Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2048/14
Головуючий у 1 інстанції: Плечищева О.В
Суддя-доповідач: Мануйлов Ю.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року

м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів : Мануйлова Ю.С.

Дзярука М.П.

при секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 в особі представника за
довіреністю ОСОБА_4 на ухвалу
Оріхівського районного суду
Запорізької області від 18 березня 2014
року про відмову в задоволенні заяви
ОСОБА_3 в особі представника за
довіреністю ОСОБА_4 про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 в особі представника за
довіреністю ОСОБА_4 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізькі лани» про визнання
договору оренди землі недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 в особі представника за
довіреністю ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом, в якому прохав визнати
недійсним договір оренди земельної
ділянки, розміром 7,94 га, розташованої
на території Щасливської сільської
ради Оріхівського району Запорізької
області, укладеного 01.10.2006 року між ним
та ТОВ «Запорізькій лани» в особі
директора Новікової К.С. та
зареєстрований 16.12.2010 року за № 47
в Оріхівському районному відділі ЗРФ
ДП «Центр ДЗК».

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4
у поданій до суду заяві просив в
порядку забезпечення позову
заборонити ТОВ «Запорізькії лани»
зайняття для проведення будь-яких
сільськогосподарських робіт на
належній ОСОБА_3 на праві приватної
власності земельній ділянці згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії II -ЗП № 061245,
виданого на підставі рішення
Щасливської сільської ради народних
депутатів від 21.08.2000 року.

В судовому засіданні представник
позивача на задоволенні заяви
наполягає.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день та час
слухання справи був повідомлений
судовою повісткою з повідомленням.

Ухвалою Оріхівського районного суду
Запорізької області від 18 березня 2014
року відмовлено в задоволенні заяви
представника позивача за довіреністю
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення
позовної заяви по цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізькі лани» про визнання
договору оренди землі недійсним.

ОСОБА_3 в особі представника за
довіреністю ОСОБА_4 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
оскаржувану ухвалу скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
заборонити товариству з обмеженою
відповідальністю «Запорізькі лани»
зайняття земельної ділянки
кадастровий номер :02:001:0152 площею
7,94 га розташованої на території
Щасливської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області, для проведення будь яких
сільськогосподарських робіт, належної
ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, які приймали участь
в судовому засіданні, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що вона підлягає
відхиленню з наступних підстав.

За змістом ст.312 ЦПК України
апеляційний суд вправі відхилити
скаргу і залишити ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Визнавши заяву такою, що не підлягає
задоволенню, суд першої інстанції
виходив з наступних підстав.

Згідно ст.151 ЦПК України, суд може за
заявою позивача вжити заходів
забезпечення позову, але вони повинні
випливати із суті заявлених позовних
вимог. Забезпечення позову
допускається на будь - якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, ці заходи забезпечення
позову застосовуються для того, щоб
гарантувати виконання можливого
рішення суду і повинні застосовуватися
лише у разі необхідності.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

В п.4 Постанови Пленуму «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
№ 9 від 22.12.2006 року Верховний Суд
України роз'яснив. що. розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог. пересвідчитися зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
виду забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулася з
такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом судового розгляду є вимоги
немайнового характеру - визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки. Вид забезпечення позову,
зазначений у заяві, не співмірний з
заявленими вимогами, заборона
проводити сільськогосподарські роботи
не є передумовою, направленою на
можливість виконання рішення суду у
випадку задоволення позову про
визнання недійсним договору.

Представник позивача не вмотивував як
відсутність заборони вчиняти дії,
пов'язані з обробкою спірної земельної
ділянки, може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду про
визнання договору оренди недійсним.
Адже рішення суду пов'язане із
задоволенням такого позову не потребує
вчинення із спірною земельною ділянкою
будь-яких дій безпосередньо пов'язаних
із фізичним чи механічним впливом на
неї.

Відповідно до ч.3 ст.153 ЦПК України суд,
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, подану до подання позовної
заяви, може вимагати від заявника
подати додаткові документи та інші
докази, що підтверджують необхідність
забезпечення позову.

В судовому засіданні представник
позивача не довів чи використовується
спірна земельна ділянка в теперішній
час для вирощування
сільськогосподарських культур та хто
фактично висадив ці культури чи
обробляє її.

За таких обставин колегія дійшла
висновку, що ухвала суду першої
інстанції постановлена з дотриманням
вимог процесуального законодавства, а
тому апеляційна скарга ОСОБА_3 не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 312, 314, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника за довіреністю ОСОБА_4
відхилити.

Ухвалу Оріхівського районного суду
Запорізької області від 18 березня 2014
року про відмову в задоволенні заяви
ОСОБА_3 в особі представника за
довіреністю ОСОБА_4 про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 в особі представника за
довіреністю ОСОБА_4 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізькі лани» залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

судді: