Справа № 471/488/14-ц
Провадження №2/471/234/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Братський
районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого Губанова В. М.,

при секретарі Тягнирядно І. Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с-щі Братське
справу за заявою

ОСОБА_1 до Миколаївська сільська рада
Братського району Миколаївської
області про визнання права власності
на нерухоме майно ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Миколаївської сільської ради, в якому
просить визнати за ним право власності
на житловий будинок , розташований по
АДРЕСА_1

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
згідно договору купівлі-продажу
будинку від 16 квітня 1993 року ОСОБА_1
купив у КСП «Прапор комунізму» в особі
ОСОБА_2 житловий будинок по АДРЕСА_1
разом із господарськими будівлями,
спорудами, огорожами та земельною
ділянкою біля нього. В даному житловому
будинку він та його сім'я
зареєстровані та проживають з 1993 року.
На вищевказаний житловий будинок було
виготовлено технічний паспорт в БТІ.
Нещодавно позивач вирішив
розпорядитися своїм майном на власний
розсуд, однак виявилося, що договір
купівлі-продажу певною мірою
пошкоджено, тому орган реєстрації прав
власності відмовився реєструвати
право власності вимагаючи належний
оригінал документу. Оскільки КСП
«Пропор комунізму» вже не існує, ОСОБА_1
не може зробити дублікат договору
купівлі-продажу будинку, тому
звернувся до суду із визнанням права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю, оскільки більше
22 роки проживає в житловому будинку, і
весь цей час вважав, що має право
власності на нього.

До початку судового засідання позивач
звернувся із письмовою заявою, в якій
підтримав позовні вимоги в повному
об'ємі та просив справу слухати за його
відсутності.

Представник відповідача сільський
голова Шенкевич А.Д. до початку
судового засідання звернулася по
телефону із заявою, в якій визнала
позовні вимоги, не заперечувала проти
визнання права власності на житловий
будинок за позивачем та просила справу
розглядати в її відсутність.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
позов підлягає задоволенню, оскільки
наданими позивачем документами
підтверджується факт відкритого,
безперервного використання ним
житлового будинку по АДРЕСА_1

Згідно договору купівлі-продажу
будинку від 16 квітня 1993 року ОСОБА_1
купив у КСП «Прапор комунізму» в особі
ОСОБА_2 житловий будинок по АДРЕСА_1
разом із господарськими будівлями,
спорудами, огорожами та земельною
ділянкою біля нього. В даному житловому
будинку він та його сім'я
зареєстровані та проживають з 1993 року.
На вищевказаний житловий будинок було
виготовлено технічний паспорт в БТІ.
Нещодавно позивач вирішив
розпорядитися своїм майном на власний
розсуд, однак виявилося, що договір
купівлі-продажу певною мірою
пошкоджено, тому орган реєстрації прав
власності відмовився реєструвати
право власності вимагаючи належний
оригінал документу. Оскільки КСП
«Пропор комунізму» вже не існує, ОСОБА_1
не може зробити дублікат договору
купівлі-продажу будинку, тому
звернувся до суду із визнанням права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю, оскільки більше
22 роки проживає в житловому будинку, і
весь цей час вважав, що має право
власності на нього. В технічному
паспорті зазначено, що житло
знаходиться у власності ОСОБА_1. На
протязі тривалого часу позивач
користується житловим будинком і
сплачує усі нарахування за комунальні
та інші послуги, пов'язані з
обслуговуванням житла, неодноразово
проводив ремонт, поліпшував його, а
тому на сьогодні будинок вже значно
відрізняється від того, до якого його
сім'я вселялася.

Майно, власник якого невідомий,
відповідно до чинного законодавства
переходить в управління
територіальної громади, органом
самоврядування якого є Миколаївська
сільська рада.

З цього питання позивач також
звертався до архівного відділу
Братської районної державної
адміністрації Миколаївської області,
звідки отримав відповідь, що
інформація про приймання
Миколаївською сільською радою на
баланс житлового будинку від КСП
відсутня.

Відповідно до статті 344 Цивільного
кодексу України (И 435-ІУ, 16.01.2003, Кодекс
України, Верховна Рада України) особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно -набувальна
давність. Право власності за
набувальною давністю на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

Оскільки позивач добросовісно
заволодів житловим будинком, що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу і відкрито,
безперервно володіє ним на протязі
більш як 20 років, вважається таким, що
набув право власності на будинок в
порядку набувальної давності.

Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років, набуває право власності
на це майно (набувальна давність).

Ч.4 ст. 344 ЦК України передбачає, що право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно набувається за рішенням
суду.

Згідно ст. 41 Конституції України, ст.ст.
41, 321 ЦК України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Стаття 15 ЦК України наголошує, що кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання, або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено, і оскільки
позивачем не заявлено вимог щодо
стягнення з відповідача судових
витрат, суд вважає за необхідне
залишити судові витрати за ОСОБА_1

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської
сільської ради Братського району
Миколаївської області про визнання
права власності на нерухоме майно -
задовольнити.

Визнати право приватної власності за
набувальною давністю за ОСОБА_1, на
житловий будинок з відповідними
господарськими будівлями, спорудами
та огорожами, що розташований по
АДРЕСА_1

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення
Братського районного суду
Миколаївської області може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Братського

районного суду
Губанова В. М.,