КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1061/13-ц
Провадження №2/319/5/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді
Горбачова Ю.М.,

при секретарі
Понькі Н.А.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1

представника Виконкому Куйбишевської

селищної ради Запорізької області
Бугайова Ю. В.

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Куйбишеве цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до
Виконавчого комітету Куйбишевської
селищної ради Запорізької області,
ОСОБА_5 про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

На підставі частини 3 статті 209
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК України) в судовому
засіданні 13 лютого 2014 року проголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

07 жовтня 2013 року до
Куйбишевського районного суду
Запорізької області надійшла позовна
заява ОСОБА_4 до Виконавчого комітету
Куйбишевської селищної ради
Запорізької області (далі за текстом -
Виконком Куйбишевської селищної ради),
ОСОБА_5 про скасування рішення.

В своїй позовній заяві позивач
ОСОБА_4 прохає суд винести рішення, в
якому визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Куйбишевської селищної ради від 10.08.2012
року № 201 «Про земельний спір щодо меж
присадибних земельних ділянок, що
перебувають у користуванні ОСОБА_4 та
ОСОБА_5. Встановити межу між
присадибними земельними ділянками по
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на відстані 15 м. від
суміжного з ОСОБА_5 землевласника
ОСОБА_6. Свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що 1991 році він продав
ОСОБА_7 житловий будинок з
господарскими будівлями, розташований
в АДРЕСА_1 Вказаний житловий будинок
знаходився на одній земельній ділянці
загальною площею 5641 кв.м., на якій
розташований і належний йому житловий
будинок за АДРЕСА_2, в якому він
проживає. Після смерті ОСОБА_7 житловий
будинок АДРЕСА_1 успадкував його син
ОСОБА_5Тривалий час жодних спорів
відносно межі землекористування між
ним та ОСОБА_5 не було, межа між їх
земельними ділянками була встановлена
на відстані 15 м. від межі суміжного з
ОСОБА_5 землекористувача ОСОБА_6

У вересні 2011 року комісією
селищної ради попередньо була
встановлена межа між їх земельними
ділянками, яка відповідала фактичному
використанню та згідно якої належні
йому водогін, виноградник та басейн
знаходились на відведеній йому
земельній ОСОБА_5 несподівано для нього
самовільно вирішив, що межа між їх
ділянками для обслуговування будинків
повинна проходити на відстані 16 метрів
від межі з його суміжним користувачем
ОСОБА_6 та визначив нову межу,
встановивши паркан з боку вулиці
Дзержинського та заявивши, що межа
проходить по краю його паркану. Таким
чином він захопив 1 м його земельної
ділянки, на якій знаходиться його
басейна, водогін та виноградник. У
зв'язку з цім він змушений був
неодноразово звертатись до
Куйбишевської селищної ради
Запорізької області, з письмовими
скаргами та заявами з цього приводу та
проханням встановити межу між їх
присадибними ділянками.

10 серпня 2012 року відбулось засідання
комісії по вирішенню земельних спорів
при виконкомі Куйбишевської селищної
ради, яка розглянула земельний спір з
приводу з приводу суміжного
землекористування між ним та ОСОБА_5

За результатами розгляду справи
комісія вирішила встановити межу між
їх земельними ділянками на відстані 16 м
від межі суміжного з ОСОБА_5
землевласника ОСОБА_6, залишивши йому
для обслуговування басейни по його
периметру земельну ділянку шириною 1 м.

Рішення виконкому Куйбишевської
селищної ради Запорізької області від
10.08.2012 року № 201, протокол засідання
комісії по вирішенню земельних спорів
від 10.08.2012 року затверджено. Вважає це
рішення незаконним та таким, що
винесено з порушенням вимог чинного
земельного законодавства. Просить суд
визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Куйбишевської селищної ради від 10.08.2012
року №201 «Про земельний спір щодо меж
присадибних земельних ділянок, що
перебувають у користуванні ОСОБА_4 та
ОСОБА_5». Встановити межу між
присадибними земельними ділянками по
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на відстані 15 м. від
суміжного з ОСОБА_5 землевласника
ОСОБА_6

Представник позивач ОСОБА_1 діючий
за довіреністю, в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги на тих
підставах, що викладені в позовній
заяві, просив суд їх задовольнити та
визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Куйбишевської сельскої ради від 10.08.2012
року №201 та встановити межу між
присадибними ділянками по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 на відстані 15 м. від суміжного з
ОСОБА_5 землевласника ОСОБА_6, надав
суду відповідні пояснення.

Представник відповідача
виконкому Куйбишевської селищної ради
Запорізької області ОСОБА_2 діючий за
довіреністю, в судовому засіданні
позов не визнав, суду пояснив що в
зв'язку із зверненням ОСОБА_4 до
виконавчого комітету Куйбишевської
селищної ради, питання щодо вирішення
земельного спору між ним та ОСОБА_5
розглядалось комісією по вирішенню
земельних спорів при виконавчому
комітеті Куйбишевської селищної ради
(далі комісія) та після розгляду
комісії, виконкомом Куйбишевської
селищної ради.

За результатами розгляду звернення
було прийняте відповідне рішення
виконавчого комітету, згідно
повноважень наданих органам місцевого
самоврядування Земельним кодексом
України та Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні».

При розгляді земельного спору щодо меж
присадибних земельних ділянок, що
перебувають у користуванні ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, комісією та безпосередньо
виконкомом селищної ради розглядались
та вивчались надані сторонами
земельного спору матеріали щодо
користування земельними ділянками та
було встановлено наступне:

раніше земельні ділянки, які
розташовані в АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, були
як одне домоволодіння, яке належало
ОСОБА_4, підтвердженням чого є
технічний паспорт на житловий будинок
розроблений ОСОБА_4 станом на 23 березня
1988 року.

В 1988 році ОСОБА_4 була виділена земельна
ділянка для будівництва житлового
будинку в АДРЕСА_1.

Початково в будівельному паспорті на
житловий будинок, який був виданий
ОСОБА_4 для будівництва житлового
будинку, ширина земельної ділянки по
вулиці АДРЕСА_1 становила 20 м.

Після того як в 1991 році ОСОБА_4 продав
житловий будинок синові ОСОБА_7, згідно
технічного паспорту на житловий
будинок, ширина земельної ділянки по
АДРЕСА_1 уже складала 17 м та відповідно
до копії дублікату договору
купівлі-продажу жилого будинку з
надвірними будовами від 24 грудня 1991
року, що знаходиться в АДРЕСА_1 в пункті
1 договору вказано, що житловий будинок
розташований на земельній ділянці
площею 715 кв.м.

Коли ОСОБА_7 помер та ОСОБА_5 (син
ОСОБА_7.) прийняв спадщину на житловий
будинок та виготовив новий технічний
паспорт, ширина земельної ділянки по
вулиці Дзержинського склала 16 м.

Техніки БТІ виготовляють плани
земельних ділянок до технічних
паспортів на будинки по фактичному
використанню в розмірах та в межах
вказаних замовниками документації.

Починаючи з 1991 року ОСОБА_4, після
продажу житлового будинку до
теперішнього часу не виготовлено новий
технічний паспорт на житловий будинок
та не змінені межі землекористування.

Також виконком селищної ради
відзначає, що в технічному паспорті на
житловий будинок розробленому 23 травня
1988 року ОСОБА_4 не вказано, що
виноградник та водогін є його
власністю.

В зазначеному вище технічному паспорті
вказано, що власністю ОСОБА_4 є басейн.
Тому комісією та виконавчим комітетом
селищної ради були враховані державні
будівельні норми та правила в яких
вказано, що для догляду за будівлями та
здійснення їх поточного ремонту
відстань від сусідньої земельної
ділянки від найбільш виступаючої
конструкції стіни слід приймати не
менше 1 м.

Враховуючи вище викладене комісією
було вирішено залишити для
обслуговування басейни, яка належить
ОСОБА_4 по всьому периметру земельну
ділянку шириною 1 м, для того щоб не
порушити його права як власника об'єкту
нерухомого майна.

В зв'язку з тим, що не можливо
встановити фактичне користування
земельними ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
комісією селищної ради та виконкомом
селищної ради були враховані всі
надані матеріали сторонами спору .

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3
діючий за угодою, в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, проти позову
заперечував, просив суд в задоволенні
позову ОСОБА_4 про визнання незаконним
та скасування рішення виконавчого
комітету Куйбишевської селищної ради
від 10.08.2012 року №201 та встановлення
нової межі між присадибними ділянками
по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на відстані 15 м.
від суміжного з ОСОБА_5 землевласника
ОСОБА_6 відмовити, суду пояснив що
згідно договору від тисяча дев'ятсот
дев'яносто першого року двадцять
четвертого грудня ОСОБА_4 продав, а його
син ОСОБА_7 купив житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходяться
АДРЕСА_1 розташованого на земельній
ділянці мірою 715 кв.м.. Після смерті
ОСОБА_7 даний будинок та земельну
ділянку успадкував його син ОСОБА_5. 15
квітня 2009 року позивач ОСОБА_4 за
заявою добровільно передав 0,02 га.,
земельної ділянки, що розташована в
АДРЕСА_2 для обслуговування житлового
будинку - на користь ОСОБА_5, саме цю
земельну ділянку яка за думкою
позивача є спірною.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача не підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Станом на 23 березня 1988 року, земельні
ділянки, які розташовані в АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_1, були як одне домоволодіння,
яке належало ОСОБА_4, підтвердженням
чого є технічний паспорт на житловий
будинок розроблений ОСОБА_4 (а.с. 20-24).

У 1988 році 12 травня ОСОБА_4 була виділена
земельна ділянка для будівництва
житлового будинку в АДРЕСА_1(а.с. 71).

Початково в будівельному паспорті на
житловий будинок, який був виданий
ОСОБА_4 для будівництва житлового
будинку, ширина земельної ділянки по
вулиці АДРЕСА_1 становила 20 м. (а.с70-74).

У 1991 році ОСОБА_4 продав житловий
будинок синові ОСОБА_7, що
підтверджується договором від тисяча
дев'ятсот дев'яносто першого року
двадцять четвертого грудня (а.с.78),
згідно технічного паспорту на житловий
будинок (а.с. 30,31) ширина земельної
ділянки по АДРЕСА_1 уже складала 17 м та
відповідно до копії дублікату договору
купівлі-продажу жилого будинку з
надвірними будовами від 24 грудня 1991
року, що знаходиться в АДРЕСА_1 в пункті
1 договору вказано, що житловий будинок
розташований на земельній ділянці
площею 715 кв.м.(а.с.78).

Після смерті ОСОБА_7 його син ОСОБА_5
(відповідач) прийняв спадщину на
житловий будинок та виготовив новий
технічний паспорт від 10 жовтня 2007 року,
де вже ширина земельної ділянки по
вулиці Дзержинського склала 16 м
(а.с.32,33).

Після цього 15 квітня 2009 року позивач
ОСОБА_4 за заявою добровільно передав
додатково 0,02 га., земельної ділянки, що
розташована в АДРЕСА_2 для
обслуговування житлового будинку - на
користь відповідача ОСОБА_5 (а.с.77).

Техніки БТІ виготовляють плани
земельних ділянок до технічних
паспортів на будинки по фактичному
використанню в розмірах та в межах
вказаних замовниками документації.

Згідно стаття 107 Земельного кодексу
України в якій вказано, що основою для
відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації. У
разі неможливості виявлення дійсних
меж їх встановлення здійснюється за
фактичним використанням земельної
ділянки. Якщо фактичне використання
ділянки неможливо встановити, то
кожному виділяється однакова за
розміром частина спірної ділянки. У
випадках, коли в такий спосіб
визначення меж не узгоджується з
виявленими обставинами, зокрема з
встановленими розмірами земельних
ділянок, то межі визначаються з
урахуванням цих обставин.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що починаючи з 1991 року ОСОБА_4,
після продажу житлового будинку до
теперішнього часу не виготовлено новий
технічний паспорт на житловий будинок
та не змінені межі землекористування, в
технічному паспорті на житловий
будинок розробленому 23 травня 1988 року
ОСОБА_4 не вказано, що виноградник та
водогін є його власністю.

В зазначеному вище технічному паспорті
вказано, що власністю ОСОБА_4 є басейн.
Тому комісією та виконавчим комітетом
селищної ради були враховані державні
будівельні норми та правила в яких
вказано, що для догляду за будівлями та
здійснення їх поточного ремонту
відстань від сусідньої земельної
ділянки від найбільш виступаючої
конструкції стіни слід приймати не
менше 1 м.

Враховуючи вище викладене комісією
було вирішено залишити для
обслуговування басейни, яка належить
ОСОБА_4 по всьому периметру земельну
ділянку шириною 1 м, для того щоб не
порушити його права як власника об'єкту
нерухомого майна.

В зв'язку з тим, що не можливо
встановити фактичне користування
земельними ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
комісією селищної ради та виконкомом
селищної ради були враховані всі
надані матеріали сторонами спору.

Таким чином при розгляді земельного
спору враховано, що фактичне
використання земельних ділянок ОСОБА_4
та ОСОБА_5 встановити не можливо, а
також те, що відповідно до технічних
паспортів на житловий будинок по
АДРЕСА_1 на протязі декількох років
постійно зменшується, виконкомом
селищної ради прийняте рішення
встановити межу між присадибними
земельними ділянками в АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 на відстані 16 м від іншого
суміжного землевласника ОСОБА_5 -
ОСОБА_6

Керуючись ст. 107 ЗК України,
ст.ст. 10,11,209, 212, 214, 215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах ОСОБА_4 до
Виконкому Куйбишевської селищної ради
Запорізької області, ОСОБА_5 про
скасування рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня оголошення рішення
апеляційної скарги. Особи, що брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час розгляду
справи у 10-денний строк з моменту
отримання копії рішення.

Суддя :
Ю.М. Горбачов