Справа № 2-708/2012
Провадження № 22ц/782/5620/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

Головуючого судді - Лозко Ю. П.

Суддів: Дмитрієвої Л. Д.,
Медведєва А. М.

При секретарі :
Івасенко І.А.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу за
апеляційною скаргою Державного
підприємства «Первомайськвугілля» на
рішення Первомайського міського суду
Луганської області від 20 листопада 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Державного
підприємства «Первомайськвугілля» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, що заподіяна джерелом
підвищеної небезпеки,-

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2012 року позивачі звернулись до
суду з вказаним позовом, який згодом
було уточнено, в обґрунтування якого
вказали, що 26.12.2011 року відповідач
ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1,
який належить відповідачу ВП
„Автобаза ДП Первомайськвугілля", по
вул. Макаренко у м. Первомайську
Луганської області, порушив ПДР
України виїхав на зустрічну смугу руху,
в результаті чого, відбулось зіткнення
з автомобілем «Dacia Logan», яким керував
позивач ОСОБА_3, та належить позивачки
ОСОБА_2

Позивачі зазначили, що вартість
відновлювального ремонту належного
позивачки автомобілю, складає 42 377,04
грн. Винною особою дорожньо -
транспортної пригоди є відповідач
ОСОБА_4, проте від адміністративної
відповідальності він звільнений у
відповідності до ст. 124 КУпАП у зв'язку
з тим, що його цивільна
відповідальність застрахована.
Страховою компанією „Оранта" у
страховому відшкодуванні відмовлено, з
тих підстав, що дана ДТП не є страховим
випадком. Тому позивачі вважають, що
відповідачем а саме, ВП „Автобаза ДП
Первомайськвугілля" як власником
вищевказаного автомобілю, позивачці
ОСОБА_2 завдана матеріальна шкода,
позивачу ОСОБА_3 відповідачами була
завдана моральна шкода, яку він оцінує
у розмірі 10 000 гривень, яка виразилась у
психологічному стресі внаслідок ДТП,
зміні звичного розкладу повсякденного
життя, неможливості в продовж
тривалого часу користуватись даним
автомобілем, у зв'язку з чим, просили
суд, стягнути з ВП «Автобаза ДП
Первомайськвугілля» заподіяну його
працівником ОСОБА_4 шкоду в розмірі 42 377
грн. 04 коп. на користь ОСОБА_2

Стягнути з відповідачів ВП «Автобаза
ДП Первомайськвугілля» та ОСОБА_4
солідарно на користь ОСОБА_3 моральну
шкоду у розмірі 10000 грн.

Вирішити питання, що стосується сплати
судового збору.

Рішенням Первомайського міського суду
Луганської області від 20 листопада 2013
року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3
задоволено.

Стягнуто з ДП «Первомайськвугілля» на
користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в
розмірі 42377 грн. 04 коп. та витрати за
проведення авто - технічної експертизи
1250 грн. 52 коп.

Стягнуто з ДП «Первомайськвугілля»,
ОСОБА_4 в солідарному порядку моральну
шкоду у розмірі 10000 грн. на користь
ОСОБА_3

Вирішено питання пов'язане зі сплатою
судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду першої інстанції ДП
«Первомайськвугілля» звернулось з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить суд,
скасувати рішення Первомайського
міського суду від 20 листопада 2013 року
та ухвалити по справі нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити повністю.

Заслухавши доповідача, доводи осіб, які
беруть участь у розгляді справи,
дослідивши письмові матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, судова
колегія приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові
витрати;

7) чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Згідно ч.1 ч.3 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Судова колегія вважає, що судом вказані
вимоги закону у повному обсязі не
дотримано.

Задовольняючи позовні вимоги в
повному обсязі, суд першої інстанції
виходив з того, що обов'язок
відшкодування позивачки ОСОБА_2
матеріальної шкоди завданої внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди у
заявленому нею розмірі, повинен бути
покладений на відповідача ВП
„Автобаза ДП Первомайськвугілля", як
на особу, яка є власником вищевказаного
джерела підвищеної небезпеки. Завдана
позивачу ОСОБА_3 моральна шкода,
наявність якої суд вважав встановленим
у заявленому ним розмірі, повинна бути
відшкодована винними особами, а саме
відповідачем ВП „Автобаза ДП
Первомайськвугілля" та відповідачем
ОСОБА_4

Проте, ухвалюючи рішення по даній
справі, суд не дав правової оцінки тому,
що між ПАТ „Страхова Компанія „Оранта
- Лугань" та відповідачем ВП „Автобаза
ДП Первомайськвугілля" було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно - правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 10.05.2011 р., та згідно полісу
№АА/3875802, строком дії з 29.05.2011 р. по 28.05.2012
року страховим випадком за даним
Полісом є подія, внаслідок якої
заподіяна шкода третім особам під час
ДТП, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно -
правова відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Тобто на час ДТП відповідальність
відповідача була застрахована
відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АА 3875802, а
застрахованим транспортом був МАЗ 5551,
державний номер НОМЕР_2.

Відповідно до вказаного полісу
страховик, яким є ПАТ „Страхова
Компанія „Оранта - Лугань", забезпечує
відшкодування шкоди, завданої життю,
здоров'ю та майну третіх осіб під час
ДТП, що сталося за участю забезпеченого
транспортного засобу та внаслідок цієї
пригоди настає цивільно-правової
відповідальності особи,
відповідальність якої застрахована.

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та (або)
майну потерпілих унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Тобто, виходячи із суті такого
страхування, Закон має на меті захист
не лише прав потерпілих на
відшкодування шкоди, але й захист
інтересів страхувальника - заподіювача
шкоди. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК
України особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (стартовим
відшкодуванням).

У частині 22.1 статті 22 Закону
зазначено, що при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.. 33 вказаного Закону
у разі настання дорожньо-транспортної
пригоди за участю лише забезпечених
транспортних засобів, за умови
відсутності травмованих ( загиблих)
людей, а також за згоди водіїв цих
транспортних засобів щодо обставин її
споєння, за відсутності у них ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під віпливом
лікарських препаратів, що знижують
швидкість реакції, ці водії мають право
скласти повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду. У такому
випадку водії транспортних засобів
після складання зазначеного
повідомлення мають право залишити
місце дорожньо-транспортної пригоди
та звільняються від обов'язку
інформувати ДАІ МВС України про її
настання. У разі оформлення
документів про дорожньо-транспортну
пригоду без участі уповноважених на те
працівників ДАІ МВС України розмір
страхової виплати за шкоду, заподіяну
майну потерпілих не може перевищувати
максимальних розмірів, затверджених
уповноваженим органом за поданням
МТСБУ.

Особа, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
звільняється від адміністративної
відповідальності за порушення правил
дорожнього руху, що спричинило
пошкодження транспортних засобів, за
умови, що учасники ДТП скористалися
правом спільно скласти повідомлення
про цю пригоду відповідно до ЗУ "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів"

Як вбачається з матеріалів справи
і це встановлено судом, 26.12.2011 року
відповідач ОСОБА_4, керуючи автомобілем
НОМЕР_1, який належить ВП „Автобаза ДП
Первомайськвугілля", по вул. Макаренко
у м. Первомайську Луганської області,
порушив ПДР України виїхав на
зустрічну смугу руху, в результаті
чого, відбулось зіткнення з
автомобілем «Dacia Logan», яким керував
позивач ОСОБА_3, та належить позивачки
ОСОБА_2 Вартість відновлювального
ремонту від пошкодження належного
позивачці автомобілю, складає 42 377,04
грн. Відповідач ОСОБА_4, від
адміністративної відповідальності
звільнений у відповідності до ст. 124
КУпАП у зв'язку з тим, що його цивільна
відповідальність ВП „Автобаза ДП
Первомайськвугілля" була
застрахована у Страховій компанії
„Оранта".

Однак, Страховою компанією 25
травня 2012 року у виплаті страхового
відшкодування ОСОБА_2 було відмовлено,
з тих підстав, що дана дорожньо -
транспортна пригода не є страховим
випадком відповідно до ст.. 6 ЗУ „ Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів", яка
передбачає ,що страховим випадком є
подія, внаслідок якої заподіяна шкода
третім особам під час ДТП, яка сталася
за участю забезпеченого транспортного
засобу і внаслідок якої настає
цивільно - правова відповідальність
особи, відповідальність якої
застрахована за договором, а
відповідно до змісту постанови
Первомайського суду Луганської
області від 18 січня 2012 року вина
відповідача ОСОБА_4 не була
встановлена.

Таким чином, між сторонами
виникли правовідносини по
відшкодуванню завданої внаслідок ДТП
майнової шкоди особою, цивільна
відповідальність якої застрахована у
встановленому порядку.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідач відмовляється
відшкодовувати завдану позивачам
шкоду, посилаючись на те, що його
цивільна відповідальність
застрахована, не погоджуючись з
відмовою страхової компанії у виплаті
страхового відшкодування.

За змістом положень ст. 1194 ЦК
України питання про відшкодування
шкоди самою особою, відповідальність
якої застрахована, вирішується залежно
від висловленої нею згоди на таке
відшкодування; у разі ж відсутності
такої згоди за її заявою до
субсидіарної відповідальності
залучається страховик, чого судом
зроблено не було.

Таким чином, для правильного
вирішення виниклого спору в частині
того, хто зобов'язаний відшкодовувати у
даному випадку завдану позивачам
шкоду, це питання може бути правильно
вирішено лише за участю, як страхової
компанії, так і особи, чия
відповідальність застрахована, тобто
суд по даній категорії справ повинен,
встановивши розмір страхового
відшкодування, визначити, як межі
відповідальності страховика, так і
межі відповідальності застрахованої
особи.

За таких обставин, ухвалене по
справі рішення буде стосуватися прав
та обов'язків не тільки потерпілого та
застрахованої особи, а й страховика,
тому його притягнення до участі у
справі у якості відповідача є
обов'язковим. Разом з тим, суд згідно ч.1
ст. 33 ЦПК України лише за клопотанням
позивача, не припиняючи розгляду
справи, може замінити первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучити до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

ПАТ СК „Оранта - Лугань" у даній
справі брало участь в якості третьої
особи, у той час, як його правовий
статус у справі має бути у якості
співвідповідача.

Таким чином, оскільки позивачі
заявили позов тільки до відповідачів
ВП „Автобаза ДП Первомайськвугілля"
застрахованої особи та ОСОБА_4 і не
побажали залучити до участі у справі
страховика ПАТ СК „Оранта - Лугань" , в
якості співвідповідача, а суд за своєю
ініціативою не може цього зробити, що
само по собі унеможливлює правильне
вирішення спору по суті, тому у
задоволенні такого позову слід
відмовити з підстав незалучення
позивачем всіх осіб, учасників
виниклих правовідносин, у якості
належних відповідачів по спору, що не
позбавляє права позивачів повторно
звернутися до суду з аналогічним
позовом, але з залученням до справи
всіх належних відповідачів.

Проаналізувавши зазначені
обставини по справі у їх сукупності,
колегія суддів вважає, що рішення суду
слід скасувати та ухвалити по справі
нове рішення про відмову у задоволенні
позову в зв'язку з пред'явлення позову
не до всіх відповідачів, які повинні
нести відповідальність за заподіяну
шкоду.

Керуючись ст. 307, 309, 314, 316,30,33 ЦПК
України, ст.. 1194 ЦК України, ст.. 3, 22
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", судова колегія,
-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Первомайськвугілля»
задовольнити частково.

Рішення Первомайського міського суду
Луганської області від 20 листопада 2013
року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Державного
підприємства «Первомайськвугілля» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, що заподіяна джерелом
підвищеної небезпеки, відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності негайно але може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :