Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2156/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Панфілова А.В.
Доповідач Суржик М. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

31.07.2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Белінської І.М., Карпенка О.Л.,

при секретарі Гончар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 18 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
50000 грн. коштів, як такі, що безпідставно
утримуються відповідачем.

Зазначив, що 13 травня 2013 року він за 50000
грн. придбав у відповідача автомобіль
DACIA LOGAN 90 L державний номер НОМЕР_1 (далі
авто). За домовленістю відповідач
видає йому генеральну довіреність, а в
подальшому, за наявності коштів,
зобов'язався провести перереєстрацію
авто в органах МРЕВ, про що складено
розписку. Отримавши авто він
тимчасово передав його своєму
знайомому для використання. У вересні
2013 року він дізнався від відповідача,
що автомобіль, нібито, за його
вказівкою, продано іншій особі.
Повертати отримані кошти відповідач
відмовляється, тому, посилаючись на
положення ст.1212 ЦК України, просить
стягнути 50000 грн. та судовий збір в
сумі 500 грн..

Рішенням суду позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду в
скарзі апелянт зазначив, що при
постановленні рішення судом порушені
норми матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи. Просив
рішення суду скасувати, в позові
відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої
інстанції на підставі досліджених
доказів правильно встановлено, що
сторони по справі перебували в
договірних відносинах. На виконання
договору купівлі-продажу автомобіля в
майбутньому була складена розписка від
13.05.2013 року, відповідно до якої позивач
придбав у відповідача авто, заплативши
за нього 50000грн. Відповідачем позивачу
видано генеральну довіреність та
відповідач зобов'язався провести
перереєстрацію даного ТЗ в органах
МРЕВ року.

27.08.2013 року відповідачем видану
другу довіреність на ім'я ОСОБА_4 та
ОСОБА_5.

Суд дійшов правильного висновку, що між
сторонами мають місце договірні
відносини.

Однак колегія суддів вважає, що
посилання суду на ст.1212 ЦК України є
помилковим.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки
набуття майна або його збереження без
достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту
безпідставного отримання чи
збереження майна є відносини, які
виникають у зв'язку з безпідставним
отриманням чи збереженням майна i які
не врегульовані спеціальними
інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття,
збереження майна виникають за
наявності трьох умов: а) набуття або
збереження майна, б) набуття або
збереження за рахунок iншої особи, в)
вiдсутнiсть правової підстави для
набуття або збереження майна
(відсутність положень закону,
адмiнiстративного акта, правочинну або
інших підстав, передбачених статтею 11
ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення
зобов'язань iз набуття, збереження
майна без достатньої правової підстави
виступають: 1) набуття або збереження
майна однiєю особою (набувачем) за
рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у
вигляді зменшення або незбiльшення
майна у iншої особи (потерпілого); 3)
обумовленість збільшення або
збереження майна на стороні набувача
шляхом зменшення або вiдсутностi
збільшення на стороні потерпілого; 4)
вiдсутнiсть правової підстави для
вказаної зміни майнового стану цих
осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК
України безпідставно набутим майном є
майно, набуте особою або збережене нею
у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави.

Під вiдсутнiстю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказiвцi закону,
або суперечить меті правовiдношення i
його юридичному змісту. Тобто,
вiдсутнiсть правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Аналіз частини першої статті 1212 ЦК
України дає можливість дійти висновку
про те, що чинний договір чи інший
правочин є достатньою та належною
правовою підставою набуття майна
(отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи
збереженим без достатніх правових
підстав, якщо це відбулося в не
заборонений цивільним законодавством
спосіб з метою забезпечення породження
учасниками вiдповiдних правовідносин у
майбутньому певних цивільних прав та
обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи
інших юридичних фактів, правомірних
дій, які прямо передбачені частиною
другою статті 11 ЦК України.

Тобто у разі, коли поведінка набувача,
потерпілого, інших осіб або подія
утворюють правову підставу для набуття
(збереження) майна, стаття 1212 ЦК України
може бути застосована тільки після
того, як така правова підстава в
установленому порядку скасована,
визнана недійсною, змінена, припинена
або була відсутня взагалі.

Як свідчить аналіз матерiалiв справи,
відповідач набув майно за існування
достатніх правових підстав, у спосіб,
що не суперечить цивільному
законодавству.

За таких обставин, до правовідносин, що
виникли між сторонами, ст.1212 ЦК України
застосовуватись не може.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла переконання, що рішення суду
підлягає скасуванню, а в позові
відмовити.

Керуючись ст.ст.303,307, 309,313,314,316 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 18 червня 2014 року
скасувати.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржено
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді