Єдиний унікальний номер 263/7982/13-ц
Провадження номер 22ц/775/2264/13 (м)
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач Мальцева Є.Є.
22 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
головуючого Песоцької Л.І.
Ткаченко Т.Б., Мальцевої Є.Є.
при секретарі Макаровій О.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Степ» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по наданню
послуг з теплової енергії та неустойки
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 25
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2013 року позивач звернувся
до суду з даним позовом, вказуючи, що
відповідач є власником квартири
АДРЕСА_1. ТОВ «Степ» надає відповідачу
послуги з постачання теплової енергії
з 2006 року. Відповідач регулярно
сплачував за надані послуги до травня
2009 року включно, а також в примусовому
порядку через Жовтневий ВДВС. З жовтня
2012 року по квітень 2013 року ОСОБА_3 не
сплачує заборгованість за надані
послуги, в зв'язку з чим утворилась
заборгованість в сумі 9854,99 грн., яку
просив стягнути з відповідача, а також
неустойку.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
25 листопада 2013 року позов ТОВ «Степ» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по
наданню послуг за постачання теплової
енергії та неустойки задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ТОВ «Степ» заборгованість в сумі 9854,99
грн., судові витрати в сумі 228,10 грн. 10
коп., а всього 10 083,09 грн. В іншій частині
позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь держави судовий збір в сумі 1,30
грн.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
апеляційний суд розглядає справу у
відсутності відповідача ОСОБА_3, який
належним чином повідомлений про дату,
час і місце судового розгляду справи,
звернувся з заявою про розгляд справи
без його участі.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника відповідача -
ОСОБА_4, який просив апеляційну скаргу
задовольнити, рішення скасувати,
ухвалити нове рішення про часткове
задоволення позову, заперечення
представника позивача ТОВ «Степ» -
Лишенко Н.С., яка просила рішення суду
залишити без змін, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ
«Степ» частково, суд першої інстанції
дійшов висновку, що позовні вимоги
позивача про стягнення суми
заборгованості за постачання
теплоенергії обґрунтовані, оскільки
відповідач у порушення діючого
законодавства та договору не здійснює
оплату по наданню послуг з постачання
теплової енергії, внаслідок чого у
нього утворилась заборгованість.

З таким висновком суду не можна не
погодитись.

Згідно ч.2 ст.509 ЦК України зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до
вимог ст.11 ЦК України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема ,
є: договори та інші правочини. Цивільні
права та обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

Відповідно вимог ст.322 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач є власником квартири
АДРЕСА_1, а також споживачем послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території, які надає позивач.

Заборгованість за період з жовтня 2012
року по квітень 2013 року становить 9854,99
грн..

Позивач неодноразово звертався до
відповідача у зв'язку з необхідністю
погашення боргу.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» №
1875-1У від 24 червня 2004 року ( далі - Закон
№ 1875-1У), п.7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, затверджених постановою
КМУ № 572 від 8 жовтня 1992 року (в редакції
постанови КМУ № 45 від 24 січня 2006 року зі
змінами внесеними постановою КМУ №5
від 14 січня 2009 року), власник та наймач
(орендатор) квартири - зобов'язаний, у
тому числі: оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені законом або договором,
дотримуватись вимог
нормативно-правових актів у сфері
житлово-комунальних послуг, пожежної і
газової безпеки, санітарних норм і
правил.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 1875-1У
житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у житлових і
нежитлових приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил;
комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпечення
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
виведення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Зі справи вбачається, що відповідно до
умов договору пайової участі №14В від 29
грудня 2005 року укладеного між ТОВ
«Степ» та ОСОБА_3, додаткової угоди № 2
від 11 липня 2006 року, акту вибору
(відводу) квартири та акту
прийому-передачі 14В, ОСОБА_3 була
передана у власність квартира АДРЕСА_1.

Загальна площа квартири складає 267,1 м2.
Опалювана площа квартири становить 255,9
кв.м, що підтверджується технічним
паспортом будинку, наданим позивачем
колегії суддів.

Облік спожитої теплової енергії
проводиться за допомогою двох
лічильників, що знаходяться на балансі
підприємства-позивача.

Показники обліку спожитої теплової
енергії відображені в актах, складених
представником підприємства -
постачальника послуг та представником
мешканців будинку АДРЕСА_1.

Відповідач проживає в зазначеній
квартирі, що він не оспорює.

Письмовий договір між позивачем та
відповідачем про надання комунальних
послуг, послуг з обслуговування
будинку та прибудинкової території не
укладався.

Отже, відповідач є власником квартири,
розташованої в багатоквартирному
житловому будинку по АДРЕСА_1 і
фактично користується послугами
позивача по опалюванню та гарячого
водопостачання, тому у нього виникає
зобов'язання по оплаті цих послуг.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«Степ», як виконавець, відповідно до
умов укладеного між сторонами
Договору пайової участі № 14В від 29
грудня 2005 року, проводить
обслуговування будинку, в якому
розташована і квартира відповідача, та
прибудинкової території, надає
електроенергію, холодну і гарячу воду,
водовідвід, тепло, зовнішнє освітлення,
освітлення приміщень загального
користування та інше.

Відповідач, відповідно до п.5.2.4
зазначеного Договору з дня підписання
сторонами акту прийому - передачі
квартири, зобов'язаний відшкодувати
позивачу тимчасові експлуатаційні
витрати, які включають в себе витрати
по утриманню будинку і прибудинкової
території і квартири: оплата за
споживання електроенергії, холодну і
гарячу воду, водовідвід, тепло,
зовнішнє освітлення, освітлення
приміщень загального користування та
інше.

До жовтня 2010 року ОСОБА_3 виконував свої
зобов'язання по оплаті витрат з надання
послуг по опалюванню належної йому
квартири.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Маріуполя від 22.11.2012 року, залишеного
без змін ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 20 березня 2012
року, ухваленого за позовом ТОВ «Степ»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
по наданню послуг з постачання
теплової енергії, стягнуто з ОСОБА_3 на
користь позивача заборгованість за
період з червня 2009 року по липень 2012
року по наданню послуг в розмірі 21136,7
грн, неустойка в розмірі 1102,25 грн та
судовий збір 222,39 грн..

Вказаною ухвалою апеляційного суду
також встановлено, що плата за надані
послуги визначена позивачем виходячи з
ціни, обчисленої з урахуванням витрат
позивача на придбання газу,
виготовлення, транспортування і
поставку тепла, яке виробляється
котельною, розташованою по АДРЕСА_1.
Тариф 1 Гкал тепла, що відпускається
зазначеною котельною для населення,
визначений позивачем з урахуванням
понесених витрат на виробництво і
транспортування у розмірі 533,12 коп..

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Маріупольської міської ради
№ 45 від 15 лютого 2012 року були
затверджені тарифи на послуги з
опалення і підігріву води, які
надаються населенню ТОВ «Степ» по
опаленню будинку по АДРЕСА_1: 533 грн.12
коп. за 1 Гкал, по підігріву води -533 грн.14
коп. за 1Гкал, які діють і на даний час.

Також ухвалою суду від 20.03.2013 року
встановлено, що згідно з ліцензією
серія АВ № 429212 виданої на строк з 22
січня 2009 року по 21 січня 2014 року, ТОВ
«Степ» мало право на виробництво
теплової енергії, транспортування її
магістральними та місцевими
(розподільчими) тепловими мережами,
постачання теплової енергії (крім
певних видів господарської діяльності
у сфері теплопостачання, якщо теплова
енергія виробляється на
теплоелектроцентралях,
корегенераційних установках та
установках з використанням
нетрадиційних або поновлюваних джерел
енергії).

Тож, оскільки позивач фактично поніс
витрати, пов'язані з наданням тепла у
квартиру відповідача, виходячи з
зобов'язання останнього повернути ТОВ
«Степ» експлуатаційні витрати з
утримання будинку, кількості Гкал, що
приходяться на опалення квартири
відповідача, розглядаючи справу в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає обґрунтованими
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача вартості несплачених
ОСОБА_3 послуг по опалюванню належної
йому квартири за період з жовтня 2012
року по квітень 2013 року. З тих же
підстав колегія суддів не
погоджується з доводами апеляційної
скарги про невірне визначення судом
першої інстанції правовідносин у
зв'язку із стягненням з відповідача
боргу саме за теплопостачання, а не
компенсації за тимчасові
експлуатаційні витрати, оскільки такі
доводи спростовані змістом п.5.2.4
договору пайової участі №14в від 29.12.2005
року, укладеного між сторонами.

Рішенням виконавчого комітету
Маріупольської міської ради від 17
листопада 2010 року № 360/1 зареєстровано
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Варганова»
за адресою АДРЕСА_1. Постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 26 березня 2012
року (справа № 32/132 пн) ТОВ «Степ» було
зобов'язано передати вказаному ОСББ
технічний паспорт будинку АДРЕСА_1,
приміщення та обладнання котельної №
54 - технічний поверх, розташованого за
вказаною адресою, останнє утриманням
зазначеного будинку та опаленням
квартир будинку не займалось, ніяких
витрат з цього приводу не несло .

Представник відповідача не
заперечував, що фактично у спірний
період послуги з надання тепла у
квартиру ОСОБА_3 надавало ТОВ «Степ».

Тому доводи апеляційної скарги, що суд
першої інстанції всупереч таким
обставинам дійшов до невірного
висновку, оскільки позивач з часу
звернення ОСББ до нього про передачу
будинку на баланс об'єднання (січень 2011
року) не мав права надавати послуги з
постачання теплової енергії та нести
тимчасові експлуатаційні витрати,
являються неспроможними.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності підтверджень тарифів на
послуги, які застосовані позивачем при
розрахунку суми боргу також не є
слушними. Рішення виконавчого
комітету Маріупольської міської ради
від 15.02.2012 року про затвердження
тарифів на опалення і підігрів води, з
яких виходив позивач, є дійсним,
відповідачем не спростовані. Колегією
суддів досліджені акти, у яких
відображені покажчики лічильників
теплової енергії, технічний паспорт
будинку, з якого вбачається, що
опалювана площа не змінювалася за
спірний період, і вказані письмові
докази спростовують доводи
апеляційної скарги про неправильність
судового рішення у зв'язку з
відсутністю обгрунтування калькуляції
суми боргу відповідача.

Оскільки і після прийняття судового
рішення про передачу котельної ОСББ, в
період з жовтня 2012 року по квітень 2013
року її експлуатацію здійснювало ТОВ
«Степ» та надавало тепло у квартиру
відповідача, колегія суддів не може
погодитись з доводами апеляційної
скарги щодо відсутності підстав для
стягнення заборгованості на послуги,
надані у зазначений період.

Колегія суддів переглядає рішення
відповідно до вимог ст..303 ЦПК України в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Рішення суду в частині стягнення з
відповідача заборгованості за послуги
по наданню тепла за час прострочення
відповідає вимогам закону. Підстав для
скасування рішення суду в цій частині
не вбачається. Рішення суду в частині
відмови у стягненні суми неустойки не
оскаржується, тому колегією суддів не
перевіряється.

Інші доводи апеляційної скарги також
не спростовують правильність
висновків суду першої інстанції.
Ніяких нових обставин чи доказів, які
не були предметом розгляду судом
першої інстанції та могли б вплинути на
правильність висновків та рішення
суду відповідачем та його
представником не надано.

Тому, з урахуванням
встановлених обставин справи та
положень закону колегія суддів вважає,
що рішення суду відповідає вимогам
матеріального та процесуального
закону і підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
25 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з дня проголошення, може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції.

Судді