Справа № 217/5863/12 Провадження №
22-ц/772/1617/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Слободяник Т. В.Категорія: 6
Доповідач: Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду Вінницької
області в складі :

Головуючого: Сопруна В.В.

Суддів : Матківської М.В.,
Шемети Т.М.,

При секретарі :
Пантелеймоновій А.І.,

За участю: представника
Немирівської міської ради -
Широкобород А.Г., -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за
участю третіх осіб Немирівської
міської ради, ОСОБА_6, приватного
нотаріуса ОСОБА_7 про знесення
самочинно збудованих господарських
будівель, визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 14.11.2013 року ?
частини господарських будівель, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Немирівського районного суду
Вінницької області від 24 березня 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3,
третьої особи Немирівської міської
ради про зобов»язання особи, яка
здійснила самочинне будівництво,
провести відповідну перебудову.

В квітні 2013 року ОСОБА_3 подала
зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третьої особи Немирівської
міської ради про знесення самочинно
збудованого нерухомого майна ? сараїв
«ж»; «ж-1»; сараю-прибудови «ж-2», погріба
«ж/під» будинку АДРЕСА_2.

16.10.2013 року зустрічна позовна заява
ОСОБА_3 була об'єднана в одне
провадження з первісним позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Ухвалою Немирівського районного суду
Вінницької області від 24.12.2013 року
позовну заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5
залишено без розгляду.

24.12.2013 року ОСОБА_3 подала до суду заяву
про збільшення позовних вимог, якими
просила визнати недійсним договір
купівлі - продажу від 14.11.2013 року,
укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
та знести за рахунок ОСОБА_4 ОСОБА_5 ці
самочинні господарські будівлі.

Рішенням Немирівського районного
суду Вінницької області від 24 березня
2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду, ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просила скасувати рішення
Немирівського районного суду
Вінницької області від 24 березня 2014
року та постановити нове рішення про
задоволення позову. Вирішити питання
щодо розподілу судових витрат.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши осіб, які з'явилися в
судове засідання, дослідивши матеріали
цивільної справи, прийшла до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення за таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішенням,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції відмовлено у
задоволенні позову з підстав пропуску
ОСОБА_3 строків позовної давності.

Згідно ч.1,2 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до договору купівлі -
продажу від 14.11.2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
продали своє нерухоме майно квартиру
АДРЕСА_2 яким вони користувалися з 1966
року, 02.12.1993 року отримали Свідоцтво про
право власності на зазначену квартиру
№ 911 і зареєстрували в Тульчинському
МБТІ. Господарські приміщення вони
також обладнали на протязі з 1966 року до
1986 року з дерев'яних на цегляні.

Із договору купівлі - продажу від 14.11.2013
року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в 1.1
абзаці другому зазначено що згідно
технічного паспорта реєстровий № 1979 - 1
виданого КП «Тульчинське МБТІ» 01.03.2007
року до складу квартири № 2 входить
передня 2-1, ванна кімната 2-2, кімната 2-3,
кімната 2-4, кухня 2-5, кімната 2-6, кладовка
2-7, вбудована шафа 2- 8, ? сараю «ж», сараю
«ж-1», сараю «ж-2», погріб « ж/під».

Зокрема господарські будівлі були
внесені до нерухомого майна ОСОБА_4,
ОСОБА_5 і належність цього майна ОСОБА_4
та ОСОБА_5 перевірена нотаріусом (
а.с.128).

Позивачка ОСОБА_3 придбала свою
квартиру АДРЕСА_1 30.08.2002 року згідно
договору купівлі - продажу (а.с.76) і
зареєструвала в КП «Тульчинське МБТІ»
04.12.2003 року (а.с.77).

Згідно з п. 3.2 розділу 3
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженої наказом
Держкомбуду України від 24.05.2001року №127
не належать до самочинного
будівництва: зміна призначення
господарських будівель; індивідуальні
(садибні) житлові будинки, садові,
дачні будинки, господарські
(присадибні) будівлі та споруди,
прибудови до них побудовані до 5
серпня 1992 року.

Аналогічне підтверджується і
«Порядком прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва
та житлово-комунального господарства
від 19.03.2013 № 95 (п. 3.1.) документом, який
засвідчує відповідність закінчених
будівництвом до 05 серпня 1992 року
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, які не
підлягають прийняттю в експлуатацію,
вимогам законодавства, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації.

Враховуючи викладене колегія суддів не
вбачає підстав для знесення самочинно
збудованих будівель.

Згідно ст.203 ЦК України передбачено
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину, а
саме зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним; Правочин,
що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

За змістом ч.2,3 ст.209 ЦК України,
нотаріальне посвідчення правочину
здійснюється нотаріусом або іншою
посадовою особою, яка відповідно до
закону має право на вчинення такої
нотаріальної дії, шляхом вчинення на
документі, в якому викладено текст
правочину, посвідчувального напису.
Нотаріальне посвідчення може бути
вчинене на тексті лише такого
правочину, який відповідає загальним
вимогам, встановленим статтею 203 цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме із договору купівлі-продажу від
14.11.2013 року (а.с.162), вказаний договір
засвідчено приватним нотаріусом
Немирівського районного нотаріального
округу ОСОБА_7 з додержанням всіх вимог
чинного законодавства, а тому колегія
суддів не вбачає підстав для визнання
його недійсним.

Не навела ОСОБА_3 правових наслідків
недодержання сторонами при вчиненні
правочину вимог закону, передбачених
ст.ст. 215 - 236 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_3 не має будь яких прав
на вказану квартиру з господарськими
будівлями.

За змістом ст. 15,16 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, зокрема,
визнання права.

Колегія суддів не вбачає, а матеріали
справи не містять доказів того, що
вказаний договір купівлі-продажу та
побудовані самочинно господарські
будівлі на протязі з 1966 року по 1986 роки,
якимось чином порушують права ОСОБА_3,
яка придбала свою квартиру тільки в 2002
році, а тому вважає, що вказані вимоги
позову є безпідставними.

Частина третя ст. 267 ЦК України
передбачає, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

В матеріалах справи відсутня заява про
застосування строків позовної
давності, а тому районний суд помилково
їх застосував.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення
суду підлягає до скасування з
ухваленням нового рішення, якщо
висновки суду не відповідають
обставинам справи і судом допущено
порушення норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного та
керуючись ст.307, 309, 313-314, 316, 217, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Немирівського районного суду
Вінницької області від 24 березня 2014
року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, за участю третіх осіб
Немирівської міської ради, ОСОБА_6,
приватного нотаріуса ОСОБА_7 про
знесення самочинно збудованих
господарських будівель, визнання
недійсним договору купівлі-продажу від
14.11.2013 року ? частини господарських
будівель - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий: підпис
Сопрун В.В.

Судді: підписи
Матківська М.В.

Шемета Т.М.

З оригіналом вірно:
Сопрун В.В.