Ружинський районний суд
Житомирської області
Справа № 291/637/14-ц
Ружинський районний суд
Житомирської області
У Х В А Л А

05 травня 2014 року

Ружинський районний суд
Житомиирської бласті

в складі:

головуючого - судді
Нейла В.М..

при секретарі -
Геворковій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ружині справу за
поданням дер-жавного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Ружинського районного управ-ління
юстиції Житомирської області про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 права
виїзду за межі України

Встановив:

Державний виконавець ВДВС
Ружинського РУЮ Маліцька О.В.
звернулась до суду з поданням, в якому
просила суд тимчасово обмежити
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України до виконання ним зобов'язань за
рішенням суду, без вилучення
пас-портного документу.

Державний виконавець зазначив, що у
відділі державної виконавчої служби на
вико-нанні перебуває виконавчий лист №
2-П-465/2006 від 31.08.2006 року Ружинського
район-ного суду Житомирської області
про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4 та утримання дитини,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
всіх видів заробітку (доходу),
щомісячно. Боржник ухиляється від
виконання рішення суду, у зв'язку з чим
заборгованість станом на 01.05.2014
становить 22003,80 грн..

Представник ВДВС Ружинського РУЮ
направив до суду заяву в якій просить
роз-глядати справу у її відсутність,
подання підтримала з підстав
викладених в поданні.

Суд дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення подання на
підставі наступного.

Відповідно до статті 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах пе-ребуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
прожи-вання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому прото-колі до
неї, кожен є вільним залишати будь-яку
країну, включно зі своєю власною. На
здійс-нення цих прав не може бути
встановлено жодних обмежень, крім тих,
що передбачені зако-ном і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені
правовідносини регулюються ст.313 ЦК
України, відповідно до якої фізична
особа має право на свободу пересування.
Фізична особа, яка до-сягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України. Фізична особа
може бути обмежена у здійсненні права
на пересування лише у випадках,
встановле-них законом (частини 1,3,4
відповідної статті).

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, пунктом 5 частини 1 статті 6
вказаного Закону встановлено, що
ухилення грома-дянином від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, є підставою для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон - до виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного вико-навця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Із матеріалів справи вбачається, що в
провадженні відділу державної
виконавчої служ-би Ружинського
районного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження з
вико-нання рішення Ружинського
районного суду від 31.08.2006 року про
стягнення з ОСОБА_1 аліментів на
утримання неповнолітньої дитини.

Під поняттям «ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішен-ням» варто розуміти будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'я-зок у ньому є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборна сила,
події тощо).

Таким чином, законом передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмежен-ня у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
вико-нання.

Із метою всебічного і повного
з'ясування всіх обставин справи,
встановлення дійсних прав та
обов'язків учасників спірних
правовідносин, суд з'ясовує, чи дійсно
особа свідомо не виконувала належні до
виконання зобов'язання в повному
обсязі або частково.

У зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, пе-редбачених ч.6
ст.12 Закону України «Про виконавче
провадження». Зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Відповідно до ст.ст. 5,7 Закону України
«Про виконавче провадження » державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень
не лише своєчасно і повно але й
неупереджено, а також використовувати
надані йому права у точній
відповід-ності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів гро-мадян і
юридичних осіб.

Разом з тим, державний виконавець
Ружинського РУЮ не надав будь-яких
доказів про те, що боржник виїзджає чи
має намір виїхати за кордон, існування
в нього такої мож-ливості та взагалі
отримання ним закордонного паспорту, а
також не доведено факт ухи-лення від
виконання зобов'язань, достатніми
обставинами для обмеження
конституційного права громадянина
України.

За таких обставин, подання не має
правового обгрунтування, суду не
надані докази необхідності певного
обмеження прав боржника і тому подання
задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст.5 Закону України «Про
виконавче провадження », ст.6 Закону
Украї-ни «Про порядок виїзду з України
і в'їзду в Україну громадян України»,
ст.ст.208,209,210, 293 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Відмовити в задоволенні подання
державного виконавця Відділу
державної виконав-чої служби
Ружинського районного управління
юстиції про обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається апеляційному суду
Житомирської області через Ружинський
районний суд Житомирської області
протягом п'яти днів з дня її
прого-лошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: В. М. Нейло