Справа № 235/2995/13-ц
Провадження 2/235/13/14
Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі головуючого
судді Токарєва А.Г.
при секретарі Ванжа А.В.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача - ОСОБА_2
відповідача за зустрічним позовом -
представника відповідача - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Красноармійську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про позбавлення права
користування житловим будинком та
зняття з реєстрації та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про
вселення та встановлення порядку
користування житловим приміщенням -
24 травня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про позбавлення права користування
житловим будинком та зняття з
реєстрації, зазначивши на
підтвердження своїх позовних вимог, що
він є власником житлового будинку
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
від 25.12.2004 року серії ВВТ № 179600.
Крім нього у цьому будинку на правах
членів сім,ї мешкає та зареєстровані
його мати ОСОБА_4 та його вітчим ОСОБА_3
Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 16.10.2009 року шлюб між його мамою
ОСОБА_4 та його вітчимом ОСОБА_3 було
розірвано. Після розірвання шлюбу
відповідач ще деякий час мешкав у
будинку, а з липня 2012 року фактично за
даною адресою не проживає, що
підтверджується Актом
Красноармійської міської ради від
16.04.2013 року. Відповідач перешкоджає
йому в користуванні та розпорядженні
його майном, шляхом вчинення постійних
сварок з його мамою, про що є відповідна
постанова дільничного інспектора
міліції Красноармійського МВ ГУМВС
України у Донецькій області про
відмову в порушенні кримінальної
справи відносно відповідача. Тому
позивач просить визнати відповідача
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням, а саме будинком
АДРЕСА_1 та зняти ОСОБА_3 з реєстрації за
вказаною адресою.

10.06.2013 року ОСОБА_3 подав до суду
зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про
вселення та встановлення порядку
користування житловим приміщенням, в
обґрунтування якого зазначає, що 25.12. 2004
року він подарував житловий будинок за
адресою: б. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 Ремонт
даного будинку він зробив сам, проте
відповідач позбавляє його права
користуватися вказаним будинком.
Іншого жилого приміщення в нього немає.
В будинку знаходяться його особисті
речі, які він не може забрати в зв'язку з
протиправною поведінкою відповідачів.
З 2012 року відповідачка ОСОБА_4
перешкоджає йому у доступі до вище
вказаного будинку. Він працює. З дому
уходить о 05 ранку, повертається о 18.00
годині. Факт перешкоджання
відповідачами у користуванні вказаним
будинком підтверджується постановою
про відмову в порушенні кримінальної
справи від 05.03.2012 року, постановою про
закриття кримінального провадження
від 30.05.2013 року, показами свідків в
судовому засіданні. Просить вселити
його у вказаний будинок, та встановити
порядок його користуванням.
Зобов'язати відповідачів не чинити
перешкод у користуванні будинком.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 підтримав ї позовні
вимоги, просив задовольнити їх в
повному обсязі, проти зустрічного
позову заперечував, просив відмовити у
його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
заперечував проти позовних вимог,
просив задовольнити його зустрічний
позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5
заперечував проти задоволення
первісного позову, підтримав
зустрічний позов, просив його
задовольнити.

Відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_4 в судовому засіданні просила
відмовити у задоволені зустрічного
позову, який не визнає.

Вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши докази по справі у
їх сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають, а
зустрічний позов необхідно
задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом
встановлено, що будинок АДРЕСА_1
належить позивачу ОСОБА_1 на підставі
на підставі договору дарування від
25.12.2004 року серії ВВТ № 179600. (а.с. 14-16).

Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 16.10.2009 року шлюб між ОСОБА_4 та
вітчимом ОСОБА_3 розірвано (а.с. 13).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у
вищевказаному житловому будинку, що
підтверджується довідкою квартального
від 16.04.2013 року (а.с.11). Відповідно до
акту складеного Головою квартального
комітету від 16.04.2013 року, у
вищевказаному житловому будинку
відповідач ОСОБА_3 не мешкає з липня 2012
року (а.с. 11).

Відповідно до ст.163 ЖК України у разі
тимчасової відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
займане жиле приміщення у випадках і в
межах строків, установлених ч.1 п.1 і п.5
ч.3 і ч.4 ст. 71 ЖК України.

Відповідно до ст.71 ч.1 ЖК України
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї без поважних причин
за ними зберігається жиле приміщення
протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку.

Згідно п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від.12.04.1985
року «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування Житлового
кодексу України» у справах пор
визнання наймача або члена його сім'ї
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням (ст..71 ЖК), необхідно
з'ясувати причини відсутності
відповідача понад встановлені строки.
В разі їх поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо) суд
може продовжити пропущений строк.

Виходячи із зазначених норм суд
зазначає, що відповідач має поважні
причини щодо строку з якого він не
мешкає в зазначеному будинку, оскільки
на протязі 2009 - 2012 років між ним та
ОСОБА_4 виникали періодично сварки,
через це він не міг постійно мешкати в
спірному будинку, цей факт
підтверджується постановою про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 05.03.2012, постановою про
закриття кримінального провадження
від 30.05.2013 року (а.с. 17, 32). Факт сварок на
протязі даного періоду часу також
підтвердили свідки як з боку позивача
так і з боку відповідача.

Окрім того суд не приймає у якості
допустимого доказу акт складений
Головою квартального комітету від
16.04.2013 року, згідно якого у
вищевказаному житловому будинку
відповідач ОСОБА_3 не мешкає з липня 2012
року, оскільки він заповнений
безпосередньо не головою квартального
комітету, про що не заперечували
сторони в судовому засіданні, та
підтвердили свідки. Також встановлено,
що він був підписаний не усіма особами
які зазначені в даному акті.

Факт перешкоджання ОСОБА_3 у
користуванні вищевказаним будинком
підтверджений насамперед письмовими
доказами, а саме Постановою про
закриття кримінального провадження
від 30.05.2013 року.

Суд при постановленні даного рішення
також враховує той факт, що у ОСОБА_3
фактично немає іншого житла для
проживання, а тому первісний позов
задоволенню не підлягає та є
необґрунтованим, а зустрічний позов
підлягає повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. , 8, 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І
Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення права
користування житловим будинком та
зняття з реєстрації відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, ОСОБА_4 про вселення та
встановлення порядку користування
житловим приміщенням задовольнити.

Вселити ОСОБА_3, у житловий
будинок АДРЕСА_1.

Встановити порядок
користування зазначеним жилим
приміщенням, виділивши ОСОБА_3, окрему
кімнату (залу) 16 кв. м., ОСОБА_4 виділити
окрему кімнату (спальню) 15 кв. м.

Підсобні приміщення будинку та
господарчі споруди залишити в
загальному користуванні.

Зобов'язати відповідачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_3,
перешкод у користуванні житловим
будинком, виділеною кімнатою,
підсобними приміщеннями будинку та
господарчими спорудами.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного
суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд
протягом десяти днів після
проголошення рішення.

Суддя
А.Г. Токарєв