Справа № 569/1641/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2014 року
Рівненський міський суд Рівненської
області

в складі:

головуючого судді - Ореховської К.Е.

при секретарі - Шкіндер І.М

з участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики , -

встановив:

В Рівненський міський суд надійшов
позов ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики з ОСОБА_2, що становить
54 538,15 грн. та сплачених судових витрат.

В обґрунтування позову, позивач вказує,
що 29 травня 2013 року він та ОСОБА_2
уклали договір позики, на підставі
якого він позичив 54 404,00 грн. , що на
момент укладання договору
еквівалентно 6700,00 доларів США. Договір
позики було посвідчено нотаріально. На
підставі умов договору визначено, що
кошти передаються позичальнику в
момент укладення договору. Договором
встановлено, що позика є безоплатною та
безпроцентною, передбачено, що розмір
позичених коштів повинен бути
повернутий в строк до 31 грудня 2013 року .
Однак свої обов»язки по договору
позики не виконав, кошти у встановлені
строки не повернув. У результаті чого, у
позивача виникло право на звернення
до суду з позовом про захист своїх
інтересів.

В судовому засіданні представника
позивача ОСОБА_1 повністю підтримала
заявлений цивільний позов про
стягнення боргу за договором позики з
підстав зазначених в позові та просить
суд постановити рішення, яким стягнути
з відповідача ОСОБА_2 борг за договором
позики в розмірі 54 538,15 грн. та понесені
судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні заявлений цивільний позов
визнав та не заперечив проти
задоволення позову .

Оцінюючи пояснення представника
позивача, відповідача , долучені надані
в справі докази, встановлені обставини,
суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають до повного
задоволення за таких підстав.

Сукупністю досліджених в справі
доказів, які визнані судом
достовірними встановлено, що
зобов'язання щодо повернення суми
боргу в повному обсязі не виконані.

Судом встановлено, що 29 травня 2013 року
між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_2
укладено договір позики, згідно якого
позикодавець позичив позичальнику 54
404,00 грн., що на момент укладення
договору еквівалентно 6 700,00 доларів
США .

Даний договір посвідчено приватним
нотаріусом Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстровано в реєстрі за №768.

На підставі умов даного договору,
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві суму грошей у
національній валюті , що буде
еквівалентною вищезазначеній
грошовій сумі у доларах США згідно
офіційного курсу НБУ, на момент
повернення у готівковій формі у строк
до 31.12.2012 року.

Відповідно до п.2 вищезазначеного
договору - договір позики є безоплатним
та безпроцентним.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України - за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
кількості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження договору позики та його
умов може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Згідно ст. 1049 ЦК України - позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику ( грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
кількості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми - ч. 2. ст. 1047 ЦК
України.

У відповідності до положень ст.526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.ст. 610,611 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання,
а у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідач, за договором
позики (розписки) взяті на себе
зобов'язання не виконав, у передбачений
строк борг не повернув, а умови
договору не суперечать діючому на час
його укладання законодавству, суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача борг.

Оскільки заборгованість по договору
виникла саме 31 грудня 2013 року суму
заборгованості слід розраховувати із
курсу НБУ долара США по відношенню
гривні станом на 31.12.2013 року яка
становить 54 404,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, яка становить 134,15 грн.

За наведених обставин, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики доведені належними,
допустимими доказами в справі,
обґрунтовані у відповідності до
положень чинного законодавства, а
відповідач ОСОБА_2 заявлений позов
визнав та не заперечив проти його
задоволення , позовні підлягають до
задоволення .

Оскільки рішення постановлено на
користь позивача, відповідно до ст. 88
ЦПК України з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути судовий
збір в розмірі 545,40 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 526, 610,
611,625, 1046,1047,1049,1050 ЦК України, керуючись
ст. ст. 10,11,57-60,88,208, 209,212-215,218,223,224-228, 292,294
ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) борг за
договором позики в розмірі 54 538,15 грн..

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 545,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Рівненської області
через Рівненський міський суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів із дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційними
судом.

Суддя Рівненського міського суду
К.Е.
Ореховська