Справа № 297/439/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого Гал Л. Л., при секретарі
Боротей А.Е., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Берегівської міської
ради про скасування державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
Берегівської міської ради про
скасування державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ІV-ЗК №028868 від 28.02.2000 року,
зазначивши, що звернувшись до
управління держземагентсва у
Берегівському районі з метою одержання
кадастрового номеру на земельну
ділянку площею 0,0493 га, йому було
відмовлено у зв'язку тим, що у рішенні
Берегівської міської ради та
державному акті на право приватної
власності повинно було бути зазначено
цільове призначення для
обслуговування житлового будинку, а не
для ведення особистого підсобного
господарства.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, через канцелярія суду подав
заяву, згідно якої просив справу
розглянути без його участі, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.
22).

Представник відповідача Берегівської
міської ради в судове засідання не
з'явився, згідно поданого листа просив
справу розглянути без його участі,
проти позовних вимог не заперечує
(а.с. 23).

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов
до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків звільнення від
доказування.

Так, 28 лютого 2000 року позивачу ОСОБА_1
був виданий державний акт на право
приватної власності на землю серії
ІV-ЗК №028868 для ведення особистого
підсобного господарства на підставі
рішення виконкому Берегівської
міської ради від 23.02.2000 року №65, у якому
зазначено, що земельна ділянка надана
позивачу відповідно до його заяви для
ведення особистого підсобного
господарства, розміром 0,50 га (а.с. 9).

Іншим рішенням виконавчий комітет
Берегівської міської ради за № 267 від
24.05.2000 року, передана ще одна земельна
ділянка позивачу у приватну власність
для ведення особистого підсобного
господарства, розміром 0,0493 га,
відповідно до його ж заяви про надання
земельної ділянки для ведення
особистого підсобного господарства
(а.с. 7-8).

Рішенням №РВ-013 про відмову у
внесенні відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру від
14.02.2013 року було відмовлено позивачу
ОСОБА_1 у внесенні відомостей до
Державного земельного кадастру у
зв'язку тим, що документація була
зроблена для будівництва та
обслуговування житлового будинку, а
державний акт серії ІV-ЗК №028868 від
28.02.2000 року виданий для ведення
особистого підсобного господарства, а
також наявні розбіжності у вказаних
площах земельної ділянки (а.с. 13).

Із вищенаведеного випливає,
оспорюваний державний акт виданий
законно та обгрунтовано на підставі
законних рішень міської ради, які до
того ж позивачем не оспорюються.

Винесення державним кадастровим
реєстратором зазначеного рішення про
відмову у внесенні відомостей до
земельного кадастру не може
обгрунтовуватися незаконність
виготовленого державного акту на право
власності на землю.

Відповідно до змісту ст. 20 Земельного
кодексу України, зміна цільового
призначення земельних ділянок
здійснюється за проектами землеустрою
щодо їх відведення. Зміна цільового
призначення земельних ділянок
приватної власності здійснюється за
ініціативою власників земельних
ділянок. Зміна цільового призначення
земельних ділянок приватної власності,
щодо земельних ділянок, розташованих у
межах населеного пункту, проводиться
сільською, селищною, міською радою.

Тобто, позивач не довів, що оспорюваний
державний акт був виданий незаконно,
без достатніх на те правових підстав, а
зміну цільового призначення земельної
ділянки, чого прагне ОСОБА_1, можна
здійснити і у позасудовому порядку.

За таких обставин суд вважає, що позов є
недоведеним та у його задоволенні слід
відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 20
Земельного кодексу України, ст.ст. 10, 60,
88, 212, 214 ЦПК України,

рішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Берегівської міської ради про
скасування державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ІV-ЗК №028868 від 28.02.2000 року
- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі якщо рішення було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: Гал Л. Л.