РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року Підволочиський
районний суд Тернопільської області в
складі :

головуючого судді
Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання
Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Підволочиську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, посилаючись на те, що з
відповідачем по справі перебувала у
шлюбі, який розірвано 05 травня 2003 року.
За час перебування у шлюбі у них
народилися діти: ОСОБА_3, 1998 р.н.,ОСОБА_4,
2001 р.н., ОСОБА_5, 2006 р.н., ОСОБА_7, 2011 р.н.,
які проживають з нею. Старша дочка
навчається у Бучацькому коледжі, дочка
ОСОБА_5 є дитиною-інвалідом, та потребує
щорічного лікування. Позивач ніде не
працює, перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до трьох років.
Відповідач коштів на утримання дітей
не надає, участі у їх вихованні не
приймає, має нерегулярний, а тому
просить стягнути з нього в її користь
аліменти на утримання дітей у розмірі
по 400 грн. на кожну дитину, починаючи з
дня пред'явлення позову до досягнення
дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач
підтримала заявлені нею в позовній
заяві вимоги, пояснила, що для
належного виховання та утримання дітей
її доходів не вистачає, відповідач має
мінливий нерегулярний дохід, а тому
просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь
на утримання неповнолітніх дітей
аліменти в твердій грошовій сумі в
розмірі по 400 гривень щомісячно на
кожну дитину до досягнення найстаршою
дитиною повноліття. Крім того
доповнила, що після розірвання шлюбу
відповідач регулярно її провідував,
тимчасово проживав і у них спільно
народились дочки ОСОБА_5, 2006 р.н., ОСОБА_7,
2011 р.н.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав пояснив, що на
даний час не працює, здає в оренду
земельні паї, стан його здоров'я не
дозволяє працювати на роботах, що
пов'язані із фізичними навантаженнями,
коштів не має, від дітей відмовляється,
оскільки позивачем не доведено, що
батьком дітей є саме він, сплачувати
аліменти не бажає.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по
справі, встановив такі факти:

Сторони - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у
зареєстрованому шлюбі, який розірвано
05 червня 2003 року, про що зроблено
актовий запис № 53, що стверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу
НОМЕР_2, виданим 05 червня 2003 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Підволочиського
рай управління юстиції Тернопільської
області.

За час перебування у шлюбі та після
його розірвання у сторін народилися
діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7,
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_8, що стверджується
їх свідоцтвами про народження.

Згідно акту обстеження
матеріально-побутових умов № 100 від 13
березня 2014 року - ОСОБА_1 проживає
разом із дітьми та своєю матір'ю в с.
Медин у належному їй житловому будинку.
Дочка ОСОБА_3 навчається у Бучацькому
аграрному коледжі, діти ОСОБА_4. ОСОБА_5 -
учні ЗОШ І.ІІІ ступенів с. Медин. ОСОБА_1
з батьком дітей розлучена, знаходиться
у відпустці по догляду за дитиною
ОСОБА_7 до 3-х річного віку, в сім»ї
виховується дитина інвалід.

З пояснень позивача судом встановлено,
що в добровільному порядку кошти на
утримання неповнолітніх дітей
відповідач не надає.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України,
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.
Визначаючи розмір аліментів, суд
виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України,
згідно яких, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, розмір
аліментів може визначатися у твердій
грошовій сумі, котра не може бути
меншою ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

Судом встановлено, що діти виховується
позивачем і потребують матеріальної
допомоги, відповідач працездатний, у
зв'язку з чим може надавати матеріальну
допомогу на утримання дітей, хоч не має
постійного місця роботи.

Беручи до уваги необхідність
врегулювання аліментних
правовідносин, що виникли між
сторонами на принципах справедливості,
сумлінності і розумності, суд вважає,
що заявлений позов ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання дітей
з урахуванням матеріального положення
обох сторін, стану здоров'я дітей, тієї
обставини, що діти перебувають на
повному утриманні позивача, стану
здоров'я відповідача ОСОБА_2, слід
задовольнити частково, шляхом
стягнення із відповідача в її користь
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7,
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_8, в твердій
грошовій сумі у розмірі по 300 (триста)
гривень на кожну дитину щомісячно,
починаючи стягувати з 19 березня 2014 року
до досягнення найстаршою дитиною
повноліття, відповідно до ст. ст. 180, 184
Сімейного кодексу України.

При цьому суд не бере до уваги
посилання відповідача на те, що він у
добровільному порядку відмовляється
оплачувати аліменти на неповнолітніх
дітей, оскільки позивачем не доведено
того факту що діти є саме його, позаяк
такі висновки спрямовані на ухилення
відповідача від сплати аліментних
зобов'язань, нічим не обґрунтовуються
та не підтверджується і повністю
спростовуються матеріалами справи,
тому суд вважає їх неправдивими та до
уваги не бере.

Керуючись ст., ст. 10,15,30, 60, 212, 213, 215, 294, 296,
367 ЦПК України, ст. ст. 180, 183,184, 191
Сімейного кодексу України, п. 17
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року №3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, жителя
с. Медин Підволочиського району
Тернопільської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, жительки
с. Медин Підволочиського району
Тернопільської області, аліменти на
утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7,
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_8, в твердій
грошовій сумі у розмірі по 300 (триста)
гривень на кожну дитину щомісячно,
починаючи стягувати з 19 березня 2014 року
до досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 243,60 гривень
судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення із
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на
неповнолітніх дітей в межах суми
платежу за 1 місяць допустити до
негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський районний суд протягом
10 днів з дня його проголошення

Головуючий