Коростишівський районний суд
Житомирської області
Справа № 280/2571/13-ц
Провадження № 2/280/878/13
РІШЕННЯ

Іменем України

16 квітня 2014 року
м.Коростишів

Коростишівський районний суд
Житомирської області в складі :

головуючого - судді
Василенка Р.О.,

секретаря - Бех І.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи приватний
нотаріус Коростишівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6
про стягнення боргу за договором
позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом посилаючись на те, що між ним та
відповідачем 06 грудня 2012 року було
укладено договір позики, що
посвідчений приватним нотаріусом
Коростишівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 За
вказаним договором відповідач ОСОБА_3
позичила у позивача 1200000 (один мільйон
двісті тисяч) грн.. терміном до 01 червня
2013 року. Із вказаної суми позики
відповідач повернула позивачу 22.07.2013
року 100000 (сто тисяч) грн. та 19 вересня 2013
року повернула 900000 (дев'ятсот тисяч )
грн., а 200000 (двісті тисяч) грн. боргу не
повернуто, і тому позивач просить
стягнути вказану суму боргу з
відповідача, а також 3% річних, що
складає 11104,09грн. за період з 02 червня 2013
року по 08 листопада 2013 року.

В ході розгляду справи залучено до
участі в справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних позовних
вимог на предмет спору на стороні
позивача ОСОБА_6.

В ході розгляду справи позивач та його
представник підтримали позовні вимоги,
суду пояснили, що відповідач не віддала
борг в сумі 200000грн., про що в позивача є
відповідна розписка. За договором
позики відповідач віддавала борг за
придбане в позивача приміщення.
Просять позов задовольнити.

Відповідач позов не визнала, суду
пояснила, що вона залишок боргу в сумі
200000грн. віддала позивачу, це було в
вересні 2012 року біля приміщення кафе
"Золота рибка" в с. Стрижівка,
Коростишівського району, що можуть
підтвердити свідки ОСОБА_7 та її водій
ОСОБА_8, які і привезли їй ці гроші та
які вона позичила у ОСОБА_7, а тому свої
зобов'язання виконала і просить
відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, суду пояснив, що
оскільки фактично позивач відповідачу
гроші не передавав, то відповідно в них
не виникло зобов'язань за договором
позики і такі вимоги позивача не можуть
бути задоволені. Просить відмовити в
задоволенні позову.

Від третьої особи ОСОБА_6 надійшла
заява про розгляд справи без її участі,
а тому суд розглянув справу без участі
останньої.

Третя особа нотаріус ОСОБА_5 в судове
засідання не з"явилась, повідомлялась
належним чином, а тому суд розглянув
справу без участі останньої, сторони не
заперечили.

Допитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду
пояснили, що відповідач віддала
позивачу 200000грн. в вересні 2012 року, вони
при цьому були присутні, це відбулось
біля приміщення кафе «Золота рибка» в
с. Стрижівка Коростишівського району.
Ці гроші відповідач позичила у ОСОБА_7

Суд заслухавши пояснення
учасників процесу, допитавши свідків,
дослідивши надані докази на засадах
змагальності, в межах позовних вимог,
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення.

Так, судом встановлено, що між
позивачем та відповідачем 06 грудня 2012
року було укладено договір позики, що
посвідчений приватним нотаріусом
Коростишівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 За
вказаним договором відповідач ОСОБА_3
позичила у позивача 1200000 (один мільйон
двісті тисяч) грн. терміном до 01 червня
2013 року. 04 вересня 2013 року між позивачем
та відповідачем укладено договір про
внесення змін до договору позики від
06.12.2912 року що посвідчено нотаріусом
ОСОБА_5, згідно якого п.1 договору позики
від 06.12.2012 року викладено в новій
редакції стосовно терміну повернення
боргу до 15.10.2013 року.

Із вказаної суми позики відповідач
повернула позивачу 22.07.2013 року 100000 (сто
тисяч) грн. та 19 вересня 2013 року
повернула 900000 (дев'ятсот тисяч ) грн., що
підтверджується відповідними
нотаріально засвідченими заявами
позивача та сторонами не оспорюється.

200000 (двісті тисяч) грн. боргу позивачу
не повернуто, що підтверджується
наявністю в останнього оригіналу
розписки написаної відповідачем 12.09.2013
року на заяві позивача від 12.09.2013 року
про повернення боргу в сумі 100000 та
200000грн., де відповідачем зазначено, що
гроші в сумі 200000грн. ОСОБА_1 фактично не
передані, заява складена останнім на
вимогу банку.

Виходячи з викладеного, то сторонами
дотримано вимог ст.ст.1046,1047 ЦК України,
договір позики укладено в письмовій
формі, нотаріально посвідчений,
позичальник не оспорював договору
позики на підставі ст. 1051 ЦК України,
сторонами виконувався, тому суд вважає,
що договір позики мав місце, а у
відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору, а як
встановлено судом, то зобов'язання
відповідач не виконав.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом свого майнового права та
інтересу.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов»язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього кодексу.

У відповідності до ч.1 та 2 ст. 625 ЦК
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов»язання і
боржник, який прострочив виконання ним
грошового зобов»язання, на вимогу
кредитора зобов»язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних .

Таким чином, суд вважає законною вимогу
позивача про повернення суми боргу з
врахуванням 3% річних, розмір яких судом
розраховується починаючи від дати
закінчення терміну виконання
зобов'язання, а саме з 16.10.2013 року, а не з
червня 2013 року, як вказано позивачем,
оскільки термін повернення грошей
вказаний у вищевказаному договорі саме
до 15.10.2013 року.

Відповідно 3%річних складає на дату
постановлення рішення 3008грн. з
розрахунку 200000грн. х 3 х 183 (дні
прострочки) : 365 : 100 = 3008грн.

Суд не приймає до уваги показання
свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, як достатній
та належний доказ, стосовно повернення
відповідачкою позивачу 200000грн.,
оскільки у відповідності до п.3 ч.1 ст. 208
ЦК України правочини фізичних осіб між
собою на суму, що перевищує у двадцять і
більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян повинні вчинятись у письмовій
формі, а виходячи з вимог ч.1 ст. 218 ЦК
України при недодержанні вимог щодо
письмової форми правочину і
запереченні однією із сторін факту
вчинення правочину - рішення суду не
може ґрунтуватись на свідченнях
свідків.

У відповідності до ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягають до стягнення
судові витрати - 2030 грн. пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог
(203008грн. х 1% = 2030грн.).

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст.16,625,1046,1047,ч.1 ст. 1049, ч.1 ст. 1050 ЦК
України, керуючись ст.ст.
3,10,60,88,208,209,212,213,215,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 200000
(двісті тисяч) грн. боргу за договором
позики від 06.12.2012 року та 3 % річних за
прострочення грошового зобов'язання у
розмірі 3008грн. В решті розміру
стягнення 3% річних відмовити за
безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
2030грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Коростишівський
районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Р.О. Василенко