Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №280/1650/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Пасічний
Доповідач Заполовський В. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Заполовського В.Й.,

суддів:
Забродського М.І., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового
засідання Гукової О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю «ЛК Юкрейн
Груп» про стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
пов'язаного з затриманням видачі
трудової книжки, відшкодування
моральної шкоди, за апеляційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛК Юкрейн Груп» на
рішення Коростишівського районного
суду Житомирської області від 21 лютого
2014 року, -

в с т а н о в и
л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з даним позовом.

Зазначав, що з 13.09.2012 року працював в ТОВ
«ЛК Юкрейн Груп» на посаді фахівця з
фінансово-економічної безпеки. Наказом
від 31.05.2013 року був звільнений з
займаної посади за угодою сторін. При
звільненні йому не була видана трудова
книжка.

На неодноразові звернення до
відповідача з проханням видати йому
належним чином оформлену трудову
книжку, відповідач жодним чином не
реагував. Трудову книжку він отримав
особисто лише 24.07.2013 року. Внаслідок
незаконних дій відповідача йому було
завдано моральну шкоду, оскільки при
відсутності трудової книжки він не мав
змоги влаштуватися на роботу, що
позбавляло його можливості утримувати
себе та свою сім'ю.

За наведених обставин ОСОБА_1 просив
стягнути з відповідача на свою користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 12 858,94 грн., моральну
шкоду у сумі 10 000 грн., зобов'язати
відповідача змінити дату звільнення з
31.05.2013 року на день фактичної видачі
трудової книжки, тобто на 24.07.2013 року.

Рішенням Коростишівського районного
суду Житомирської області від 21 лютого
2014 року позов задоволено. Змінено день
звільнення з роботи ОСОБА_1 на 24 липня
2013 року. Стягнуто з ТОВ «ЛК Юкрейн Груп»
на користь ОСОБА_1 середній заробіток у
сумі 12 858,94 грн. та 10 000 грн. моральної
шкоди. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції ТОВ «ЛК Юкрейн Груп» подав
апеляційну скаргу. Просить рішення
районного суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволені позову ОСОБА_1 Вважає
рішення суду таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема зазначає, що судом не взято до
уваги того факту, що позивач в день
звільнення перебував на роботі, що було
підтверджено ним в судовому засіданні,
а тому підстав для відправлення
роботодавцем повідомлення працівнику
про необхідність отримання трудової
книжки не виникло.

Крім того, ОСОБА_1 являється адвокатом.
Тому вимога позивача про відшкодування
йому моральної шкоди, завданої
відсутністю у нього трудової книжки та
змоги влаштуватися на роботу є
необґрунтованою та не підтверджується
матеріалами, доданими до позовної
заяви.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що затримка
видачі позивачу трудової книжки
сталася з вини відповідача, а тому
останній має нести відповідальність
передбачену ст.235 КЗпП України. Тобто
відповідач зобов'язаний виплатити
позивачу середній заробіток за час
вимушеного прогулу, пов'язаного з
затриманням видачі трудової книжки,
змінити дату звільнення, а також
відшкодувати моральну шкоду.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можливо з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропуску строку позовної давності
тощо) і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу він
зобов'язаний також у день звільнення
видати йому копію наказу про
звільнення з роботи. В інших випадках
звільнення копія наказу видається на
вимогу працівника.

Згідно з ч. 4 ст. 235 цього ж Кодексу у разі
затримки видачі трудової книжки з вини
власника або уповноваженого ним органу
працівникові виплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу.

Отже, предметом доказування у цій
справі є обставини про виконання
відповідачем свого обов'язку повернути
своєму працівнику трудову книжку.

Як встановив суд та вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1 з 13.09.2012 року
працював у ТОВ „ЛК Юкрейн Груп".
Звільнений із займаної посади наказом
№21К від 31.05.2013 року за угодою сторін
згідно п.1 ст.36 КЗпП України, що
підтверджується копією трудової
книжки (а.с.7- 9).

31.05.2013 року, тобто день звільнення
ОСОБА_1 з роботи, був останнім робочим
днем його роботи, що підтверджено
матеріалами справи та визнано
останнім.

Пунктом 4.1 „Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників",
затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29.07.1993
року №58 - визначений порядок видачі
трудової книжки у разі звільнення.
Зокрема передбачено, що при затримці
видачі трудової книжки з вини власника
або уповноваженого ним органу
працівникові сплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу. Днем звільнення в такому разі
вважається день видачі трудової
книжки. Про новий день звільнення
видається наказ і вноситься запис до
трудової книжки працівника.

Також, пунктом 4.2 цієї ж Інструкції
визначено, якщо працівник відсутній на
роботі в день звільнення, то власник
або уповноважений ним орган в цей день
надсилає йому поштове повідомлення із
вказівкою про необхідність отримання
трудової книжки.

Пересилання трудової книжки поштою з
доставкою на зазначену адресу
допускається тільки за письмовою
згодою працівника.

Таким чином, згідно ст.47 КЗпП України та
„Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників", трудова
книжка повинна бути видана
роботодавцем в день звільнення та
отримана працівником особисто. При
цьому, роботодавець зобов'язаний
направити повідомлення працівнику про
отримання трудової книжки лише у разі
відсутності на роботі працівника в
день звільнення, а пересилання
трудової книжки поштою з доставкою на
зазначену адресу допускається тільки
за письмовою згодою працівника.

Позивач ОСОБА_1 в день звільнення з
роботи особисто за отриманням трудової
книжки до відповідача не з'явився. Ці
обставини ним підтверджені в ході
апеляційного розгляду справи. Відтак,
можливості видати трудову книжку
позивачу, як - то передбачено ч.1 ст.47
КЗпП України, відповідач не мав.

Крім того, оскільки день звільнення
ОСОБА_1 з роботи, був останнім робочим
днем його роботи, тобто в день
звільнення останній перебував на
роботі, то обов'язок повідомити його
про необхідність отримання трудової
книжки у відповідача відсутній.

Обґрунтовуючи позов позивач посилався
на те, що з подачею 31.05.2013 року заяви про
своє звільнення з роботи ним одночасно
в адресу відповідача направлялася
письмова заява про пересилання йому
трудової книжки поштою.

Проте ці обставини представником
відповідача заперечуються. Зокрема,
факт подачі позивачем зазначеної заяви
від 31.05.2013 року та її отримання не
визнається. Вказані відповідачем
обставини об'єктивно узгоджуються з
матеріалами справи, оскільки будь-які
докази про направлення відповідачу
заяви про пересилання трудової книжки
поштою та отримання такої заяви в
матеріалах справи відсутні, що визнано
позивачем в ході апеляційного розгляду
справи. Не надано позивачем таких
доказів і в процесі розгляду справи в
апеляційному суді.

Разом з тим, матеріалами справи
доведено, і це не заперечується
сторонами по справі, що трудова книжка
була отримана позивачем 24.07.2013 року
після його звернення до відповідача із
письмовою заявою від 16.07.2013 року про
повернення трудової книжки поштою
(а.с.10-11, 12).

З врахуванням наведеного висновок суду
першої інстанції про те, що затримка
видачі позивачу трудової книжки
сталася з вини відповідача не можливо
визнати обґрунтованим.

Оскільки затримка видачі трудової
книжки позивачу сталася не з вини
відповідача, а трудову книжку позивач
не отримав вчасно з власної волі, то і
відсутня відповідальність відповідача
передбачена ч. 4 ст. 235 КЗпП України про
виплату середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, пов'язаного з
затриманням видачі трудової книжки та
зміни дати звільнення з роботи.

Тому, підстав для задоволення позову
про стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, пов'язаного з
затриманням видачі трудової книжки та
про зміну дати звільнення позивача з
роботи у суду не було.

Також, відсутні і підстави для
задоволення позову про відшкодування
моральної шкоди, оскільки заподіяння
позивачу такої шкоди не доведено.

Відтак, рішення суду першої інстанції
відповідно до ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів
апеляційного суду, -

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ЛК Юкрейн
Груп» задовольнити.

Рішення Коростишівського районного
суду Житомирської області від 21 лютого
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛК Юкрейн Груп» про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, пов'язаного з
затриманням видачі трудової книжки,
відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Судді