Єдиний унікальний номер 229/5211/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3494/2014
Головуючий у І інстанції Панова Т.Л.
Єдиний унікальний номер 229/5211/13-ц Номер
провадження 22ц/775/3494/2014Категорія 79
Доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 рокум. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Маширо О.П.,

суддів Баркова В. М.,

Зайцевої С.А.,

при секретарі Сачко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Дружківського міського суду Донецької
області від 03 березня 2014 року за
скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дружківського міського управління
юстиції, зацікавлена особа ОСОБА_6,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду зі скаргою на дії та бездіяльність
державної виконавчої служби в якій
зазначав, що рішенням Дружківського
міського суду Донецької області від 29
грудня 2000 року з нього на користь
ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання
доньки в розмірі 1/4 частки всіх видів
його заробітку. На підставі
виконавчого листа № 2-1291/2000 від 12 січня
2001 року відкрито виконавче провадження
відділом державної виконавчої служби
Дружківського міського управління
юстиції. 26 вересня 2011 року Дружківським
ВДВС був здійснений розрахунок його
заборгованості по аліментам перед
ОСОБА_6 за період з 21 грудня 2000 року по 26
вересня 2011 року в сумі 27 163 грн. 61 коп.,
яка ним повністю сплачена. 19 грудня 2011
року за вимогою ОСОБА_6 Дружківське
ВДВС здійснило перерахунок його
заборгованості за той же період, а
також з 01 жовтня 2011 року по 19 грудня 2011
року на суму 231 797 грн. 75 коп., виходячи із
валового доходу, який він отримав в
якості фізичної особи підприємця,
перебуваючи на спрощеній системі
оподаткування. Рішенням Дружківського
міського суду Донецької області від 30
січня 2013 року визнано заборгованість
за аліментами по розрахунку
Дружківського ВДВС від 19 грудня 2011 року
на суму 231 797 грн. 75 коп. недійсною, та
визнано заборгованість за аліментами
по розрахунку від 02 грудня 2012 року в
сумі 5 816 грн. 82 коп. 08 квітня 2013 року
ОСОБА_2 перерахував ОСОБА_6
заборгованість по аліментам у сумі 5 816
грн. 82 коп. та у липні 2013 року звернувся
до виконавчої служби із заявою про
закінчення виконавчого провадження та
зняття арешту з майна. 21 серпня 2013 року
йому було відмовлено в цьому з тих
підстав, що він має заборгованість по
аліментам в сумі 225 980 грн. 93 коп. Його
також було повідомлено про арешт його
майна та роз'яснено право на оскарження
дій Дружківського ВДВС. 04 вересня 2013
року він отримав копію постанови про
арешт майна від 16 серпня 2011 року і
повідомлення ВРЕР м. Краматорськ від 19
серпня 2011 року про накладення арешту на
його автомобіль «Сузуки», номерний
знак НОМЕР_1. На сьогодні існує два
розрахунки його заборгованості по
аліментам, здійснених ВДВС: від 19
грудня 2011 року в сумі 231 797 грн. 75 коп. та
від 02 грудня 2012 року в сумі 5 816 грн. 82
коп. вважав, що ним не пропущений строк
звернення до суду, оскільки він
неодноразово звертався із письмовими
заявами до Дружківського ВДВС, так і до
суду із скаргами на дії державного
виконавця. Просив визнати дії
державної виконавчої служби, які
пов'язані з відмовою у закінченні
виконавчого провадження та
невиконання постанови про скасування
арешту на майно незаконними;
зобов'язати виконавчу службу закінчити
виконавче провадження по виконавчому
листу № 2-1305 від 12 грудня 2011 року про
стягнення з нього аліментів на користь
ОСОБА_6; зобов'язати виконавчу службу
виконати постанову від 05 січня 2012 року
про зняття арешту з його автомобіля,
надіславши її для виконання на адресу
ВРЕР м. Краматорська при УДАІ ГУ МВС
України в Донецькій області.

Ухвалою Дружківського міського суду
Донецької області від 03 березня 2014 року
скаргу на дії та бездіяльність
державного виконавця державної
виконавчої служби Дружківського
міського управління юстиції ОСОБА_2
залишено без розгляду, з тих підстав що
заявником не надано доказів, які б
свідчили про поважність пропуску
строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу скасувати та передати справу на
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Зазначає, що про порушення свого права
він дізнався 23 листопада 2013 року, коли
отримав письмову відмову державного
виконавця закінчити виконавче
провадження. 02 грудня 2013 він звернувся
до суду із адміністративним позовом
про визнання дій держвиконавця
незаконними, який 04 грудня 2013 року
залишений без розгляду після чого 16
грудня 2013 року він звернувся до суду із
цією скаргою.

Представник відділу державної
виконавчої служби Дружківського
міського управління юстиції в судове
засідання апеляційного суду не
з'явився, про час і місце розгляду
справи був повідомлений належним чином
телефонограмою (а.с. 106), тому суд
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
розглянув справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника скаржника ОСОБА_4, який
просив скаргу задовольнити, пояснення
представника зацікавленої особи
ОСОБА_5, який просив залишити ухвалу
суду без змін, дослідивши матеріали
справи в межах апеляційного оскарження
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга підлягає частковому
задоволенню, а ухвалу необхідно
скасувати та передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції з
таких підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України
скаргу може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Як вбачається з матеріалів справи,
листом начальника відділу державної
виконавчої служби Дружківського
міського управління юстиції від 18
листопада 2013 року відмовлено у знятті
арешту з майна ОСОБА_2 та закінчення
виконавчого провадження в зв'язку з
наявністю заборгованості в сумі 225 980
грн. 93 коп. (а.с. 34).

02 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із адміністративним позовом в
якому вважаючи дії державної
виконавчої служби незаконними просив
суд зобов'язати останню закінчити
виконавче провадження та зняти арешт з
його майна.

Ухвалою судді Дружківського міського
суду Донецької області від 04 грудня 2013
року у відкритті провадження у справі
ОСОБА_2 було відмовлено (а.с. 45-48).

16 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із даною скаргою.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України право на
вчинення процесуальної дії
втрачається із закінченням строку,
встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України суд
поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або
судом, за клопотанням сторони або іншої
особи у разі його пропущення з поважних
причин.

Залишаючи скаргу ОСОБА_2 без розгляду,
суд послався на те, що строк пропущено
без поважних причин.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, ратифікованої Законом України
від 17 липня 1997 року, кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Як зазначив Європейський суд з прав
людини в рішенні від 18.11.2010 року у
справі «Мушта проти України» право на
суд, одним з аспектів якого є право на
доступ до суду, не є абсолютним, воно за
своїм змістом може підлягати
обмеженням, особливо щодо умов
прийнятності скарги на рішення. Однак
такі обмеження не можуть обмежувати
реалізацію цього права у такий спосіб
або до такої міри, щоб саму суть права
було порушено. Ці обмеження повинні
переслідувати легітимну мету, та має
бути розумний ступінь пропорційності
між використаними засобами та
поставленими цілями. Норми, які
регламентують строки подання скарг,
безумовно, передбачаються для
забезпечення належного відправлення
правосуддя і дотримання принципу
юридичної визначеності. Зацікавлені
особи повинні розраховувати на те, що
ці норми будуть застосовані. У той же
час такі норми або їх застосування
мають відповідати принципу юридичної
визначеності та не перешкоджати
сторонам використовувати наявні
засоби.

З матеріалів справи встановлено, що
заявник неодноразово звертався до суду
із вимогою скасування незаконного на
його думку розрахунку заборгованості з
аліментів який є предметом розгляду і в
цій справі.

Таким чином апеляційний суд вважає, що
заявника не можна вважати таким, що
пропустив строк звернення до суду,
оскільки вперше він звернувся до суду
ще у липні 2012 року і з цього часу його
вимоги фактично не були розглянуті.

Відповідно до п. 3 частини 1 ст. 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Враховуючи викладене, постановлена
судом першої інстанції ухвала про
залишення скарги без розгляду підлягає
скасуванню з передачею питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Ухвалу Дружківського міського суду
Донецької області від 03 березня 2014 року
- скасувати та передати питання про
розгляд скарги ОСОБА_2 на дії та
бездіяльність державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Дружківського міського управління
юстиції на новий розгляд до
Дружківського міського суду Донецької
області.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді