Справа № 699/124/14-ц
Номер провадження 2/699/78/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2014 року
м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого- судді Свитки С. Л.,

за участю секретарів Побута Р.С., Мудрик
Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Корсуні-Шевченківському справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
припинення стягнення аліментів на
утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з даним позовом і просив припинити
з 01.07.2013 року стягнення з нього
аліментів на корить відповідачки на
утримання малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються на підставі
рішення Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області від
15.08.2011 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказав, що у відповідності до рішення
Корсунь-Шевченківського районного
суду Черкаської області від 15.08.2011 року
він зобов*язаний сплачувати аліменти
на утримання двох спільних із
відповідачкою неповнолітніх дітей.

Після розірвання шлюбу та ухвалення
судом рішення про стягнення з нього
аліментів на дітей, в липні 2013 року
відповідачка перейшла жити до іншого
чоловіка, забравши із собою старшу
дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а менша
дитина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишився
проживати з ним, у зв*язку з чим позивач
вважає, що він не повинен сплачувати
аліменти на останнього, оскільки
дитина фактично перебуває на його
утриманні.

У суді позивач свій позов повністю
підтримав.

Відповідачка у суді позов не визнала і
пояснила, що менша дитина залишилася
проживати з позивачем проти її волі, у
зв*язку з чим вона була вимушена
звертатися до суду з позовом про
визначення місця проживання дитини.

Рішенням Корсунь-Шевченківського
райсуду, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області,
визначено місце проживання ОСОБА_3
разом з нею.

Крім того відповідачка пояснила, що
протягом жовтня-листопада 2013 року та
січня -квітня 2014 року позивач фактично
не сплачував аліменти на їхніх дітей.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заявлений позов не підлягає
до задоволення повністю.

Судом встановлено, що у період з 15.11.2002
року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі /а.с.*****/,

Рішенням Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області від
14.06.2011 року, яке набрало законної сили
24.06.2011 року вказаний шлюб
розірваний/а.с.*****/.

Під час шлюбу у сторін народилися діти
- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Корсунь-Шевченківського
районного суду від 04.08.2011 року з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти в
розмірі 1/3 частини всіх видів доходів
щомісячно на утримання ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
/а.с.*****/.

Згоди щодо місця проживання дітей між
сторонами не було досягнуто, у зв*язку з
чим ОСОБА_2 звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_1 про визначення місця
проживання дитини - ОСОБА_3, оскільки
позивач не бажав віддати дитину матері.

Рішенням Корсунь-Шевченківського
райсуду 23.12.2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 25.03.2014 року, визначено місце
проживання ОСОБА_3 разом з матір*ю,
тобто з ОСОБА_2/а.с.*****/.

Позивач у даній справі протягом
жовтня-листопада 2013 року та січня
-квітня 2014 року фактично не сплачував
аліменти на жодну дитину, що
підтверджується довідкою - розрахунком
відділу ДВС Корсунь-Шевченківського
районного відділу юстиції /а.с.*****/.

Відповідно до приписів ст..180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Статтею 188 СК України передбачені
виключні підстави для звільнення
батьків від обов*язку утримувати
дитину.

Статтею 190 СК України передбачені
виключні підстави для припинення права
на аліменти на дитину у зв'язку з
набуттям права власності на нерухоме
майно.

Вказані норми закону жодним чином не
пов*язують самовільне, всупереч волі
відповідачки, утримання позивачем
спільної дитини як підставу для
звільнення від обов*язку утримувати
вказану дитину та припинення права на
аліменти.

Суд критично, як спроби позивача
вирішити спір на свою користь та
уникнути обов*язку сплачувати
аліменти, оцінює докази останнього -
довідки Стеблівської селищної ради про
тимчасове перебування малолітнього
ОСОБА_3 на його утриманні/а.с.*****/,
оскільки питання проживання дитини
вирішене судом між сторонаи у справі і
перегляду судом у справі, що
розглядається, не підлягає.

Відповідно до приписів ст..4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

За таких обставин, враховуючи, що
законами України не визначений обраний
позивачем спосіб захисту його прав,
свобод та інтересів, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
даного позову.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України,

суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про припинення стягнення аліментів на
утримання дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути поданою до
апеляційного суду Черкаської області
через Корсунь-Шевченківський районний
суд Черкаської області протягом 10 днів
з дня його оголошення.

Суддя Свитка С. Л.