У Х В А Л А

Іменем України

"07" квітня 2014 р.

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області

в складі: головуючого - судді
Вернік В.М.,

при секратарі : - Росовській О.Ю.,

- державного
виконавця Лапко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жмеринка подання
старшого державного виконавця відділу
ДВС Жмеринського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань,

УСТАНОВИВ :

Старший державний виконавець відділу
ДВС Жмеринського міськрайонного
управління юстиції Лапко М.П. 07.04.2014
року за погодженням із начальником
вказаного відділу ДВС звернулася до
Жмеринського міськрайонного суду з цим
поданням із клопотанням про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань покладених на нього
судовим рішенням, вказавши, що у її
провадженні перебуває виконавче
провадження щодо стягнення на користь
ВАТ "Державний ощадний банк України"
грошових коштів з ОСОБА_3 за виконавчим
документом Жмеринського
міськрайонного суду, за якими
рахується заборгованість на загальну
суму 16123,53 грн. посилаючись на
відсутність у вказаного боржника
постійного місця роботи та майна, на
яке можливо було б звернути стягнення,
фактичного непроживання останнього за
місцем своєї реєстрації та оголошення
його у розшук.

В судовому засіданні державний
виконавець підтримала вимоги подання,
пояснивши, що наявність у боржника
ОСОБА_3 вказаного паспорту громадянина
України для тимчасового виїзду за
кордон, термін дії якого закінчився
11.01.2012 року не впливає на його намір
покинути межі України, так як він може
виїхати у країни ближнього зарубіжжя
для працевлаштування.

Заслухавши пояснення державного
виконавця, вивчивши матеріали подання,
суд доходить наступного.

Пунктом 2 ч.1 ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" підставами
для тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон серед
іншого визначено випадки, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України.

Згідно вимог ст.377-1 ЦПК України, питання
про тимчасове обмеження, зокрема,
боржника - фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу ДВС; суд негайно
розглядає подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб
за участю державного виконавця.

Відповідно до ст.33 Конституції України,
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження у праві
виїзду за кордон виникає саме у разі
ухилення боржника від виконання,
покладених на нього рішенням суду,
зобов'язань, тобто лише формальна
наявність самого зобов'язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з вказаним поданням,
оскільки факт ухилення має
підтверджуватись сукупністю доказів,
які повинні зазначитись у поданні.

Як вбачається з матеріалів подання, на
підтвердження власних доводів
державним виконавцем не надано жодних
доказів, що боржник умисно ухиляється
від виконання покладених на нього
зобов'язань за рішенням суду, оскільки
за обставин численних повернень
виконавчого документу стягувачу
протягом 2010-2011 років з підстав
неможливості з'ясування місця
прожживання, перебування боржника,
розшук останнього за поданням
державного виконавця було оголошено
лише у червні 2013 року. Окрім того,
закінчення термну дії паспорту для
виїзду за кордон, та невідновлення його
боржником у строк понад два роки не
становить очевидних ознак намірів
останнього до виїзду за межі України, а
надто за умов збереження до
теперішнього часу міжнародних угод
України з іншими країнами ближнього
зарубіжжя, з якими встановлено
безвізовий перетин кордону, правової
допомоги у цивільних справах,
скупність чого не визначає нагальної
потреби обмеження у праві виїзду за
кордон особи, стосовно якої немає даних
про її перебування на території
України взагалі, враховуючи тривалість
терміну відсутності відомостей про її
місцеперебування.

Таким чином, об'єктивних відомостей про
ухилення заявленого боржника від
виконання своїх зобов'язань, ухилення
від явки на виклики державного
виконавця останнім суду не
представлено, а тому визначених
законом підстав для тимчасово
обмеження боржника у праві виїзду за
кордон судом не встановлено, що не
визначає підстав для задоволення
подання..

Враховуючи викладене, керуючись ст.33
Конституції України, ст.6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України",
ст.209, 210, 292-294, 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала набуває законної сили після
закінчення строку її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути
подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення, до апеляційного суду
Вінницької області через Жмеринський
міськрайонний суд.

СУДДЯ Вернік
В.М.