РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014 р.Московський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого судді
Оксененко В.А., з участю секретаря
Дмитрієвої Є.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ „УкрСибБанк" про
виключення майна з акту опису та
арешту, 3 особа- Московського відділ
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, -

установив:

ОСОБА_1 26.12.2013 р. звернувся до суду з
позовом про виключення майна з-під
арешту та акту опису; в обгрунтування
своїх позовних вимог вказав наступне.

Він перебував у зареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_2; під час шлюбу ними була
куплена квартира АДРЕСА_1. 14.02.2007 р.
рішенням суду шлюб розірвано. Після
розірвання шлюбу ними було поділено
спільно набуте майно та рішенням
Московського районного суду м.Харкова
від 06.03.2007 р. за ним визнано право
власності на 39/100 ч. зазначеної
квартири; нерухоме майно у
встановленому законом порядку в
міськБТІ за собою своєчасно не
зареєстрував. Як йому стало відомо
зараз, Постановою державного виконавця
Московського ВДВС на цю квартиру в
цілому був накладений арешт на
підставі виконавчого листа про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
„УкрСибБанка" 112 202 гр.; відомості про
заборону відчуження внесені до Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна. Він звернувся до
Реєстраційної служби ХМУЮ в Х/обл., але,
а в реєстрації майна йому було
відмовлено.

Оскільки, 39/100 частин спірної квартири
є його особистою власністю, просить суд
виключити це майно з-під арешту.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала і вказала, що квартира АДРЕСА_1
на праві власності належить їй (61/100 ч.)
та позивачу (39/100 ч.); але, до цього часу
це майно зареєстровано за нею в цілому
на підставі договору купівли-продажу
від 06.02.1997 р. Відношення до кредитного
договору, укладеного нею з ПАТ
„УкрСиббанк" позивач не має, оскільки,
шлюб між ними розірваний і вони
проживають окремо.

Відповідач: представник ПАТ
„УкрСиббанка" позовні вимоги не
визнав, вказав, що правових підстав для
задоволення позову немає: квартира
зареєстрована на праві власності за
ОСОБА_2 та належить їй.

3 особа: Представник ВДВС в
Московському районі м.Харкова просив
позов розглянути на розсуд суду;
указав, що виконавче провадження було
відкрите на підставі виконавчого
листа, виданого Московським судом
м.Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ „УкрСиббанк" в рахунок
заборгованості за кредитним договором
в сумі 112 202 гр. 08 коп.; 10.12.2010 р.
виконавцем винесена Постанова ВП
№21531439 про арешт майна боржника; при
цьому, про наявність судового рішення
Московського суду від 06.03.2007 р.
виконавцю було невідомо.

Суд, вислухавши учасників судового
розгляду, дослідивши письмові докази,
приходить до наступного.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова №2-1098/10 з ОСОБА_2 на користь
ПАТ „УкрСиббанк" в рахунок
заборгованості за кредитним договором
стягнено 112 202 гр. 08 коп.; 25.08.2010 р. судом
був виданий виконавчий лист.

ВДВС в Московському районі м.Харкова
на підставі виконачого листа №2-1098/10
10.12.2010 р. винесена Постанова ВП №21531439
про арешт майна боржника- квартири
АДРЕСА_1; заборона на квартиру внесена
до Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про
виконавче провадження" особа, яка
вважає,що майно, на яке накладено арешт
належить її а не боржнику, має право
звернутися до суду з позовом про
виключення майна з під арешту та
визнання за ним права власності.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі.
14.02.2007 р. рішенням Московського
районного суду м.Харкова шлюб
розірвано.

Рішенням Московського районного суду
м.Харкова від 06.03.2007 р. за №2-1236/2007 за
ОСОБА_1 визнано право власності на 39/100
частин квартири АДРЕСА_1 в порядку
спільно набутого майна подружжя.
Рішення суду набуло чинності.

Рішенням реєстраційній служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області від 13.12.2013
р. №9003982 у державній реєстрації права
власності 39/100 частин квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_1 було відмовлено.

Разом з тим, право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні, що
закріплено ст.321 ЦК України.

Отже, відсутність державній
реєстрації нерухомого майна, у даному
випадку за позивачем ОСОБА_1, не
позбавляє останнього, як власника,
права власності щодо належного майна.

Тому, накладання арешту ВДВС в
Московському районі м.Харкова на
підставі виконачого листа №2-1098/10 10.12.2010
р. Постановою ВП №21531439 на 39/100 ч.
квартири АДРЕСА_1 та внесення заборони
на цю частку квартири до Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна порушує права
позивача як власника.

З урахуванням викладеного, суд
задовольняє позов повністю та виключає
майно з-під арешту.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, Законом
України "Про виконавче провадження",
ст.386,391,392,393 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виключити майно: 39/100 частин квартири
АДРЕСА_1, що належать на праві власності
ОСОБА_1 з акту опису та арешту,
проведеного на підставі Постанови
Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції ВП №21531439
від 10.12.2010 р.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга в апеляційний суд
Харківської області через районний суд
протягом 10 днів.

СУДДЯ: В.А. ОКСЕНЕНКО.