Справа № 2213/2495/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року

Полонський районний суд Хмельницької
області

в складі головуючого судді Горщар А.Г.

при секретарях Салюк Т.М., Іщук С.А.

з участю прокурора Соболевської В.В.,
представників позивачів Тютюнник О.Я.,
відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полонне

цивільну справу за позовом позовом
прокурора Полонського району в
інтересах держави в особі Державної
інспекції сільського господарства у
Хмельницькій області, Полонської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_2 про розірвання договору оренди
земельної ділянки водного фонду, -

встановив:

В листопаді 2012 року прокурор
Полонського району Хмельницької
області звернувся до суду з позовом в
інтересах держави, в особі Державної
інспекції сільського господарства у
Хмельницькій області, Полонської
районної державної адміністрації
Хмельницької області (далі РДА) до
ОСОБА_2 про розірвання договору оренди
земельної ділянки водного фонду,
укладеного 01 вересня 2008 року між
Полонською РДА та ОСОБА_2,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
що відповідачем використовується
орендована земельна ділянка не за її
цільовим призначенням. Просив
розірвати договір оренди, зобовязати
ОСОБА_2 повернути земельну ділянку
площею 7,6903 га, що розташована за межами
Буртинської сільської ради
Полонського району Хмельницької
області, привівши її у попередній стан.

На підтвердження фактів використання
орендарем земельної ділянки не за
цільовим призначенням та не на умовах,
передбачених договором оренди,
позивачі посилаються на те, що на
вказаній земельній ділянці на площі
500х200 м проводиться видобування
осадової породи, візуально схожої на
каолін, знято поверхневий шар ґрунту на
площі приблизно 3 га, що
підтверджується актами Державної
служби геології та надр від 31 серпня 2012
року, Державної інспекції сільського
господарства у Хмельницькій області
від 05 листопада 2012 року. Крім того,
ОСОБА_2 ініційовано розроблення
«Робочого проекту розчищення від
замулення існуючого ставка в АДРЕСА_1»,
який не пройшов процедуру екологічної
експертизи, що є порушенням вимог ст. 7
Закону України «Про екологічну
експертизу». Проте орендар приступив
до виконання робіт по розчищенню
ставка. Нецільове використання
земельної ділянки та невиконання умов
договору щодо дотримання екологічної
безпеки землекористування є підставою
для розірвання договору оренди.

В судовому засіданні прокурор,
представники позивачів заявлений
позов підтримали і просили
задовольнити в повному обсязі його
вимоги.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що
після отримання ним в оренду ставу він
провів його зариблення. В 2011 році
Шепетівським міжрайонним управлінням
водного господарства проведено
комісійне обстеження земельної
ділянки і встановлено, що водоскидна
споруда на орендованому ним ставку,
розташованому у АДРЕСА_1, знаходиться в
аварійному стані, русло річки та днище
водойми занесене мулом та сміттям. У 2012
році Хмельницьким обласним
управлінням водних ресурсів для нього
розроблений «Робочий проект розчистки
від замулення існуючого ставу в
АДРЕСА_1» (далі Робочий проект). У тому ж
році він провів роботи по розчищенню
ставка від замулення, згідно вимог
Робочого проекту,а після завершення
вказаних робіт, наповнив ощищений став
водою, провів в черговий раз його
зариблення, та використовує за
цільовим призначенням.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали цивільної справи,
проглянувши відеозапис, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позову із наступних
міркувань.

Встановлено, що 01 вересня 2008 року між
Полонською РДА та ОСОБА_2 укладений
договір оренди земельної ділянки
водного фонду площею 7,6903 га, який 08
вересня 2008 року зареєстрований у
Полонському відділі Хмельницької
регіональної філії Центру Державного
земельного кадастру. Відповідно до п. 14
договору земельна ділянка передана
відповідачу для рибогосподарських
потреб. Пунктом 15 договору визначено
цільове призначення земельної ділянки
- землі водного фонду.

За даними акту про виконання робіт з
відтворення водних живих ресурсів та
робіт природоохоронного призначення
від 18.03.2008 року (т.2 а.с. 43), а також
показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
відповідач протягом, зокрема 2008-2012
років проводив зариблення ставу, та на
якому здійснювалась ловля риби.

01 листопада 2010 року ОСОБА_2 отримано
дозвіл на спеціальне водокористування
із розробленням регламенту
періодичного скидання вод при облові
ставка в АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 109-132) і
технічний паспорт ставка АДРЕСА_1 (т.1
а.с. 136-154).

За зверненням відповідача 13 вересня 2011
року Шепетівським міжрайонним
управлінням водного господарства
проведено комісійне обстеження
земельної ділянки і встановлено, що
водоскидна споруда на ставку площею 7,69
га, розташованому у АДРЕСА_1,
знаходиться в аварійному стані, русло
річки та днище водойми (ставка площею
7,69 га) занесене мулом та сміттям
товщиною 50-70 см. Для подальшої
безпечної експлуатації ставка і
водоскидної споруди необхідно
провести наступні роботи: скинути воду
зі ставка, відремонтувати водоскидну
споруду, розчистити русло річки, днище
водойми, водоскидну споруду від
замулення, не змінюючи напрям русла та
не виходячи за межі кадастрового плану
(т.1 а.с. 52).

У січні 2012 році Хмельницьким обласним
управлінням водних ресурсів для
орендаря ОСОБА_2 розроблений «Робочий
проект розчистки від замулення
існуючого ставу в АДРЕСА_1» (а.с. т.1 53-108).

За повідомленням вказаного Управління
від 26.03.2014 року № 445 (т.2 а.с. ) Робочим
проектом передбачалось поглиблення
ложа ставу з розміщенням грунта в межах
заплави з підсипкою огороджувальної
дамби, ремонт існуючої гідротехнічної
споруди, розчистка водовідвідного
каналу та інші роботи. Для виконання
робіт по поглибленню ставу
передбачалось його повне спорожнення.
Після поглиблення ставу його середня
глибина мала становити 1,27 м, найбільша
глибина 1,75 м.

Відповідно до розділу 4.3 Робочого
проекту (т.1 а.с. 72) роботи по розчистці
від намулу водойми, влаштуванню
каналів та накопичувачів,
передбачалось виконувати екскаватором
драглайном. Грунт від очистки від
намулу переміщується бульдозером в
межах заплави.

Після завершення зазначених робіт, що
мало місце наприкінці 2012 року, ОСОБА_2
наповнив став водою, та в березні 2013
року в черговий раз здійснив
зариблення ставка, про що свідчать дані
акту від 22.03.2013 року, накладної від цієї
ж дати про купівлю відповідачем
зарибка, показання свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_7 Аналогічні дії
відповідача по зарибленню ставу мали
місце також в березні 2014 року.

За правилами ст. 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір може бути розірваний або
змінений за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладанні договору.

Аналогічна норма закріплена і в ст. 31
Закону України «Про оренду землі».

Частиною 1 статті 32 зазначеного Закону
передбачено, що на вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24, 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Так, підставами для дострокового
розірвання договору оренди землі
можуть бути у разі, якщо ініціатором
витупає власник земельної ділянки
(орендодавець), зокрема - нецільове
використання земельної ділянки,
несплата орендної плати, екологічна
шкода ділянці від діяльності орендаря,
її забруднення та забур'янення тощо

На підтвердження факту використання
ОСОБА_2 земельної ділянки не за
цільовим призначенням позивачі
посилаються на дані акту Центрального
міжрегіонального територіального
сектору Управління державного
геологічного контролю за веденням
робіт з геологічного вивчення та
використання надр Державної служби
геології та надр України за №203
обстеження площі від 31 серпня 2012 року
(далі Акт № 203) згідно якого, на
території спірної земельної ділянки
проводиться видобування осадової
породи візуально схожої на каолін
(глина сірувато-білого кольору), також
проводиться навантаження
екскаваторами на самоскиди та
вивезення породи за межі площі
обстеження. Приблизний розмір виїмки, з
якої на момент перевірки проводиться
видобуток, становить 25х30 м, глибина
коливається приблизно від 3 до 5 м.
Виїмка знаходиться біля штучної
водойми розміром приблизно 100х30 м. В
південно-східному напрямку на відстані
приблизно 150 м вздовж каналу на ділянці
трикутної форми з приблизними
розмірами ребер 200х150х50 м нещодавно
було знято поверхневий шар ґрунту та
складено його вздовж ґрунтової дороги
в бурт приблизно висотою 5 м (т.1 а.с. 15-16).

Також, за даними акту перевірки
суб`єкта господарювання (виробничого
об`єкта) за № 38 від 07 листопада 2012 року,
складеного ТУ Держгірпромнагляду у
Хмельницькій області (далі Акт № 38),
встановлено, що при візуальному
обстеженні виявлено, що роботи по
розчистці ставка проведені на
території 3,55 га зі зняттям намулу.
Розчищена територія близько 0,7 га біля
дамби (зимівник) залита водою, що
унеможливлює визначити глибину виїмки.
На території ставка на майданчику
приблизно 40х20 м біля води заскладована
порода сіро-білого кольору (пісок та
інші породи) в обємі біля 100 кв.м (т.1 а.с.
19-22).

З цього приводу суд зазначає наступне.

Висновок викладений в Акті № 203 про те,
що на орендованій відповідачем
земельній ділянці проводилось саме
видобування осадової породи схожої на
коалін є припущенням, оскільки ніяких
об'єктивних доказів, що на території
спірної земельної ділянки є наявна
така корисна копалина в Акті не
міститься. Ненадані про це докази
позивачами також в ході судового
розгляду справи.

Разом з тим, на час складання Актів № 203,
№ 38, ОСОБА_2 згідно Робочого проекту
дійсно проводились роботи з
використанням екскаватора, бульдозера
по розчистці, поглибленню ставу, а тому
як це передбачалось проектом вода із
водойми була спущена, здійснювалось
зняття намулу, його складування, тощо.

Суд вважає, що проведення відповідачем
зазначених робіт не може
розцінюватись, як використання
орендованої ним земельної ділянки не
за цільовим призначенням. Такі роботи
виконувались для покращення стану
водного об'єкту згідно розробленого
Робочого проекту, вони не призвели до
зміни його цільового призначення, та
були направлені для більш ефективного
використання водойми в
рибогосподарських цілях.

Про наведене свідчить факт, який не
заперечується позивачами, що після
завершення ОСОБА_2 робіт по розчистці
ставу, водний об'єкт заповнився водою,
його було зариблено і на даний час
використовується за цільовим
призначенням згідно умов договору
оренди.

Постановою Державної інспекції
сільського господарства в
Хмельницькій області від 28 листопада
2012 року відповідача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.ст. 53, 53-3 КпАП України та
піддано адміністративному стягненню у
вигляді штрафу (т.1 а.с. 221). Вказана
постанова ОСОБА_2 не оскаржена та
сплачений штраф. Останньому вмінено, що
він на орендованій земельній ділянці
здійнив спуск води, на площі 3.5586 га зняв
поверхневий шар грунту без
спеціального дозволу, розпочав
розчистку ставу без належного дозволу,
чим не виконав природоохоронний режим.

Рішенням головного державного
інспектора сільського господарства в
Хмельницькій області О.І. Царенко № 2507
від 11 грудня 2012 року за результатами
розгляду постанови від 28 листопада 2012
року справа про адміністративне
правопорушення, яке вчинив ОСОБА_2,
закрита. Матеріали справи передані до
прокуратури Полонського району для
прийняття рішення про відкриття
кримінального провадження (т.1 а.с. 249-253).

Згідно витягу з кримінального
провадження за № 0000001 від 02.01.2013
року (т.1 а.с. 258), відносно відповідача
заведено кримінальну справу за
ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.
240, ч. 1 ст. 254 КК України.

За повідомленням прокурора
Полонського району від 05.03.2014 року №
62-194-12 за вказаним кримінальним
провадженням до цього часу триває
досудове розслідування, у зв'язку з чим
суду не були надані його матеріали.

На думку суду, вчинення відповідачем
дій по зняттю поверхневого шару грунту
та проведення розчистки ставу без
спеціальних дозволів в даному
конкретному випадку не можуть свідчити
про нецільове використання ним
орендованої земельної ділянки, та бути
підставою для розірвання договору
оренди.

Як зазначалось вище, ОСОБА_2
здійснювались такі роботи згідно до
Робочого проекту метою яких була
розчистка ставу від намулу,
поглиблення цієї водойми, укріплення
гідроспоруди, тощо. Виконання згаданих
робіт не могло призвести та не призвело
до зміни цільового призначення
орендованої відповідачем земельної
ділянки, оскільки після завершення
виконання робіт, які тривали незначний
період часу, земельна ділянка знову
стала функціонувати як водний об'єкт
для рибогосподарських потреб.

Позивачі вважають, що ОСОБА_2
ініційовано розроблення «Робочого
проекту розчищення від замулення
існуючого ставка в АДРЕСА_1», який не
пройшов процедуру екологічної
експертизи, що є порушенням вимог ст. 7
Закону України «Про екологічну
експертизу», та свідчить про
недотримання ним екологічної безпеки
землекористування, що також є однією
із підстав для розірвання договору
оренди, з чим суд не погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про екологічну експертизу» об'єктами
екологічної експертизи є проекти
законодавчих та інших
нормативно-правових актів,
документація по впровадженню нової
техніки, технологій, матеріалів,
речовин, продукції, генетично
модифікованих організмів, реалізація
яких може призвести до порушення
екологічних нормативів, негативного
впливу на стан навколишнього
природного середовища.

Частиною 3 ст. 13 цього Закону
передбачено, що здійснення державної
екологічної експертизи є обов'язковим
для видів діяльності та об'єктів, що
становлять підвищену екологічну
небезпеку. Перелік видів діяльності та
об'єктів, що становлять підвищену
екологічну небезпеку, встановлюється
Кабінетом Міністрів України за
поданням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, і центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони здоров'я.

Проведення робіт з розчистки від
замулення існуючого ставу не включено
до Переліку видів діяльності та
об'єктів, що становлять підвищену
екологічну небезпеку, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 липня 1995 року № 554, а відтак
Робочий проект не потребував
екологічної експертизи.

Згідно ч. 1 і ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

ОСОБА_2 дійсно протягом 2012 року на
орендованому ним ставу здійснив спуск
води, із застосуванням техніки
проводив визначені Робочим проектом
роботи по розчистці водойми.

На думку суду, такі факти не слід
розцінювати, як цього припустились
позивачі, як використання відповідачем
орендованої ним земельної ділянки не
за цільовим призначенням, та/або ж
недотримання екологічної безпеки
землекористування.

Суд не приймає до уваги показання
свідків зі сторони позивачів, в частині
їх свідчень, що ОСОБА_2 протягом 2008-2012
років постійно на спірній водоймі
здійснював видобування коаліну, який
перевозив на Буртинський завод
вогнетривів, де виготовлялась із нього
цегла. Будь-яких з цього приводу
об'єктивних доказів, що підтверджували
би такі факти позивачами не надано.

Дані відеозаписів свідчать про те, що
відповідачем на орендованій водоймі
проводились роботи з використанням
техніки по розчистки намулу,
поглиблення ставу, укріплення
гідроспоруди тощо, що не суперечить
вимогам Робочого проекту, та не
підтверджує факт використання ОСОБА_2
орендованої земельної ділянки не за
цільовим призначенням.

За положеннями ст. 651 ЦК України, ст. 31,
ч.1 ст. 32 Закону «Про оренду землі»

на вимогу однієї із сторін договір
оренди земельної ділянки може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24, 25
цього Закону та умовами договору.

При цьому такі порушення, допущені
стороною договору мають бути
істотними, тобто коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою була позбавлена того, на
що вона розраховувала при укладанні
договору.

В матеріалах справи відсутні докази, що
ОСОБА_2 згаданими вище діями завдав
екологічної шкоди, або ж порушив
охоронювані законом права Орендодавця.

Таким чином, із урахуванням
викладеного, та приймаючи до уваги, що
допущені відповідачем порушення
земельного законодавства, за які його
було притягнуто до адміністративної
відповідальності, в даному конкретному
випадку не є істотними, фактично ОСОБА_2
проводячи виконання зазначених робіт
не завдав шкоди, не змінив цільове
призначення орендованої ним земельної
ділянки, тому суд не знаходить підстав
для розірвання договору оренди.

Керуючись ст.10, 60, ч. 3 ст. 209, ст. 212-215, ЦПК
України суд,-

вирішив:

В позові прокурора Полонського району -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подачі до суду першої
інстанції апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ________________