Номер провадження 2/754/2211/14
Справа №754/1441/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

08.04.2014
м. Київ

Деснянський районний суд міста
Києва у складі: головуючого судді
Петріщевої І.В., при секретарі судового
засідання Кузьменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Комунального підприємства
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м. Києва звернулось до суду з
зазначеною позовною заявою, в якій
просить стягнути заборгованість за
житлово-комунальні послуги по
особовому рахунку НОМЕР_1 в загальній
сумі 10866,07 грн. та 229,40 грн. судових
витрат, в обґрунтування позовних вимог
зазначивши, що відповідач є власником
квартири за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрований за цією адресою, є
власником особового рахунку НОМЕР_1, за
яким наявна заборгованість.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити з викладених у
позові підстав.

У судовому засіданні відповідач
позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Роз'яснивши сторонам наслідки визнання
позову, суд дійшов обґрунтованого
висновку, що визнання позову не
суперечить закону, не порушує прав,
свобод та інтересів сторін чи інших
осіб, що є підставою для ухвалення
рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником квартири за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 5).

Відповідач зареєстрована у даній
квартирі за адресою: АДРЕСА_1, та є
власником лицьового рахунку, що
підтверджується довідкою №1527 від
18.12.2013р. (а.с. 9).

Відповідач станом на 19.12.2013 року має
заборгованість за спожиті
житлово-комунальні послуги у розмірі
10866,07 грн. (а.с. 7, 8).

На підставі рішення Київської міської
ради від 27.10.2011 року №396/6612 змінено
найменування позивача на Комунальне
підприємство «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва.

У судовому засіданні встановлено, що
свої обов'язки, визначені
нормативно-правовими актами,
виконавець житлово-комунальних послуг
виконує належним чином, своєчасно та
якісно. Проте, відповідач, всупереч
діючому законодавству України,
протягом тривалого періоду ухиляється
від виконання своїх обов'язків по
сплаті за житлово-комунальні послуги,
пояснивши це відсутністю доходу.

Пунктом 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, що затверджені Постановою
Кабінету Міністрів України №5 від
14.01.2009р., власники та наймачі квартири,
житлового приміщення у гуртожитку,
зобов'язані оплачувати надані
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК УРСР,
власники квартир зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню
квартири і придомової території,
проведенню ремонту та своєчасно і в
повному обсязі вносити плату за
отримані комунальні послуги.

Згідно зі ст. 179 ЖК УРСР, користування
будинками (квартирами) державного і
громадського житлового фонду, фонду
житлово-будівельних кооперативів, а
також приватного житлового фонду та їх
утримання здійснюється з обов'язковим
дотриманням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", порядок
надання житлово-комунальних послуг, їх
якісні та кількісні показники мають
відповідати умовам договору та вимогам
законодавства. Перелік
житлово-комунальних послуг, що
надаються споживачу, залежить від
рівня благоустрою відповідного
будинку (споруди).

Відповідно до ст. 256 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, оцінивши зібрані у справі
докази, враховуючи визнання позову
відповідачем, суд приходить до
висновку, що вимоги ґрунтуються на
вимогах закону, обставини справи
підтверджені певними засобами
доказування, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 213 - 215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 66, 67, 68, 162, 179 ЖК УРСР, ст.
ст. 256, 525 - 527, 610, 625 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва
задовольнити.

Стягнути на користь Комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва з ОСОБА_1
заборгованість за житлово-комунальні
послуги у розмірі 10866,07грн., судові
витрати у розмірі 229,40 грн.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя

Петріщева І.В.