Провадження №6/761/1200/2014
У Х В А Л А

07 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Панченко А.І.,

розглянувши у відкритому засіданні в
приміщенні суду в м. Києві цивільну
справу за поданням державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві Білозуб М.І., заінтересовані
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві Білозуб М.І.
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2

В обґрунтування вимог
посилається на те, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві
перебуває виконавчий лист №2/2610/95/2012
від 11 березня 2013 року, виданий
Шевченківським районним судом м. Києва,
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 у відшкодування майнової шкоди
69180 грн. 50 коп.

На підставі вказаного
виконавчого документу 13 березня 2013
року державним виконавцем відкрите
виконавче провадження та надано строк
на добровільне виконання.

Однак, рішення суду боржником не
виконано.

Майно за місцем проживання
боржника та кошти, на які можливо
звернути стягнення, у боржника
відсутні.

Згідно листа КП «Київське міське
БТІ» за боржником на праві власності
зареєстровано ? частину квартири
АДРЕСА_1.

Станом на 16 квітня 2013 року з
боржника частково стягнуто 3525 грн., які
були отримані внаслідок виплати
вартості частини майна ТОВ
науково-виробничого підприємства
«Енерготехнологія», пропорційні
частці ОСОБА_2 у статутному капіталі.

Боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду, а строки вчинення
виконавчих дій обмежені, а тому наявні
достатні правові підстави для
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України
до виконання зобов'язань за рішенням
суду.

У відповідності до ч.2 ст. 377-1 ЦПК
України суд розглядає подання без
виклику сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві Білозуб
М.І., відповідно до подання просив
повідомити про результати розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 6 квітня 2011 року було
затверджено мирову угоду від 30 березня
2011 року, укладену між ТОВ «Батько» та
ТОВ «Вікор-Найт», відповідно до якої
заборгованість в сумі 428301,63 грн.
повинна бути сплачена ТОВ «Вікор-Найт»
на протязі 4-х місяців (квітень, травень,
червень та липень 2011 року шляхом
перерахування коштів на р/р позивача.
Борг відповідача перед ТОВ «Батько»
вважається погашеним після
перерахування у повному обсязі коштів
на розрахунковий рахунок позивача
згідно графіку оплат до 1 серпня 2011
року.

У відповідності до ч.1 ст. 19 ЗУ «Про
виконавче провадження» старшим
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві на підставі
вищевказаної ухвали господарського
суду м. Києва 8 липня 2011 року було
відкрито виконавче провадження.

Проте вказане рішення суду боржником
не виконано.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

У відповідності до ст.33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Згідно з п.2 ч.1 ст.6 вказаного Закону
громадянин України може бути тимчасово
обмежений у праві виїзду за кордон,
якщо відносно нього діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконанні зобов'язання до
виконання зобов'язань або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках.

Відповідно до ст.8 даного Закону у разі
відмови громадянину у виїзді за кордон
він може оскаржити цю дію у судовому
порядку.

Проте стаття 19 ЗУ «Про державну
прикордонну службу України» вказує, що
обмеження права громадян на виїзд з
України належить до виключної
компетенції Адміністрації Державної
прикордонної служби України, а пункт 8
зазначеної статті покладає на державну
прикордонну службу України обов'язок
запобігання і недопущення в'їзду в
Україну або виїзду з України осіб, яким
згідно з законодавство не дозволено
в'їзд в Україну або яких тимчасово
обмежено в праві виїзду з України.

Крім того, всупереч вимог ч.3 ст. 10, ст. 60
ЦПК України державним виконавцем не
були доведені ті обставини, на які він
посилається як на підставу своїх вимог;
не було надано доказів у порядку
ст.ст.57-59 ЦПК України на їх
підтвердження.

У той же час у відповідності до ст. 27 ЦПК
України особи, які беруть участь у
справі мають право подавати докази,
брати участь у дослідженні доказів,
заявляти клопотання. Згідно з ч.4 ст. 10
ЦПК України суд сприяє здійсненню
процесуальних прав сторін,
встановлених цим Кодексом.

Тобто процесуальними нормами
передбачено як право на участь у
дослідженні доказів, так і обов'язок із
доказування обставин при невизнанні їх
сторонами (ст. 60 ЦПК України).

При цьому суд безпосередньо не
повинен брати участь у зборі
доказового матеріалу.

За викладених обставин суд не вбачає
правових підстав для задоволення
подання державного виконавця щодо
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 208, 212, 213, 214, 377-1 ЦПК
України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві Білозуб М.І.,
заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2.

Ухвала підлягає оскарженню до
апеляційного суду м. Києва протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: