Провадження номер 2/522/891/14
07 квітня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Шенцевої О.П.
при секретарі - Соболевій О.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнання особи такою,
що втратила право користування
Позивачка звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_2, в якому просить визнати
відповідача таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1,
зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди
їй у користуванні та розпорядженні
квартирою АДРЕСА_1, а також встановити
порядок виконання рішення.
При цьому позивачка зазначає, що
відповідач по справі є її сином, який з
лютого 2012 року не проживає в квартирі
АДРЕСА_1, та не сплачує комунальні
У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала, просила їх
Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся в
установленому законом порядку, тому
суд вважає за можливе розглядати
справу заочно, за відсутності
відповідача, на підставі наявних у
справі доказів.
Суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, суд
вважає, що на підставі фактів,
встановлених у судовому засіданні і
матеріалів, що є в справі, позов
підлягає частковому задоволенню.
Так, у судовому засіданні встановлено:
В квартирі АДРЕСА_1, як підтверджується
довідкою за формою Ф-1 зареєстровані:
позивачка - ОСОБА_1 та відповідач
Власником квартири АДРЕСА_1 є позивачка
Відповідач з 2012 року не проживає по
зазначеній адресі, його особистих
речей там немає. Вказаним житлом
відповідач не цікавиться та не оплачує
Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
Статтею 72 ЖК України встановлено, що
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.
Відповідач не проживав в спірному
приміщенні з 2012 року через що він
втратив право користування даною жилою
площею. Відповідач не знявся з
реєстраційного обліку за своїм
колишнім місцем проживання, чим
створив позивачці перешкоди в
реалізації її прав щодо спірної
Відповідно ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.
Відповідно до ст. 391, 392 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном. Власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
Згідно зі ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України
власник на свій розсуд володіє,
користується і розпоряджається
належним йому майном. Згідно зі ст. 16 ЦК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, зокрема визнання права.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону
України „Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", реєстрація - це внесення
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації. Тобто правовою
підставою для перебування на
реєстраційному обліку є проживання чи
перебування в житлі за певною адресою.
Згідно зі ст. 6 Закону України „Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" громадянин
України, а також іноземець чи особа без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.
Так, п.10 Постанови №2 від 12 квітня 1985
року Пленуму Верховного Суду України
«Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України», якщо особа
була відсутньою понад встановлені
строки без поважних причин, то суд
вправі визнати його таким, що втратив
Виходячи з викладеного, суд доходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 29, 405 ЦК України, ст. 6, 7
Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", ст.ст. 10, 60, 61, 74,
130, 208, 209, 212, 213-215, 217, 224-225 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням -
Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди
ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні
Заочне рішення суду може бути
переглянуто за заявою відповідача,
який не приймав участь при розгляді
справи, поданої протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку, шляхом подачі
апеляційної скарги через Приморський
районний суд м.Одеси в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя

07.04.2014