнано право власності в
цілому на житловий будинок, який
розташований в АДРЕСА_1.

Як вбачається з витягу про державну
реєстрацію прав №28570012 від 31.12.2010 року,
ОСОБА_2 є власником житлового будинку з
надвірними побудовами в АДРЕСА_1.

Як вбачається з відповіді ДМС
Виноградівського РВ ГУ ДМС України в
Закарпатській області №1093 від 02.04.2014
року відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
значиться зареєстрованим за адресою
АДРЕСА_1 від 08.10.1998 року.

В даний час відповідач ОСОБА_3 не
проживає в АДРЕСА_1, так як перебуває в
місцях позбавлення волі, а саме
відбуває покарання у Копичинській
виправній колонії УДПС України в
Тернопільській області (№112).

Встановлені в суді факти свідчать про
те, що між сторонами склалися спірні
правовідносини з приводу права
користування жилим приміщенням.

Дані правовідносини регулюються ст. 405
ЦК України, ст. 71 ЖК України.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім"ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідача є членом сім"ї власника
житла за адресою АДРЕСА_1, але не
користується ним понад один рік, так як
відбуває покарання у Копичинській
виправній колонії УДПС України в
Тернопільській області (№112). Причина
відсутності члена сім"ї є поважною,
оскільки така передбачена ст. 71
Житлового кодексу України, згідно якої,
зокрема, жиле приміщення зберігається
за тимчасово відсутнім наймачем, або
членами сім"ї понад шести місяців у
випадку взяття під варту, або
засудження до арешту, обмеження волі,
позбавлення волі на певний строк чи
довічне позбавлення волі протягом
усього часу перебування під вартою або
відбуття покарання, якщо в цьому
будинку, квартирі (їх частині)
залишилися проживати інші члени сім"ї.

Згідно письмових пояснень відповідача
від 23.04.2014 року, ОСОБА_3, згідний з
позовом позивачки ОСОБА_2, претензій не
має.

Позивачка бажає, щоб відповідач був
визнаний особою, що втратила право
користування житлом за адресою
АДРЕСА_1, а відповідач не заперечує
проти цього. Таким чином сторони
домовились щодо користування цим
житлом.

Визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, згідно із ст. 72
Житлового кодексу України, провадиться
в судовому порядку.

За таких обставин позовну вимогу про
визнаня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що
втратив право на користування житлом в
АДРЕСА_1 слід задоволити.

Разом із тим, розглядаючи вимогу
позивача про зняття відповідача з
реєстраційного обліку, суд враховує, що
питання про зняття з реєстрації місця
проживання/перебування вирішується та
така процедура здійснюється
управліннями, відділами (секторами)
Державної міграційної служби України в
районах, районах у містах, містах
обласного, республіканського значення.

За змістом ст. 7 Закону України від 11
грудня 2003 р. N 1382-IV "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання може бути
здійснено на підставі рішення суду про
позбавлення права власності на житлове
приміщення; позбавлення права
користування житловим приміщенням;
визнання особи безвісно відсутньою;
оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином рішення суду щодо права
користування особи житловим
приміщенням, що набрало законної сили,
є підставою для порушення питання про
зняття її з реєстрації перед органами
ДМС.

Відтак позов у частині зняття
відповідачів з реєстраційного обліку
задоволенню не підлягає.

Інших фактичних даних (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи
немає.

Отже, розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 у межах заявлених вимог
та на підставі поданих доказів, суд
дійшов висновку, що позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
частково.

Керуючись ст.ст.10, 31, 60, 212-215, 224-225 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що
втратив право на користування житлом в
АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Закарпатської області через
Виноградівський районний суд
Закарпатської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийЗ. Л. Оприск