Справа № 755/524/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" березня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участю секретаря Ликсової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група" до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

ПрАТ «Страхова компанія "Українська
страхова група» звернулося до суду з
позовом у якому просить стягнути із
ОСОБА_1 в порядку регресу кошти в сумі 8
958 грн. 23 коп. та судові витрати.

Вимоги мотивує тим, що у серпні 2010 року
позивачем було видано страховий поліс
№ ВС/9890186 цивільно-правової
відповідальності власника наземного
транспортного засобу, предметом якого
було страхування транспортного засобу
«Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_1.

20 квітня 2011 року в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «Хюндай Соната»
д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 04 червня 2011 року
відповідача було визнано винним у
вчиненні зазначаної
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до звіту № 217 від 28.04.2011 року,
шкода завдана потерпілій особі при
пошкодженні автомобіля «Тойота» д.н.з.
НОМЕР_2 була оцінена у розмірі 16481 грн. 24
коп.

26 грудня 2012 року позивачем було
виплачене страхове відшкодування.

У зв»язку з цим позивач просить
стягнути з відповідача в порядку
регресу сплачену суму страхового
відшкодування 8 958,23 грн. з посиланням на
положення пп. ґ), в) пп. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у зв»язку з тим,
що відповідач самовільно залишив місце
дорожньо-транспортної пригоди.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, суду подав заяву з
проханням розглянути справу у його
відсутності у якій зазначив, що позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, у зв'язку з чим суд з
урахуванням заяви представника
позивача, вважає за можливе розглянути
справу у відсутності відповідача та
відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК
України ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно постанови Дніпровського
районного суду м. Києва від 07 червня 2011
року, ОСОБА_1 20.04.2011 року о 18 год. 50 хв.,
керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з.
НОМЕР_1 на мосту Патона в м. Києві при
зміні напрямку руху не переконався, що
це буде безпечно для інших учасників
дорожнього руху та не створить
перешкоди у русі, внаслідок чого
здійснив зіткнення з автомобілем
«Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням
водія ОСОБА_2, чим порушив п. 10.1 ПДР
України. (а.с. 9). Вказаною постановою
відповідача визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу на користь держави у розмірі 340
грн.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов»язкова для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову суду,
з питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

На момент скоєння
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2, був
застрахований в ПАТ «УСК» Гарант Авто»
відповідно до договору страхування
19G-0350398.

Згідно звіту № 217 від 11.05.2011 року про
незалежну оцінку з визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику колісного транспортного
засобу вартість матеріального збитку
завданого власнику постраждалого
автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2
склала 16481,24 грн. (а.с. 5-7).

Відповідно до заяви на виплату
страхового відшкодування № 122242/23/ЮК
від 07.12.2012 року ПАТ «СК «Українська
страхова група» було здійснено платіж
у розмірі 8 958,23 грн. на рахунок ПАТ «УСК
«Гарант Авто», як виплата страхового
відшкодування відносно страхувальника
ОСОБА_1, що підтверджується платіжним
дорученням № 17217 від 26.12.2012 року (а.с. 8).

Страхувальники це юридичні особи та
дієздатні громадяни, що уклали із
страховиками договори обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб під
час експлуатації наземного
транспортного засобу. Забезпечений
транспортний засіб це транспортний
засіб, зазначений у чинному договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності, за
умови його експлуатації особами,
відповідальність яких застрахована
(ст. 1 Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»).

Згідно ст. 22 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно заявлених вимог позивач
просить стягнути з відповідача в
порядку регресу сплачену суму
страхового відшкодування у розмірі 8
958,23 грн. з посиланням на положення пп. ґ)
в) пп. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при цьому вказує на те, що
відповідач, порушивши Правила
дорожнього руху, самовільно залишив
місце пригоди, що підтверджується
постановою Святошинського районного
суду м. Києва та не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених зазначеним Законом.

Перелік підстав щодо можливості
подання регресного позову страховика
після виплати страхового
відшкодування до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду,
визначений нормою статті 38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», яка, серед іншого, містить
підпункти в), ґ) пункту 38.1.1, на які
посилається позивач, якими передбачено
подання вказаного регресного позову у
випадку, якщо страхувальник після
дорожньо-транспортної пригоди за його
участю самовільно залишив місце
пригоди, а також якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

При цьому підпунктом 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний вжити
заходів з метою запобігання чи
зменшення подальшої шкоди.

На підтвердження вимог позивачем
подана вищевказана постанова
Дніпровського районного суду м. Києва
від 07.06.2011 року, відповідно до якої
відповідача визнано винним, у скоєнні
ДТП, яка відбулася 20.04.2011 року, та
притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення
правил дорожнього руху, що спричинило
пошкодження транспортних засобів).

Разом з тим, будь-яких доказів про те, що
відповідач самовільно залишив місце
дорожньо-транспортної пригоди суду не
надано та такі у матеріалах справи
відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права,
свободи та інтереси фізичних осіб,
права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Отже, беручи до уваги вищевикладене,
позов не знайшов свого підтвердження в
судовому засіданні, а тому задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 22, 33, 38 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 62, 64, 74, 76, 88,
169, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група" до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Дніпровським районним судом м. Києва за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя