Справа № 432/348/14-ц
Провадження №4-с/432/12/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 р. Стахановський міський
суд Луганської області

у складі : головуючого судді Юрченко
І.М.

при секретарі Поляруш
Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Стаханові
скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого за
дорученням діє ОСОБА_2 на дії старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Стахановського міського управління
юстиції Луганської області Григор’єва
О.О., заінтересованої особи ТОВ
«Кредитні ініціативи», ПАТ "Укрсоцбанк"
(UniCredit Bank)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в інтересах якого за дорученням
діє ОСОБА_2 звернувся до Стахановського
міського суду зі скаргою на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Стахановського міського управління
юстиції. В обґрунтування своїх вимог
заявник зазначив, що 27.08.2007 року між
ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
«Укрсоцбанк» (далі АКБСР «Укрсоцбанк»)
було укладено іпотечний договір.

Відповідно до п.1.1 зазначеного договору
іпотекодержатель (ОСОБА_1) передає в
іпотеку іпотекодержателю (АКБСР
«Укрсоцбанк») в якості забезпечення
виконання позичальником - ОСОБА_4
зобов'язань за договором кредиту №
590/9-1/1-196 від 23.08.2007 року, укладеним між
Іпотекодержателем та Позичальником
наступне майно-квартиру, розташовану
за адресою: АДРЕСА_1

01.06.2009 року рішенням Стахановського
міського суду Луганської області по
справі №2-1132/2009 було задоволено позовні
вимоги ЗАТ «Промінвестбанк» в особі
філії "Відділення Промінвестбанку у м.
Стаханові Луганської області" до
ОСОБА_1 про стягнення боргу.

На підставі зазначеного рішення
Стахановським міським судом
Луганської області було видано
виконавчий лист №2-1132/2009/1231 від 01.06.2009
року про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ЗАТ «Промінвестбанк» заборгованості у
розмірі 98674,29 грн.

08.01.2014р. старшим державним виконавцем
Григор'євим О.О. при примусовому
виконанні виконавчого листа №
2-1132/2009/1231 від 01.06.2009 року, виданого
Стахановським міським судом було
винесено постанову серії ВП № 40535334 про
арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження, а саме на
квартиру АДРЕСА_1.

Копію вищезазначеної постанови ОСОБА_1
отримав 14.01.2014р.

Постанову старшого державного
виконавця Григор'єва О.О. серії ВП №
40535334 від 08.01.2014р. вважає незаконною і
такою, що підлягає скасуванню з
наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою
є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Згідно з ч.1 ст.52 Закону України «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає у
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України
«Про виконавче провадження», для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів.

Враховуючи те, що право застави
(іпотеки) на квартиру АДРЕСА_1 виникло
раніше постановленого рішення
Стахановським міським судом від
01.06.2009р. № 2-1132/2009 вважає, що викладені
обставини виключають можливість
накладення арешту на вищезазначене
майно.

Відповідно до ч.4 ст.82 Закону України
«Про виконавче провадження», рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншим учасникам
виконавчого провадження та особами,
які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

У скарзі просить суд: визнати
незаконними дії старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Стахановського
міського управління юстиції
Луганської області Григор’єва О.О. в
частині ухвалення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
його відчуження серії ВП № 40535334 від
08.01.2014 року; скасувати постанову
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Стахановського міського управління
юстиції Луганської області Григор’єва
О.О. про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження
серії ВП № 40535334 від 08.01.2014 року.

Представник заявника у судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій просив розглянути скаргу за його
відсутності та за відсутності його
довірителя, на задоволенні скарги
наполягав.

Представник відділу державної
виконавчої служби Стахановського
міського управління юстиції у судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій просив розглянути дану справу за
його відсутністю (ар.с.30) та надав
заперечення на скаргу (ар.с.34-35),
відповідно до яких вимоги заявника не
визнає у повному обсязі.

За змістом заперечень вимоги заявника
не визнаються з тих підстав, що згідно
ст.54 Закону України «Про виконавче
провадження», звернення стягнення за
заставлене (іпотечне) майно можливо у
разі, якщо вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості перед
заставодержателем, або для задоволення
вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
або якщо йому стало відомо про такі
обставини. Відомо про ці обставини
державному виконавцю стало з заяви
представника боржника 24.01.2014р., при
ознайомлені представника боржника з
матеріалами виконавчого провадження.

24.01.2014р.-були відправлені письмові
повідомлення до іпотекодержателя з
копією постанови про накладення
арешту на майно, та роз'яснено їх право
на звернення до суду у порядку ст.54
Закону України «Про виконавче
провадження» для зняття арешту з
заставленого майна, або надання згоди
на продаж та задоволення вимог
заставодержателів після належного
підтвердження права на заставлене
майно відповідно до п.6 ст.54 Закону
України «Про виконавче провадження».

Відповідь від іпотекодержателя про
намір звернення до суду для зняття
арешту з майна, або надання згоди для
його продажу, та задоволення своїх
вимог не надходило.

Окрім того, представник відділу
державної виконавчої служби
Стахановського міського управління
юстиції зазначив, що виходячи зі змісту
ст.54 Закону України «Про виконавче
провадження» саме іпотекодержатель
має право на звернення до суду для
зняття арешту з заставленого майна, або
надання згоди на продаж цього майна, а
не боржник. У зв'язку з чим, своєю
скаргою позивач лишає можливості
іпотекодержателя права на надання
згоди для продажу іпотечного майна та
задоволення своїх вимог.

У задоволені скарги просить відмовити
у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи -
ТОВ «Кредитні ініціативи» у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (ар.с.98).

Представник заінтересованої особи- ПАТ
«Укрсоцбанк» (UniCredit Bank) у судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
(ар.с.112), в якій просив розглянути дану
справу за його відсутністю та надав
пояснення на скарзі, відповідно до яких
вимоги заявника підтримують повністю.

За змістом письмових пояснень
зазначили, що 23.08.2007 року між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 укладено
договір кредиту № 590/9-1/1-196, згідно з
яким Банком надано ОСОБА_4 кредитні
кошти в сумі 50 000,00 гривень зі сплатою 15,0
процентів річних за перший рік,
подальший розмір процентів за
користування кредитом підлягає
щорічному перегляду, кінцевим терміном
повернення 18.08.2015 року. Кредит
видавався ОСОБА_4 на споживчі цілі.

Станом на 09.04.2014 року заборгованість за
вищевказаним договором кредиту
складає (довідка додається):

- залишок основної заборгованості -17030,
11 грн.;

- залишок строкової заборгованості за
відсотками -149,57 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань
по вищезазначеному кредитному
договору (п.1.3 Кредитного договору) між
ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 27 серпня 2007
року укладено іпотечний договір
реєстровий номер 5082 посвідчений
приватним нотаріусом Стахановського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
згідно з яким, в іпотеку Банку передано
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1 на праві власності.

08.01.2014 року старшим державним
виконавцем Григор'євим О.О. при
примусовому виконанні виконавчого
листа №2-1132/2009/1231, виданого
Стахановським міським судом 01.06.2009 року
було винесено постанову серії ВП №40535334
про арешт мана боржника та оголошення
заборони на його відчуження, а саме на
квартиру АДРЕСА_1.

Так ПАТ «Укрсоцбанк» вважає, що не
звільнення із під арешту заставного
майна, а саме двокімнатної квартири
АДРЕСА_1 порушує права Банку на
задоволення своїх вимог за рахунок
реалізації застави відповідно до
рішення Стахановського міського суду
Луганської області з огляду на
наступне:

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про
іпотеку», іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має права у разі
невиконання боржником (іпотекодацем)
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому
законом.

Тобто, ПАТ «Укрсоцбанк» має право на
першочергове задоволення своїх вимог
за кошти, що будуть отриманні від
продажу застави.

При цьому зазначає, що відповідно до
ст.54 Закону України «Про виконавче
провадження» для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернено у разі:

- виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів;

- якщо вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю.

Отже Законом України «Про виконавче
провадження» чітко передбачено два
випадки, в яких державний виконавець
має право звернути стягнення на
заставлене майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями.

Враховуючи те, що право іпотеки на
квартиру АДРЕСА_1 виникло раніше
постановлення рішення Стахановським
міським судом від 01.06.2009р. № 2-1132/2009
вважають, що викладені обставини
виключають можливість накладення
арешту на вищевказане майно.

Враховуючи вищенаведене у зв'язку з
неявкою в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, справа
підлягає розгляду в порядку ч.2 ст.197 ЦПК
України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню, при цьому суд
виходив з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
27.08.2007 року між ОСОБА_1 та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
було укладено іпотечний договір.
Відповідно до п.1.1 даного договору
іпотекодержатель (ОСОБА_1) передає в
іпотеку іпотекодержателю (АКБСР
"Укрсоцбанк") у якості забезпечення
виконання позичальником - ОСОБА_4
зобов'язань за договором кредиту №
590/9-1/1-196 від 23.08.2007 року, укладеним між
Іпотекодержателем та Позичальником
наступне майно - квартиру, розташовану
за адресою: АДРЕСА_1 (ар.с.2-5).

01.06.2009 року рішенням Стахановського
міського суду Луганської області по
справі № 2-1132/2009 було задоволено
позовні вимоги ЗАТ «Промінвестбанк» в
особі філії "Відділення
Промінвестбанку у м. Стаханові
Луганської області" до ОСОБА_1 про
стягнення боргу (ар.с.8). На підставі
зазначеного рішення Стахановським
міським судом Луганської області було
видано виконавчий лист № 2-1132/2009/1231 від
01.06.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ЗАТ " Промінвестбанк"
заборгованості у розмірі 98674,29 грн.
(ар.с.57-58).

08.01.2014р. державним виконавцем ВДВС
Стахановського МУЮ Григор’євим О.О.
при примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-1132/2009/1231 від 01.06.2009р. виданого
Стахановським міським судом, було
винесено постанову серії ВП № 40535334 про
арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження, а саме було
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1
(ар.с.7).

Відповідно до 383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Відповідно до вимог ч.3 ст.54 Закону
України «Про виконавче провадження»
для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Право іпотеки на квартиру АДРЕСА_1
виникло раніше постановленого рішення
Стахановським міським судом від
01.06.2009р. по справі № 2-1132/2009.

Статтею 589 ЦК України встановлено, що у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Частиною 1 статті 591 ЦК України
встановлено, що реалізація предмета
застави, на який звернене стягнення,
провадиться шляхом його продажу з
публічних торгів, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
іпотеку", у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріусу або згідно з
договором про забезпечення вимог
Іпотекодержателя.

Стаття 39 Закону України "Про іпотеку"
передбачає, що у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначається спосіб реалізації
предмета іпотеки: шляхом проведення
прилюдних торгів або застосування
процедури продажу, встановленої
статтею 38 цього Закону.

Стаття 38 Закону України "Про іпотеку"
встановлює наступну процедуру продажу
предмету іпотеки: шляхом продажу
іпотекодержателем предмета іпотеки
будь-якій особі- покупцеві.

За змістом вказаних статей Закону
України "Про іпотеку" право вибору
засобу реалізації предмету іпотеки
належить іпотекодержателю.

Окрім того, відповідно до ст.3 Закону
України «Про іпотеку», у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно зареєстровані після державної
реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет
окремого права чи вимоги на передане в
іпотеку нерухоме майно виникає
відповідно до закону, таке право чи
вимога має пріоритет над вимогою
іпотекодержателя лише у разі його/її
виникнення та реєстрації до моменту
державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст.6 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Разом з цим суд зауважує, що на момент
накладення арешту на спірну квартиру,
державний виконавець діяв законно, так
як він не знав про наявність договору
іпотеки, укладеного раніше, а саме
27.08.2007року ніж було ухвалено рішення
Стахановського міського суду по справі
№ 2-1132/2009/1231 від 01.06.2009 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ "
Промінвестбанк" заборгованості у
розмірі 98674,29 грн. Разом з цим, на даний
час у судовому засіданні встановлено
факт наявності іпотечного договору від
27.08.2007року, який на час розгляду справи
в суді є діючим. Крім того, ПАТ
«Укрсоцбанк» підтвердило наявність
заборгованості у ОСОБА_4 (основного
боржника) перед банком, що
підтверджується довідкою ПАТ
Укрсоцбанк» від 09.04.2014р. (ар.с.108), а отже
суд приходить до висновку, що вимоги
заявника підлягають частковому
задоволенню, а саме в частині
скасування постанови старшого
державного виконавця ВДВС
Стахановського МУЮ в Луганській
області про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
серії ВП № 40535334 від 08.01.2014року.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10.11,14, 60, 209, 210, 383, 386 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого за
дорученням діє ОСОБА_2 на дії старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Стахановського міського управління
юстиції Луганської області Григор’єва
О.О., задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Стахановського міського управління
юстиції Луганської області Григор’єва
О.О. про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
серії ВП № 40535334 від 08.01.2014 року.

В задоволенні інших вимог заявника
відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до
апеляційного суду Луганської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: