АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 636/526/14-ц
Провадження№22-ц/790/3596/2014
1-ї інстанції: Оболєнська С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Трішкової І.Ю.,

суддів: -
Пилипчук Н.П., Кірсанової Л.І.,

при секретарі
- Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Чугуївського міського суду
Харківської області від 26 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4, третя особа Чугуївський РВ ГУ
ДМС України в Харківській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
зняття з реєстрації,

в с т а н о
в и л а:

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4 про визнання його таким, що
втратив право користування житловим
будинком АДРЕСА_1, та зняття його з
реєстраційного обліку, посилаючись на
те, що їй на праві приватної власності
належить житловий будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1. У
даному житловому будинку
зареєстрований відповідач - ОСОБА_4.
Відповідач з 1996 року та по теперішній
час в зазначеному будинку фактично не
проживає. Відповідач участі в оплаті
комунальних послуг, а також в
поліпшенні стану житлового будинку не
приймає, тому вона самостійно утримує
будинок в належному стані, здійснює
його поточний ремонт.

Відповідач позов не визнав, проти його
задоволення заперечував, зазначивши,
що дійсно залишив будинок у 1996 році, на
даний момент проживає зі своєю родиною
в будинку дружини та не має можливості
там зареєструватися.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, згідно якої проти задоволення
позову не заперечував та просив
проводити розгляд справи у його
відсутності.

Рішенням Чугуївського міського суду
Харківської області від 26 березня 2014
року позов задоволений.

ОСОБА_4 визнаний таким, що втратив право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1 шляхом зняття його з
реєстраційного обліку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на неправильність
та незаконність рішення суду; неповне
з'ясування обставин, що мають значення
по справі; судом не надано належної
оцінки наданим доказам; судом порушені
або неправильно застосовані норми
матеріального або процесуального
права.

Заслухавши сторони, перевіривши
матеріали справи, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судом повно та всебічно досліджені
надані докази, дана їм належна оцінка,
визначені правовідносини сторін та
закон, їх регулюючий, і згідно
встановленого ухвалене рішення, яке
відповідає вимогам ст.ст.10,11,60.212-215 ЦПК
України.

Встановлено, що спірним є
домоволодіння АДРЕСА_1, яке згідно
договору довічного утримання (догляду)
від 29 липня 2009 року належить на праві
власності позивачу по справі ОСОБА_5

У спірному домоволодінні
зареєстрований відповідач - ОСОБА_4
Однак, з 1996 року він у зазначеному
будинку не проживає, що не оспорюється
сторонами та підтверджується актом
Введенської селищної ради
Чугуївського району Харківської
області від 23.12.2013 року про відсутність
та непроживання за місцем прописки
ОСОБА_4

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік. якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Суд встановив, що ОСОБА_4 не є членом
сім'ї позивачки.

Відповідно ст.ст.71,72 ЖК України
особа може бути в судовому порядку
визнана такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, якщо
вона була відсутня за місцем
проживання понад 6 місяців без поважних
причин.

ОСОБА_4 не проживає в спірному
будинку з 1996 року, про що сам не
заперечував, постійно проживає у
дружини за адресою АДРЕСА_1.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_4 не надав доказів того, що
позивачка перешкоджає його проживанню
у спірному будинку.

Посилання на те, що у спірному
будинку постійно проживає його матір
ОСОБА_6, яка є членом його сім'ї, не
підтверджується жодними доказами,
оскільки сторони не заперечують, що
відповідач постійно проживає зі своєю
сім'єю за іншою адресою.

Доводи ОСОБА_4 про те, що він має
право власності на спірний будинок,
нічим не підтверджені. Дані про
оспорювання права власності на будинок
ОСОБА_5 з боку відповідача відсутні.

За таких обставин, суд першої
інстанції правильно прийшов до
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_5, оскільки її права як
власника будинку порушені.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду. Підстав
для скасування чи зміни рішення не має.

Керуючись ст.ст.303,307, 308, 314, 319 ЦПК
України, судова колегія. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду
Харківської області від 26 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності ухвалою.

Головуючий :

Судді: