РІШЕННЯ

Іменем України

27.03.2014 Франківський районний
суд м. Львова, в складі

головуючої - судді
Дячишин В.Ф при
секретарі
Довба Ю.І.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Ковальчук Х.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в місті Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Львівської міської ради про усунення
перешкод у користуванні власністю,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із
позовом до відповідача, про усунення
перешкод у користуванні власністю, -
квартирою, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, а також про визнання за нею
права власності на нежитлове
приміщення, за адресою: АДРЕСА_1. Свої
вимоги мотивує тим, що являючись
власником квартири АДРЕСА_1, дана
квартира належить їй на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
28.05.2013 року, посвідченого приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_4
реєстровий номер 669. Квартира
зареєстрована в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, що
стверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно про реєстрацію права власності
від 28.05.2013 року індексний номер 4033384,
номер запису про право власності: 1084926.
Розташована квартира на першому
поверсі 4-х квартирного житлового
будинку та складається з 1-єї кімнати
житловою площею 19.4 кв. м. кухні площею
12.1 кв. м. кімнати площею 3.8 кв. м.,
вбиральні площею 1.4 кв. м. ; коридору 4.8
кв. м.; комірки 0.3 кв. м. до квартири
належить підвал площею 20.1 кв. м. Окрім
того, за спільною згодою між нею та
сусідами - власниками квартири АДРЕСА_4
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до її підвального
приміщення приєднано підвальне
приміщення площею 10 кв. м., яке
належало їм, що стверджується заявою
від 18.06.2013 року посвідчену державним
нотаріусом П'ятої Львівської
державної нотаріальної контори
Кіріловою Т.М. за р. №3-1339, 1340. Згідно
наказу №422 Департаменту житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради від 18.09.2013 року
їй надано дозвіл на використання
власної квартири як нежитлової. На
умові заборони влаштування у
приміщенні квартири грального бізнесу.
Згідно п. 2.1. даний наказ вступає в силу
після письмового погодження виконання
робіт з влаштування дверного прорізу
на місці віконного в управлінні
охорони історичного середовища
Львівської міської ради. Позивач
звернулась з відповідним листом до
управління охорони історичного
середовища Львівської міської ради у
жовтні 2013 року. На своє звернення
отримала відмову датовану 27.11.2013 року
за №04-2416, згідно якої управління
охорони історичного середовища
Львівської міської ради рекомендує їй
влаштувати окремий вхід з вхідної
брами будинку, що є неможливим, як
конструктивно так і буде суперечити
вищевказаному розпорядженню, що не
уможливлює подальше виконання умов
розпорядження та використання власної
квартири як нежитлового приміщення.
Вважає, що даною відмовою порушено її
права, як власника квартири, оскільки
за таких обставин вона не може вільно
володіти, користуватися та
розпоряджатися своєю власністю.
Будинок АДРЕСА_1 не є пам'яткою
архітектури, однак знаходиться в межах
історичного ареалу міста, тому
висновок історичного середовища у
даному випадку є обов'язковим.
Незважаючи на те, що у будинку АДРЕСА_2
та АДРЕСА_3 влаштували окремий вхід з
вулиці на місці віконного отвору, їй
відмовлено у влаштуванні окремого
входу на місці віконного отвору в цьому
ж будинку. Нею розроблено проект
реконструкції квартири під нежитлове
приміщення, обґрунтовано
конструктивні рішення щодо
перепланування, однак з вини
відповідача вона не може їх
реалізувати. В судовому засіданні
позивачка підтримала позовні вимоги з
аналогічних мотивів.

Представник відповідача у судовому
засіданні у вирішенні спору поклалася
на розсуд суду, пояснила що дійсно
згідно наказу №422 Департаменті
житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради від 18.09.2013 року позивачці надано
дозвіл на використання власної
квартири як нежитлової.
Згідно п. 2.1. даний наказ вступає
в силу після письмового погодження
виконання робіт з влаштування дверного
прорізу на місці віконного в
управлінні охорони історичного
середовища Львівської міської ради.

Дійсно в будинку АДРЕСА_1 на першому
поверсі функціонує перукарня, яка
попередньо була квартирою . На місці
віконного отвору в даному приміщенні
влаштовані вхідні двері.

Заслухавши пояснення сторін,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремого,
а також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності , дослідивши та
перевіривши всі обставини справи на
які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог, суд позов задовольняє з
таких підстав.
Позивачка є власником квартири за
адресою : АДРЕСА_1

Згідно наказу №422 Департаменті
житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради від 18.09.2013 року їй надано дозвіл
на використання власної квартири як
нежитлової. Згідно п. 2.1. даний наказ
вступає в силу після письмового
погодження виконання робіт з
влаштування дверного прорізу на місці
віконного в управлінні охорони
історичного середовища Львівської
міської ради. Як
вбачається з листа від 27.11.2013 року за
№04-2416, управління охорони історичного
середовища Львівської міської ради
рекомендує позивачці влаштувати
окремий вхід з вхідної брами будинку,
що є неможливим, як конструктивно так і
буде суперечити вищевказаному
розпорядженню, що не уможливлює
подальше виконання умов розпорядження
та використання власної квартири як
нежитлового приміщення, що ущемляє її
права як власника.
Статтею 386
ЦПК України передбачено засади
захисту права власності Держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності.Власник, який
має підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦПК України передбачено
захист права власності від порушень,
не пов'язаних із позбавленням
володіння. Власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Статтею 392 ЦПК України передбачено
визнання права власності. Власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Позивачка є власником квартири і
нею дотримані всі вимоги щодо
отримання дозволу на використання
власної квартири як нежитлового
приміщення та отримано наказ №422
Департаменту житлового господарства
та інфраструктури Львівської міської
ради від 18.09.2013 року, без порушення
будівельних норм та правил.
З врахуванням наведеного суд
вважає, що позовні вимоги слід
задоволити повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 210-215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Усунути перешкоди у користуванні
власністю, квартирою за адресою
АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
нежитлове приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, яке складають приміщення
загальною площею 70,6 кв.м., позначені
згідно з технічним паспортом,
виготовленим БТІ, як 1-1/19,4 кв.м., 1-2/22,2
кв.м., Х/17,2 кв.м., Х' 7.0 кв.м.Х'' 3.0кв.м.,
УІІІ1.8 кв.м.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Львівської області через
Франківський районний суд м. Львова
протягом десяти днів з моменту його
проголошення.

Суддя

Дячишин В.Ф.