Справа № 333/945/14-ц
Пр. № 6/333/78/14
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2014 року
м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого -
судді Кулик В.Б.,

при секретарі
Довгаль А.Г.,

за участю державного виконавця
Коблицької А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя, подання
державного виконавця Комунарського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Коблицької А.Є. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документу, -

В С Т А Н О
В И В:

Державний виконавець
Комунарського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Коблицька
А.Є. звернулася до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документу,
посилаючись на те, що на виконанні в
Комунарському ВДВС Запорізького МУЮ
знаходиться виконавчий лист № 2-1828/08,
виданий 22.10.2008 року Комунарським
районним судом м. Запоріжжя, про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх
видів заробітку щомісячно, але не менш
ніж 30% прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку, до досягнення сином повноліття,
починаючи з 15.05.2008 року.

27.10.2008 року державним виконавцем
Чепурною О.Г. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
9678540. Боржник рішення суду не виконує та
ухиляється від його виконання, у
зв'язку з чим має заборгованість, яка
станом на 31.01.2014 року у грошовому виразі
становить 23 089 грн. 58 коп.

Державний виконавець зазначає, що
існує імовірність того, що він з метою
невиконання рішення суду може виїхати
на постійне місце проживання за межі
України, до країн перетинання кордону,
яких не потребує наявності
закордонного паспорту, тому є
необхідність тимчасово обмежити його у
праві виїзду за межі України до моменту
виконання ним зобов'язань.

В судовому засіданні державний
виконавець подання підтримала з
підстав, викладених у ньому та просила
суд його задовольнити.

Заслухавши пояснення державного
виконавця, вивчивши матеріали подання,
суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 14
Цивільно-процесуального кодексу
України та статті 124 Конституції
України судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України. Невиконання судового рішення
є підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, має право звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника
- юридичної особи за межі України -
до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 377-1 Цивільно-процесуального
кодексу України передбачено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає зазначене подання без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст. 64 Конституції України
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлені
законом.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну та визначення випадків
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України регулюється Законом
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України»
від 21.01.1994 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України» громадянин
України має право виїхати з України,
крім випадків, передбачених зазначеним
законом, та в'їхати в Україну.

На підставі ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України є винятковим
заходом обмеження особистої свободи
фізичної особи, який застосовується
лише при наявності достатніх підстав
вважати, що така особа ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
неї відповідним судовим рішенням та її
намір вибути за межі України з метою
невиконання цього рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, на
виконанні в Комунарському ВДВС
Запорізького МУЮ знаходиться
виконавчий лист № 2-1828/08, виданий 22.10.2008
року Комунарським районним судом м.
Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь
ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6
частини його заробітку (доходу) але не
менш ніж 30% прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку, до досягнення сином повноліття,
починаючи з 15.05.2008 року.

27.10.2008 року державним виконавцем
Чепурною О.Г. було відкрито виконавче
провадження № 9678540 за вищезазначеним
виконавчим листом, та запропоновано
боржнику негайно добровільно виконати
зобов'язання.

Добровільно боржником рішення суду у
встановлений строк не виконано.

24.12.2008 року державним виконавцем
винесена постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження.

24.01.2014 року державним виконавцем
винесена постанова про примусовий
привід боржника.

Відповідно до довідки-розрахунку
заборгованості по аліментам від 24.01.2014
року за № 2280/10, станом на 01.01.2014 року
заборгованість ОСОБА_2 по аліментам
становить 23 089 грн. 58 коп.

З документів доданих до подання не
вбачається, що боржнику направлялося
та він ознайомлений з постановою про
відкриття виконавчого провадження.
Також не надано доказів з
адресно-довідкового бюро підрозділа
ГУДМС України в Запорізькій області
щодо місця реєстрації боржника та
актів державного виконавця щодо
встановлення місця знаходження
боржника або його відсутності за
місцем реєстрації. Державним
виконавцем також не надано доказів
щодо місця роботи боржника, згідно
відповіді Управління Пенсійного фонду
України та отримання боржником
закордонного паспорту.

Отже, суду не представлено доказів
того, що боржник ОСОБА_2 знає про
існування виконавчого провадження по
примусовому виконанню рішення суду, а
також доказів того, що він з метою
уникнення виконання рішення суду має
намір виїхати за межі України та в
нього є закордонний паспорт.

Вивчивши подання державного виконавця
та додані до нього документи суд
вважає, що подання державного
виконавця Комунарського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Коблицької А.Є. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 33, 64 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК
України, ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду та в'їзду в
Україну громадян України», суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання
державного виконавця Комунарського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Коблицької А.Є. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана до
апеляційного суду Запорізької області
через Комунарський районний суд м.
Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Комунарського районного
суду

м. Запоріжжя
В.Б. Кулик