Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дубановська І.
Д. ,

при секретарі - Приймак Л. А.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Щеколдіна
М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Біла Церква
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Богдан Схід Авто",
треті особи, які не заявляють
самостійних виомг: Страхова компанія
"Арсенал Страхування", Управління
захисту прав споживачів у м. Києві,
Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк", Корпорація "Богдан" про
відшкодування збитків і моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
цивільним позовом до ТОВ «Богдан Схід
Авто», треті особи: СК «Арсенал
Страхування», Управління захисту прав
споживачів у м.Києві, ПАТ «Укрсоцбанк»,
Корпорація Богдан про відшкодування
збитків і моральної шкоди,
обґрунтувавши свої вимоги тим, що 08
березня 2013 року відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Ліфан 320, д/н НОМЕР_2. У
результаті ДТП транспортний засіб
пошкоджено і потребував проведення
ремонтних робіт.

14 березня 2013 року транспортний засіб
доставлено за допомогою евакуатора за
адресою СТО. Акт прийому-передачі
транспортного засобу сформовано 20
березня 2013 року. також відповідачем,
того ж дня, сформовано рахунок на
придбання запчастин та оплату
ремонтних робіт.

12 квітня 2013 року СК «Арсенал
Страхування», страховик транспортного
засобу за напрямком КАСКО,
перерахувала кошти в сумі 23 687,51 грн. на
користь ТОВ «Богдан Схід Авто».

Фактично, ремонтні роботи щодо
транспортного засобу не було проведено
за період більше ніж 90 календарних
днів, що вказує на відкрите ігнорування
СТО інтересів власника транспортного
засобу щодо можливості експлуатації
автомобіля.

26 червня 2013 року ним надіслано
претензію до відповідача з вимогою
завершити ремонт або повернути
перераховані кошти, однак відповіді на
претензію не отримав.

Автомобіль повернуто після виконання
ремонту 07.10.2013 року.

Позивачеві доводилося користуватись
автомобілем (з метою задоволення
особистих потреб та потреб сім'ї) на
оплатній основі відповідно до договору
із суб'єктом господарювання, що надає
послуги з прокату автомобілів. Позивач
прийняв рішення оформити прокат
транспортного засобу, що відповідає
класу транспортного засобу переданого
на ремонт.

Крім того, вважає, що йому нанесено
моральну шкоду в розмірі 2 500 грн., Крім
того розмір пені, яку слід стягнути з
відповідача, за розрахунками позивача,
становить 710,60 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача
на користь позивача, збитки, завдані
порушенням законодавства про захист
прав споживачів, у розмірі 39 710,60 грн. та
понесені судові витрати на сплату
судового збору в розмірі 391,11 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі посилаючись на доводи
аналогічні наведеним у позовній заяві.

Представник відповідача Щеколдін М.Ю.
заперечував проти задоволення
позовних вимог в повному обсязі.
Вважає, що відповідач сумлінно виконав
всі зобов'язані взяті перед позивачем,
а тривалий час виконання робіт по
ремонту транспортного засобу позивача
сталась не з вени відповідача, тому
вважає заявлені вимоги не
обґрунтованими та такими, що не
підлягає задоволенню.

Представник СК «Арсенал Страхування»
Авдєєв С.О., що діє згідно довіреності
від 27 січня 2014 року в судове засідання
не з'явився, про дату час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, надіслав до суду заяву з якої
вбачається, що СК «Арсенал
Страхування» належним чином виконало
свої зобов'язання перед ОСОБА_1, що
полягає у перерахунку виплати
страхового відшкодування на рахунок
СТО ТОВ «Богдан Схід Авто» за проханням
ОСОБА_1

Представник Управління захисту прав
споживачів у м. Києві, в судове
засідання не з'явився, про дату час та
місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, з заявами чи
клопотаннями до суду не звертались.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк», в судове
засідання не з'явився, про дату час та
місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, з заявами чи
клопотаннями до суду не звертались.

Представник корпорації «Богдан», в
судове засідання не з'явився, про дату
час та місце розгляду справи
повідомлялись належним чином, з
заявами чи клопотаннями до суду не
звертались.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового процесу, повно та всебічно
з'ясувавши всі обставини що мають
значення для правильного вирішення
справи, вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з доданих до справи
матеріалів, позивач ОСОБА_1, є
власником транспортного засобу «Lifan»,
д.н.з. НОМЕР_2. Даний факт
підтверджується копією технічного
паспорту автотранспортного засобу.

Між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк»
укладено договір відновлювальної
кредитної лінії № INSURANCE1від 07.05.2012
року.

Між позивачем та ПАТ СК «Арсенал
Страхування» 07.02.2012 року укладено
договір добровільного страхування
наземного транспорту. Даний факт
підтверджується копією даного
договору.

З копії акту № СА-0000839 вбачається, що
ТОВ «Богдан Схід Авто» прийняв 20.03.2013
року від позивача автотранспортний
засіб «Lifan», д.н.з. НОМЕР_2.

ТОВ «Богдан Схід Авто» 20.03.2013 року було
видано рахунок-фактури № СА-000064 на суму
25 632,74 грн. Копія вказаного
рахунку-фактури міститься в матеріалах
справи.

30.04.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та ФОП
ОСОБА_6 укладено договір прокату
легкового автомобіля №7.04/13, згідно
якого позивач прийняв у строкове
платне користування автомобіль Fiat Punto.
Даний факт підтверджується копією
наведеного договору та копією акту
приймання-передачі легкового
автомобіля.

26.06.2013 року позивач надіслав на адресу
відповідача претензію про усунення
недоліків, яка отримана представником
відповідача 08.07.2013 року, що
підтверджується копією
рекомендованого поштового
повідомлення.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2,3 ст.10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 cm.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1,2 ст.57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
яка є частиною національного
законодавства, кожна людина при
визначенні її громадянських прав і
обов'язків має право на справедливий
судовий розгляд упродовж розумного
строку.

Сторони не заперечують, що позивач
звернувся 20.03.2013 року до відповідача з
приводу проведення не гарантійного
оплатного ремонту пошкодженого ним
транспортного засобу.

Відповідно до ч.1,3 ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України,
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та відповідачем виникли
договірні відносини, про що свідчить
виникнення прав та обов'язків у
позивача та відповідача відносно один
одного на основі акту
приймання-передачі транспортного
засобу позивача відповідачем з метою
проведення не гарантійного ремонту.

Варто зазначити, що позивач на власний
розсуд визначився з виконавцем робіт
які вважав за необхідні провести.

Крім того, позивачем не заперечувався
той факт, що позивач був повідомлений
про відсутність всіх необхідних
запчастин для проведення ремонту
переданого, згідно акту
прийманні-передачі від 20.03.2014 року,
автомобіля.

За таких обставин не оформлювався і
наряд-замовлення, що свідчить про не
використану можливість позивача
змінити виконавця ремонтних робіт його
автомобіля, якщо його не влаштовують ті
умови які йому запропоновані
відповідачем.

Відповідно до ч.1,2 ст.837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Враховуючи наведене, суд доходить
висновку, що представник відповідача
вірно зазначає, що між ТОВ «Богдан Схід
Авто» та позивачем було укладено саме
договір підряду.

Відповідно до ч.1, ст.839 ЦК України,
підрядник зобов'язаний виконати
роботу, визначену договором підряду, із
свого матеріалу і своїми засобами, якщо
інше не встановлено договором.

Позивач не заперечує, що представником
відповідача повідомлялось йому про
необхідність попередньої оплати
ремонтних робіт, що дасть можливість
замовити необхідні запчастини з
республіки Китай.

Відповідно до ч.1, ст.840 ЦК України, якщо
робота виконується частково або в
повному обсязі з матеріалу замовника,
підрядник відповідає за неправильне
використання цього матеріалу.
Підрядник зобов'язаний надати
замовникові звіт про використання
матеріалу та повернути його залишок.

Як вбачається з пояснень учасників
судового процесу та матеріалів справи,
позивач не виявляв бажання надати
відповідачу необхідні запчастини з
метою прискорення виконання
необхідних робіт.

Оплата за запчастини надійшла до
відповідача 12.04.2013 року, після чого і
було зроблено замовлення запчастин з
Китайської народної республіки.

Відповідач отримав з республіки Китай
контейнер в якому знаходились
необхідні запчастини для ремонту
автомобіля позивача 16.08.2013 року, даний
факт підтверджується копією митної
декларації, яка міститься в матеріалах
справи.

Ремонтні роботи були виконані до 01.09.2013
року, що не заперечувалось позивачем.

Відповідно до ст.846 ЦК України, строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.
Якщо у договорі підряду не встановлені
строки виконання роботи, підрядник
зобов'язаний виконати роботу, а
замовник має право вимагати її
виконання у розумні строки, відповідно
до суті зобов'язання, характеру та
обсягів роботи та звичаїв ділового
обороту.

Враховуючи вище наведені обставини
справи та спів ставши їх з відповідними
нормами законодавства, що регулюють
вказані правовідносини, суд дійшов
обґрунтованого висновку, що відповідач
виконав роботи по ремонту автомобіля
позивача в розумні строки.

Суд вважає, що позивач не вірно вважає
весь час знаходження його автомобіля
«Lifan», д.н.з. НОМЕР_2 у відповідача, тобто
з 20.03.2013 року по 07.10.2013 року, строк
виконання ремонтних робіт
відповідачем. Тривалий час перебування
автомобіля позивача у відповідача
стався не з вини ТОВ «Богдан Схід Авто»,
що підтверджено матеріалами справи.
Крім того, фактичним періодом
виконання ремонтних робіт автомобіля
«Lifan», д.н.з. НОМЕР_2, слід вважати період
з якого відповідач мав практичну
можливість виконати ремонтні роботи,
тобто з моменту отримання відповідачем
необхідних запчастин з республіки
Китай. Згідно копії митної декларації,
контейнер з необхідними запчастинами
перетнув митну територію України
16.08.2013року.Фактичні ремонтні роботи
були здійснені в період з 16.08.2013 до
01.09.2013 року, що не заперечувалось
сторонами, тому суд вважає, що
відповідачем дотримано вимоги ст.846 ЦК
України.

Крім того, суд вважає, що позивач не
вірно застосовує ст.11,22 ЦК України,
відповідно до яких, позивач має право
на відшкодування завданих збитків,
зокрема, витрат, які позивач зробив для
відновлення порушеного права.

Позивачем не доведено порушення його
прав з боку відповідача. Оренда іншого
транспортного засобу здійснена
позивачем за власним бажанням і тому
витрати понесені на його оренду не
підлягають стягненню з відповідача.

Вирішуючи питання про обґрунтованість
вимог позивача в частині стягнення
моральної шкоди, суд керується п. 5
Постанови Пленуму Верховного суду
України "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. (зі
змінами та доповненнями), відповідно до
якого, при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди з'ясуванню підлягають: наявність
такої шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача, вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Позивачем не надано жодних належних та
допустимих доказів надавши належну
правову оцінку яким суд мав би
можливість дійти обґрунтованого
висновку про їх задоволення.

Враховуючи вище наведене, позивач
скористався своїм правом на судовий
захист, однак його позиція не знайшла
свого підтвердження в ході судового
слідства.

Крім того, на підставі ст.79, 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
понесені судові витрати залишити за
позивачем.

На підставі викладеного й керуючись п. 5
Постанови Пленуму Верховного суду
України "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31.03.95 р., ст. ст. 10,
11, 88, 209, 212, 214-215, ЦПК України, ст. ст.
11,22.836,837,839,840,846 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Богдан Схід Авто»,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог: Страхова компанія
«Арсенал Страхування», Управління
захисту прав споживачів у м. Києві,
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк», Корпорація «Богдан» про
відшкодування збитків і моральної
шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у
єдиному екземплярі.

Суддя І. Д. Дубановська