У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Лесько А.О., Луспеника Д.Д., Хопти
С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дочірний
Банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_2, третя
особа - товариство з обмеженою
відповідністю «АКТИВ 7», про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Дочірний Банк Сбербанку Росії» на
рішення апеляційного суду
Житомирської області від 25 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У 2011 року публічне акціонерне
товариство «Дочірній Банк Сбербанку
Росії» (далі - ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії») звернулося до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
05 лютого 2007 року між ЗАТ «Банк НРБ»,
правонаступником якого є ПАТ «Дочірній
Банк Сбербанку Росії» і ТОВ «Актив 7»
був укладений Договір про відкриття
кредитної лінії № 14-В/07. У подальшому у
даний договір вносилися зміни
договорами про внесення змін №
1 від 30 березня 2007 року, № 2 від 01 червня
2007 року, № 3 від 04 лютого 2008 року і
№ 4 від 03 листопада 2008 року.

Згідно умов кредитного договору
позивач відкрив ТОВ «Актив 7»
невідновлювальну кредитну лінію у сумі
2 млн. доларів США з останнім днем її дії
- 31 жовтня 2010 року.

За умовами договору розмір відсоткової
ставки за користування кредитом склав
13,5% річних, з 01 червня 2007 року - 13% річних,
а з 13 листопада 2008 року - 15% річних.

У забезпечення виконання зобов'язань
по кредитному договору 05 лютого 2007 року
з відповідачем було укладено договір
поруки № 14-В/07-П5, згідно умов якого
поручитель зобов'язується перед банком
за виконання боржником зобов'язань по
зазначеному кредитному договору у
повному обсязі, в тому числі щодо
сплати відсотків та штрафних санкцій.

У зв'язку з неналежним виконанням
боржником зобов'язань по кредитному
договору, позивач просив суд стягнути
на свою користь з відповідача
заборгованість за період з 01 лютого 2010
року по 08 вересня 2011 року по сплаті
відсотків за користування кредитною
лінією у сумі 358 837 доларів США 48 центів
та пеню у сумі 433 109 доларів США 51 центи,
а всього заборгованість у розмірі 792 006
доларів США 99 центів, що складає у
гривневому еквіваленті 6
316 810 грн. 15 коп.

Заочним рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від
04 грудня 2012 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Дочірній Банк Сбербанку Росії»
заборгованість по сплаті процентів за
користування кредитною лінією за
період з 1 лютого 2010 року по 8 вересня
2011 року у сумі 358 837 доларів США 48
центів і пеню за період з 1 лютого
2010 року по 8 вересня 2011 року у розмірі
433 169 доларів США 51 центи, а всього 792 006
доларів США 99 центів, що складає у
гривневому еквіваленті 6 316 810
грн. 15 коп. Вирішено питання судового
збору.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 25 листопада
2013 року заочне рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову у позові.

У касаційній скарзі ПАТ «Дочірний Банк
Сбербанку Росії» просить скасувати
рішення апеляційного суду, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про порушення норм
матеріального і процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення оскаржуваного судового
рішення без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дочірний
Банк Сбербанку Росії» відхилити.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 25 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта