Справа № 698/196/14-ц
Провадження 2/698/148/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2014 р. Катеринопільський
районний суд Черкаської області в
складі:

головуючого судді
Баранова О.І.,

за участю секретаря
Попович Т.І.,

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Зарудньої Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селище
Катеринопіль цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Черкаській науково-виробничий центр
по біологічному захисту рослин», про
розірвання договору оренди земельної
ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з
вищевказаним позовом в обґрунтування
якого зазначила, що 18.01.2010 року між нею
та ЗАТ НВЦ «Черкасибіозахист» було
укладено договір оренди земельної
ділянки призначеної для виробництва
товарної сільськогосподарської
продукції площею 2,45 га, вартістю 40825,60
грн., що розташована в адмінмежах
Стійківської сільської ради
Катеринопільського району Черкаської
області. З посиланням на проведену
07.04.2011 року реорганізацію юридичної
особи орендаря з закритого
акціонерного товариства у товариство з
обмеженою відповідальністю позивач
просить розірвати договір оренди,
оскільки така підстава безпосередньо
передбачена п. 40 договору оренди від
18.01.2010 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала заявлені вимоги у повному
обсязі та просить суд їх задовольнити.
В обґрунтування позову пояснила, що до
осені 2013 року їй нічого не було відомо
про реорганізацію відповідача у іншу
організаційно-правову форму
господарювання. Вважає, що
реорганізація відповідача є
безумовною підставою для розірвання
договору оренди, оскільки це прямо
передбачено договором оренди.
Пояснила, що належним чином отримувала
від відповідача орендну плату у
грошовому виразі. Незважаючи на
відсутність порушення відповідачем її
законних прав, наполягає на розірванні
договору. Вважає, що розмір орендної
плати за користування земельною
ділянкою є низьким. Зазначила, що вона
не пропонувала відповідачу змінити
умови договору, оскільки має намір
самостійно обробляти належну їй
земельну ділянку, через скрутне
матеріальне становище у якому вона
опинилася.

В судовому засіданні представник
відповідача Зарудня Д.В. повідомила про
безпідставність позовних вимог та
надала суду письмові заперечення
проти позову. В обґрунтування правової
позиції довірителя зазначила, що 07.04.2011
року закрите акціонерне товариство
«Черкаській науково-виробничий центр
по біологічному захисту рослин» було
реорганізовано у товариство з
обмеженою відповідальністю. Пояснила,
що необхідність зміни
організаційно-правової форми
господарювання товариства виникла у
зв'язку із набранням чинності 29.04.2009
року змінами внесеними до Закону
України «Про господарські товариства»
відповідно до яких протягом двох років
з моменту набрання вказаним законом
чинності, акціонерні товариства, які не
залучають кошти на ринку цінних
паперів, повинні обрати іншу
організаційно-правову форму
господарювання.

Пояснила, що згідно вимог чинного
законодавства товариством було
розміщено у друкованих засобах масової
інформації оголошення про
реорганізацію. Крім того, пояснила, що
після зміни організаційно-правової
форми господарювання товариством було
повідомлено усіх учасників договірних
відносин. Також, представник зауважила,
що товариство відкрито та публічно діє
у формі товариства з обмеженою
відповідальністю протягом майже трьох
років і протягом цього часу позивач
постійно отримувала від товариства
орендну плату, а її чоловік працював у
товаристві, як до, так після його
реорганізації. На підставі
викладеного представник стверджує, що
позивачу було достовірно відомо про
зміну організаційно-правової форми
господарювання і остання своєю
поведінкою фактично погодилася із
вказаною зміною. З наведених підстав,
твердження позивача про необізнаність
із зміною його організаційно-правової
форми господарювання вважає
недостовірними.

Судом встановлені наступні
обставини та відповідні ним
правовідносини.

З державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЧР
№ 086870 вбачається, що позивачу ОСОБА_1 на
праві власності належить земельна
ділянка для ведення
сільськогосподарського товарного
виробництва з кадастровим №
:02:0010163 у межах Стійківської
сільської ради Катеринопільського
району Черкаської області, площею 2,45
га.(а.с.7)

З договору оренди землі від 18.01.2010
року вбачається, що його укладено між
орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ЗАТ
НВЦ «Черкасибіозахист», предметом
договору є передача в строкове платне
користування земельної ділянки
призначеної для виробництва товарної
сільськогосподарської продукції з
кадастровим № :02:0010163, площею 2,45
га, вартістю на час укладення договору
40825,60 грн., що розташована в адмінмежах
Стійківської сільської ради. 15.12.2010
року зазначений договір було
зареєстровано у державному реєстрі
земель за № 04-10-787-00138
Катеринопільським районним відділом
Черкаської регіональної філії ДП
«ЦентрДЗК».(а.с.5-6)

З акту прийому-передачі земельної
ділянки від 18.01.2010 року вбачається, що
18.01.2010 року орендодавець ОСОБА_1
передала, а орендар ЗАТ НВЦ
«Черкасибіозахист» прийняв у в
строкове платне користування вказану
вище земельну ділянку.(а.с.6 на звороті)

З протоколу загальних зборів ЗАТ
НВЦ «Черкасибіозахист» від 07.04.2011 року
№ 1 (п.7 порядку денного) вбачається, що
07.04.2011 року загальними зборами
товариства прийнято рішення про
реорганізацію шляхом перетворення ЗАТ
НВЦ «Черкасибіозахист» у ТОВ НВЦ
«Черкасибіозахист». (а.с.32-35)

З публікації у бюлетені «Цінні
папери України» від 15.04.2011 року № 70 та у
газеті «Фондовий ринок Черкащини» від
15.04.2011 року № 15 вбачається, що
відповідачем ЗАТ НВЦ
«Черкасибіозахист» невизначеному колу
осіб повідомлено про проведення
реорганізації з однієї форми
господарювання на іншу.(а.с.30,31)

З договору про повну індивідуальну
матеріальну відповідальність від
02.01.2012 року укладеного між ТОВ НВЦ
«Черкасибіозахист» та ОСОБА_2
вбачається, що останній після зміни
товариством форми господарювання
виконував у відповідача роботу
техніка-електрика. З урахуванням
пояснень позивача ОСОБА_1 судом
встановлено, що вона перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2.(а.с.66)

З заяви позивача ОСОБА_1 від 31.01.2014
року вбачається, що керуючись п. 40
договору оренди від 18.01.2010 року остання
звернулася до відповідача ТОВ НВЦ
«Черкасибіозахист» з пропозицією
достроково розірвати вказаний договір
оренди у зв'язку з реорганізацією
товариства з закритого акціонерного
товариства у товариство з обмеженою
відповідальністю. При цьому пропозицій
щодо зміни умов договору від позивача
не надходило.(а.с.8)

З відповіді ТОВ НВЦ
«Черкасибіозахист» від 12.02.2014 року за №
37 вбачається, що останнє відхилило
пропозицію позивача ОСОБА_1 про
розірвання договору, зазначивши, що
будь-яких порушень прав позивача
реорганізацією не викликано, позивач
будучи дружиною працівника товариства
не могла не знати про реорганізацію
товариства, з часу реорганізації якого
сплило майже три роки, протягом яких
позивач належним чином отримувала від
реорганізованого відповідача орендну
плату і тим самим фактично погодилася
із зміною його організаційно-правової
форми.(а.с.10)

Відповідно до частини першої статті
3 ЦПК України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
визначено право кожної особи на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до правової позиції, яку
висловлено Верховним Судом України в
постанові від 25.12.2013 року (справа № 6-94
цс 13) правом на звернення до суду за
захистом наділена особа в разі
порушення, невизнання або оспорювання
саме її прав, свобод чи інтересів, а
також у разі звернення до суду органів
і осіб, яким надано право захищати
права, свободи та інтереси інших осіб
або державні та суспільні інтереси. Суд
повинен установити, чи були порушені,
невизнані або оспорені права, свободи
чи інтереси цих осіб, і залежно від
установленого вирішити питання про
задоволення позовних вимог або відмову
в їх задоволенні.

Оцінивши, за своїм внутрішнім
переконанням, досліджені у судовому
засіданні докази, врахувавши
належність, допустимість та
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
досліджених доказів у їх сукупності,
суд з урахуванням пояснень сторін,
приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог та
відсутність законних підстав для їх
задоволення, оскільки судом
встановлено, що реорганізація
відповідача не призвела до порушення
будь-яких законних прав позивача, а

останній, будучи обізнаним про її
проведення, неодноразово, належним
чином отримував орендну плату від
реорганізованого відповідача і тим
самим погодився з проведеною
реорганізацією.

Суд відкидає пояснення позивача
щодо необізнаності з фактом проведення
реорганізації відповідача, як такі, що
спростовуються сукупністю досліджених
доказів та ґрунтуються на намаганні
позивача використати формальний
привід для розірвання законного
договору оренди, з метою подальшого
використання земельної ділянки у
власних цілях.

Враховуючи викладене, ст.ст. 10, 15, 60,
84, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Черкаській
науково-виробничий центр по
біологічному захисту рослин», про
розірвання договору оренди земельної
ділянки - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Черкаської області через
Катеринопільський районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий:
О. І. Баранов