Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/2034/14
Головуючий у 1 інстанції: Наумова І.Й.
Суддя-доповідач:
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:
Осоцького І.І.,

Суддів
Панкеєва О.В.,

Мануйлова Ю.С.,

При секретарі:
Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 на заочне рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 06 серпня 2013 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Перший Український
міжнародний банк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2013 року ПАТ «Перший
український міжнародний банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що відповідно до укладеного
між закритим акціонерним товариством
«Перший український міжнародний банк»,
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_3 кредитного договору №5906138 від
07.12.2007 року відповідач отримав кредит у
розмірі 52504,00 доларів США для придбання
транспортного засобу, строком
погашення не пізніше 07.12.2014 року зі
сплатою за користування кредитом
процентної ставки 11,50 % річних. 07.12.2007
року в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№5906138 від 07.12.2007 року між закритим
акціонерним товариством «Перший
український міжнародний банк»,
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_3 було укладено договір застави
транспортного засобу №5930959,
посвідчений приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5 та зареєстрований в
реєстрі за №3266, згідно якого ОСОБА_3
передав в заставу рухоме майно, а саме:
транспортний засіб: тип: легковий
універсал, марка NISSAN модель: РАТHFINDER,
рік випуску: 2007, об'єм двигуна 3954 куб.см,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_3 на праві
приватної власності на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії ТЗ НОМЕР_2,
виданого 06.12.2007 року Запорізьким ВРЕР
№1 УДА1 УМВС України в Запорізькій
області.

Однак відповідач порушує вимоги
кредитного договору, а саме не виконує
в обумовлені строки зобов'язання щодо
сплати кредиту та відсотків по ньому,
тому позивач змушений звернутися до
суду за захистом своїх порушених прав.

У зв'язку з вищевикладеним,
позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором в сумі 37 227,61
доларів США і 46 914,09 гривень, а також
судові витрати у розмірі 3 441,00 грн..

Заочним рішенням Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 06
серпня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
„Перший український міжнародний банк"
заборгованість за кредитним договором
в сумі 37 227,61 доларів США і 46 914,09 грн., у
тому числі: 31 043,011 доларів США -
заборгованість за сумою кредиту, 6 184,60
доларів США -заборгованість за
непогашеними процентами за
користування кредитом за період з
07.06.2011 року по 28.02.2013 року, 15 517,45 гривень -
сума пені за порушення строків
виконання зобов'язань, 4 196,64 гривень -
сума штрафу за порушення обов'язку
дострокового повернення кредиту, 27 200
грн. - штраф за порушення умов
страхування.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
„перший український міжнародний банк"
судові витрати у розмірі - 3 441,00 грн..

Не погоджуючись з судовим рішеннм,
ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення порушення
матеріального і процесуального права,
просить заочне рішення скасувати,
ухвалити нове яким частково
задовольнити позовні вимоги, стягнувши
з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним
договором у розмірі 37227,61 дол.США,
заборгованість за відсотками у розмірі
6184,60 дол.США, пеню у розмірі 7036,16 грн..

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частово.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 309
ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право змінити рішення.

Підставами для зміни рішення суду
першої інстанції є неповне з"ясування
судом обставин, що мають значення для
справи.

Задовольняючи позовні вимоги Банку
про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості
за кредитним договором у тому числі і
штрафу за порушення обов"язку
страхування предмету застави, суд
внаслідок неповного з"ясування
обставин помилково виходив, що мається
вина боржника щодо непоновлення ним
договору страхування автомобіля на
період з 04.07.2012 року по 03.07.2013 року.

Судом встановлено, що 07.12.2007 року між
ЗАТ «Перший український міжнародний
банк», правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № 5906138 (а.с.61-64),
згідно умов якого банк надав
позичальнику кредит на придбання
автомобіля на загальну суму 52 504,00
доларів США шляхом переказу суми
кредиту з позичкового рахунку на
картковий рахунок відповідача (п.2.3.2
зазначеного договору), що
підтверджується меморіальним валютним
ордером № 377979233 від 07.12.2007 року (а.с.16), а
відповідач в свою чергу зобов'язався
прийняти, належним чином використати
та повернути кредит у зазначеній сумі
не пізніше 07.12.2014 року, а також
сплатити відповідну платню за
користування кредитом в порядку, на
умовах та в строки, визначені кредитним
договором.

Згідно п.п.3.1.3 та 3.2.1 кредитного
договору №5906138 від 07.12.2007 року
позичальник зобов'язаний сплачувати
проценти за користування кредитом та
здійснювати повернення кредиту
частинами в розмірі та в строки,
передбачені графіком повернення
кредиту та сплати процентів за
користування кредитом, закріпленим у
додатку №1 до кредитного договору, який
є його невід'ємною частиною (а.с. 11).

Відповідно до п.1.3.1 кредитного договору
№5906138 від 07.12.2007 року столронами
кредитного договору встановлено
процентну ставку за користування
кредитом у розмірі 11,50 % річних.

На підставі п.3.1.2 кредитного договору
№5906138 від 07.12.2007 року сторони
кредитного договору передбачили, що
проценти за користування кредитом
розраховуються виходячи з щоденного
залишку заборгованості за кредитом
протягом всього строку користування
кредитними коштами, починаючи з дня
надання кредиту по день повного
погашення заборгованості за кредитом
(не враховуючи цей день). Проценти
розраховуються виходячи з 360 днів у
році та нараховуються щоденно.

Згідно п.3.5.7 кредитного договору №5906138
від 07.12.2007 року банк вправі вимагати у
відповідача достроково повернути
виданий йому кредит разом із
розрахованими процентами.

Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
така вимога має бути виконана
відповідачем протягом 30 календарних
днів.

У зв'язку з тим, що позичальником не
було дотримано зазначених вище умов
кредитного договору №5906138 від 07.12.2007
року, позивачем було здійснено вимогу
дострокового виконання позичальником
його зобов'язань за кредитним
договором в повному обсязі.

Пунктом 5.2 кредитного договору №6749795
від 28.08.2008 року передбачено, що у разі
порушення позичальником строків
виконання зобов'язань з повернення
кредиту та/або сплати процентів за
користуванням кредитом, позичальник
зобов'язаний сплатити на вимогу банка
пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що
діяла у відповідний період, від суми
прострочених виконанням зобов'язань за
кожен день прострочення.

На підставі п.5.5 кредитного договору
№5906138 від 07.12.2007 року за кожний випадок
порушення позичальником обов'язків,
передбачених п.п.4.3.2 -4.3.6 кредитного
договору, позичальник зобов'язаний
сплатити на вимогу банку на його
користь штраф у розмірі 1 % від суми
одержаного кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №5906138 від 07.12.2007
року між ЗАТ «Перший український
міжнародний банк», правонаступником
якого є позивач (заставодержатель), та
ОСОБА_3 (заставодавець) було укладено
договір застави транспортного засобу
№5930959, посвідчений приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрований в реєстрі за №3266,
згідно якого ОСОБА_3 передав в заставу
рухоме майно, а саме: транспортний
засіб: тип: легковий універсал,
маркаNISSAN модель: РАТHFINDER, рік випуску:
2007, об'єм двигуна 3954 куб.см, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_3 на праві приватної
власності на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
ТЗ НОМЕР_2, виданого 06.12.2007 року
Запорізьким ВРЕР №1 УДАІ УМВС України в
Запорізькій області.

Відповідно до п.2.1.3 кредитного договору
№5906138 від 07.12.2007 року однією з
обов'язкових умов надання кредиту було
страхування позичальником або іншою
особою за свій рахунок та на користь
банку майна, яке передано банку в
забезпечення виконання зобов'язань, на
строк не менше одного року у
страховика, схваленого банком.

Згідно п.4.3.1 кредитного договору №5906138
від 07.12.2007 року позичальник
зобов'язаний протягом строку дії
кредитного договору щорічно, до дати
закінчення періоду страхування, за
який сплачено страховий платіж,
поновлювати дію договорів страхування,
укладання яких передбачено кредитним
договором, на умовах погоджених з
банком.

На підставі п.5.4 кредитного договору
№5906138 від 07.12.2007 року за кожний випадок
порушення позичальником обов'язків
щодо поновлення дії договорів
страхування, позичальник зобов'язаний
сплатити на вимогу банку на його
користь штраф у розмірі 10% від
мінімальної страхової суми, на яку
згідно з вимогами зазначеного пункту
договору має бути укладений договір
страхування. Відповідно до п.1.4
договору застави транспортного засобу
5930959 від 07.12.2007 року предмет застави за
домовленістю сторін оцінено в 295 425,00
гривень.

Однак судом не було враховано, що
предмет страхування: транспортний
засіб: тип: легковий універсал,
маркаNISSAN модель: РАТHFINDER, рік випуску:
2007, об'єм двигуна 3954 куб.см, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_3 на праві приватної
власності на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
ТЗ НОМЕР_2, виданого 06.12.2007 року
Запорізьким ВРЕР №1 УДАІ УМВС України в
Запорізькій області на час строку
поновлення договору страхування
противоправно вибув із володіння
страхувальника, про що свідчить
постанова слідчого Комунарського РВ
ЗМУ ГУМВС України в запорізької
області. Від 29.12.2011 року про порушення
кримінальної справи за ч.2 ст.190 КК
України відносно іншої особи - ОСОБА_6 /
а.с.59 /.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору, якими, зокрема, є предмет
договору.

За нормами ст. 614 ЦК України особа, яка
порушила зобов"язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Наведене не доводить, що зобов"язання
щодо поновлення(укладення заново)
договору страхування автотранспорту
виникло внаслідок вини боржника, тобто
внаслідок його умисних чи необержних
дій, бо відносно ОСОБА_3 при перевірки
його заяви до органів Комунарського РВ
ЗМУ ГУМВС України таких фактів
установлено не було.

Таким чином у зв"язку з невиконанням на
підставі п.4.3.5 кредитного договору
№5906138 від 07.12.2007 року позичальником
зобов'язань після отриманні від банку
вимоги про дострокове щодо повернення
кредиту в повному обсязі разом з
нарахованими процентами за
користування кредитом і штрафними
санкціями в порядку і строки,
передбачені кредитним договором
станом на 28.02.2013 року у нього виникла
заборгованість за кредитним договором
№ 5906138 від 07.12.2007 в сумі 37227,61 доларів США
і 19 714,09 гривень, а саме: 31 043,011 доларів
США - заборгованість за сумою кредиту, 6
184,60 доларів США -заборгованість за
непогашеними процентами за
користування кредитом за період з
07.06.2011 року по 28.02.2013 року, 15 517,45 гривень -
сума пені за порушення строків
виконання зобов'язань, 4 196,64 гривень -
сума штрафу за порушення обов'язку
дострокового повернення усієї суми
кредиту, передбаченого пп.4.3.5
кредитного договору без нарахування
суми штрафу за порушення умов
страхування у розмірі- 27 200 грн..

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі та на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом. На підставі ч.1 ст.516 Цивільного
кодексу України заміна кредитора у
зобов'язані здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу
України передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71
Цивільного кодексу України, тобто
норми про договір позики.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом. Боржник, який прострочив
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливості виконання, що
випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного
кодексу України якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України.

На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в ході судового розгляду справи
встановлено, що на підставі кредитного
договору ЗАТ «Перший український
міжнародний банк», правонаступником
якого є позивач, надав відповідачу
ОСОБА_3 кредит. Однак останній порушує
вимоги кредитного договору №5906138 від
07.12.2007, а саме не виконував в обумовлені
строки зобов'язання щодо сплати
кредиту та відсотків без порушень умов
страхування, тому були підстави для
стягнення з відповідача на користь
позивача суми заборгованості по
несплаченому кредиту, по несплачених
відсотках, нарахованої пені та штрафу
лише за порушення обов"язку
дострокового повернення кредиту.

Тому судова колегія вважає, що
позовні вимоги Банку підлягають
задоволенню частково, за виключенням
позовних вимог про стягнення штрафу за
порушення боржником умов страхування.

Внаслідок чого рішення суду
підлягає зміні, а саме підлягає
стягненню з боржника на користь Банку
заборгованість станом на 28.02.2013 року за
кредитним договором №5906138 від 07.12.2007 в
сумі 37227,61 доларів США і 19 714,09 гривень, а
саме: 31043,011 доларів США - заборгованість
за сумою кредиту, 6184,60 доларів США
-заборгованість за непогашеними
процентами за користування кредитом за
період з 07.06.2011 року по 28.02.2013 року, 15517,45
гривень - сума пені за порушення
строків виконання зобов'язань, 4196,64
гривень - сума штрафу за порушення
обов'язку дострокового повернення
усієї суми кредиту, передбаченого
пп.4.3.5 кредитного договору без
нарахування суми штрафу за порушення
умов страхування у розмірі - 27 200 грн..

В іншій частині доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують та не свідчать, що рішення
суду не відповідає вимогам норм
матеріального і процесуального права,
а тому в решті задоволених позовних
вимог рішення суду залишається судовою
колегією без змін.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Заочне рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 06
серпня 2013 року у цій справі змінити в
частині розміру стягнутих сум,
вказавши про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ „Перший український
міжнародний банк" заборгованість за
кредитним договором у розмірі - 37 227,61
доларів США та 19 714,09 грн..

В інішій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: