Справа № 703/648/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючого-судді
Компанійця О.В.

при секретарі Кочетковій
І.В.

з участю представника
позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача
Гарбар Ю.В.

і представника відповідача
та третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Смілі справу
за позовом ОСОБА_4 до управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Смілянської
міської ради та виконавчого комітету
Смілянської міської ради про
відшкодування шкоди,

встановив:

29 серпня 2013 року близько 9 години на
автомобіль «Тойота-Кемрі»
реєстраційний №? НОМЕР_1, що був
припаркований поблизу будинку № 20 по
вул. Леніна в м. Смілі, впала гілка
дерева. Власник автомобіля ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом про
стягнення з управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Смілянської
міської ради та виконавчого комітету
Смілянської міської ради солідарно 27750
грн. матеріальних збитків і 10000 грн.
моральної шкоди, заподіяних
пошкодженням автомобіля.

Суд залучив до участі в справі як третю
особу Смілянську міську раду.

В судовому засіданні позивач підтримав
позов повністю і пояснив, що залишив
свій автомобіль в дозволеному для
стоянки місці. Коли повернувся, то
побачив, що на автомобілі лежить гілка,
яка відламалась від дерева, що росте
уздовж вулиці Леніна в м. Смілі поблизу
будинку № 20. Ні сильного вітру, ні інших
надзвичайних природних явищ, які могли
б спричинити падіння гілки, не було.
Вважає, що гілка впала під власною
вагою, оскільки прогнила всередині.
Автомобіль він зміг відремонтувати
лише 13 листопада 2013 року; на ремонт
витратив 27300 грн. Позивач вважає, що
відповідальними за утримання зелених
насаджень в м. Смілі є виконавчий
комітет міської ради та управління
житлово-комунального господарства
виконкому. Тому вони повинні солідарно
відшкодувати йому витрати на ремонт
автомобіля, а також 10000 грн. моральної
шкоди, заподіяної внаслідок
пошкодження його майна, яке позбавило
його можливості протягом тривалого
часу користуватись автомобілем.
Внаслідок цього він змушений був
користуватись послугами таксі,
зокрема, щоб возити в лікарню малолітню
дитину.

Представник Смілянської міської ради і
виконкому міської ради позов не визнав
і пояснив, що дерево, гілка якого впала
на автомобіль позивача, на балансі
міськвиконкому не перебуває. Жодних
протиправних дій щодо відповідача і
його автомобіля виконком не вчиняв.
Тому відповідальність за шкоду,
заподіяну падінням гілки, виконком не
несе. Правові підстави для солідарного
відшкодування заподіяних позивачеві
збитків відсутні. Вважає, що дерево
було здоровим, а гілка відламалась від
нього внаслідок значних опадів, які
відбулись в цей день.

Представник управління ЖКГ
виконавчого комітету Смілянської
міської ради також позов не визнала і
пояснила, що УЖКГ відповідає за
утримання дерев, переданих на баланс
управління. Оскільки наведене дерево
породи софора на баланс УЖКГ передане
не було, то відшкодовувати збитки,
заподіяні падінням гілки цього дерева,
відповідач не повинен. Вважає, що
дерево перебуває на балансі відділу
культури Смілянського міськвиконкому,
тому відшкодовувати шкоду від падіння
гілки повинен відділ культури. Актом
комісійного обстеження від 29 серпня 2013
року було встановлено, що дерево було
здоровим, а падіння гілки відбулось
внаслідок форсмажорних обставин,
пов'язаних із значними опадами. Крім
того, позивач зупинив автомобіль в
місці, де зупинка заборонена знаком 3.34.

Позов підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с. 6),
власником автомобіля «Тойота-Кемрі»
реєстраційний №? НОМЕР_1 з 21 серпня 2012
року є позивач.

Сторони визнали, що 29 серпня 2013 року
пошкодження автомобіля відповідача
відбулось внаслідок падіння на
автомобіль гілки дерева, що росте
вздовж вул. Леніна в м. Смілі поблизу
будинку № 20, в якому розташована Дитяча
школа мистецтв. Розташування гілки на
автомобілі зафіксоване на фотографії,
наданій представником УЖКГ (а.с. 34), а
також на фотографіях, що є додатком до
висновку № 216 експертного
автотоварознавчого дослідження
судового експерта-автотоварознавця
ОСОБА_5 від 10 вересня 2013 року (на звороті
а.с. 12).

З довідки ВДАІ Смілянського МВ УМВС
України в Черкаській області від 13
березня 2013 року встановлено, що
автомобіль позивача стояв в
дозволеному для цього місці (а.с. 109).

У відповідності з актом виконаних
робіт від 13 листопада 2013 року, на
усунення пошкоджень, заподіяних
автомобілю від падіння гілки, позивач
витратив 27300 грн. (а.с. 19).

Згідно з наведеним висновком експерта
ОСОБА_5, вартість відновлюваного
ремонту автомобіля «Тойота-Кемрі»
реєстраційний №? НОМЕР_1 становить 32172
грн., а вартість матеріального збитку,
заподіяного власнику внаслідок
пошкодження автомобіля, з урахуванням
експлуатаційного зносу і втрати
товарної вартості становить 24566 грн.

У відповідності з ч. 1 ст. 1166 ЦК України
шкода, заподіяна неправомірною
бездіяльністю майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її заподіяла. Згідно зі ст.
1192 ЦК України з урахуванням обставин
справи суд за вибором потерпілого може
зобов'язати особу, яка заподіяла шкоду,
відшкодувати її в натурі або
відшкодувати заподіяні збитки в
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Ні позивач, ні представники
відповідачів і третьої особи не
просили призначити судову експертизу
для встановлення вартості збитків.
Тому суд вважає, що розмір збитків,
заподіяних майну позивача внаслідок
падіння на автомобіль гілки дерева,
належить знизити до суми, визначеної
наведеним висновком, оскільки позивач
сам подав цей письмовий доказ і проти
його достовірності не заперечував.

Позивач вважає, що його автомобіль було
ушкоджено через те, що уповноважена
організація своєчасно не зрізала гілку
дерева, яка 29 серпня 2013 року впала на
його автомобіль.

Представники відповідачів вважають, що
падіння гілки дерева на автомобіль
позивача відбулось внаслідок дії
непереборної сили - значних опадів. Як
вбачається з довідок метеорологічної
станції Сміла від 13 вересня 2013 року та
від 25 лютого 2014 року (а.с. 35, 65), 29 серпня
2013 року дійсно були опади в кількості
15,6 мм, але ці опади відбулись впродовж
дня, а не до 9 години. Згідно з довідками,
напередодні опадів взагалі не було, а 29
серпня 2013 року штормове попередження
не оголошувалось. Суду не надано
доказів того, що опади в кількості 15,6 мм
на добу є надзвичайними для м. Сміли.
Згідно з наведеними довідками,
наступного дня - 30 серпня - опади були в
кількості 17,5 мм.

У відповідності з довідкою
метеорологічної станції Сміла від 25
лютого 2014 року, за декаду 21-31 серпня 2013
року випало 50,8 мм опадів, що становить
84% місячної кліматичної норми.
Відповідно, по 29 серпня включно випало
29,6 мм (49% місячної кліматичної норми), а
до цього дня - 13,9 мм (23% місячної
кліматичної норми). Таким чином, в
останній декаді серпня 2013 року по 29
число включно опади в м. Смілі лише в
півтора рази перевищували декадну
кліматичну норму, а до 29 числа були
навіть менше декадної кліматичної
норми.

Представник Смілянського
міськвиконкому визнав, що комісія для
розгляду небезпечної події, що сталась
29 серпня 2013 року поблизу Дитячої школи
мистецтв, була створена за усним
розпорядженням заступника міського
голови без належних правових підстав. В
склад комісії не входили фахівці в
галузі метеорології та дендрології,
тому суд вважає безпідставним висновок
комісії про падіння гілки на
автомобіль ОСОБА_4 внаслідок
форс-мажорних обставин в результаті
несприятливих погодних умов (а.с. 33).
Сторони не просили призначити
експертизу для встановлення зв'язку
падіння гілки дерева з погодними
умовами.

На підставі ч. 4 ст. 61 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях. Оскільки представники
відповідачів відповідно до вимог ст.ст.
10, 11, 60, 143 ЦПК України не надали доказів
того, що падіння гілки дерева на
автомобіль позивача відбулось
внаслідок форс-мажорних обставин, суд
вважає цю обставину не доведеною.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 2 ЗУ «Про
благоустрій населених пунктів»
благоустрій населених пунктів
передбачає організацію належного
утримання та раціонального
використання об'єктів
природоохоронного та іншого
призначення. Згідно з п. 2 ст. 3 цього
Закону система благоустрою населених
пунктів включає, зокрема, організацію
їх благоустрою. За п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону
зелені насадження уздовж вулиць, на
прибудинкових територіях є елементами
благоустрою.

Згідно з вимогами абз. 1 ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про
благоустрій населених пунктів» органи
місцевого самоврядування можуть
утворювати підприємства для утримання
об'єктів благоустрою комунальної
власності. У разі відсутності таких
підприємств органи місцевого
самоврядування в межах своїх
повноважень визначають на конкурсних
засадах відповідно до закону
балансоутримувачів таких об'єктів.

На підставі ч. 2 ст. 15 Закону
підприємство та балансоутримувач
забезпечують належне утримання і
своєчасний ремонт об'єкта благоустрою
власними силами або можуть на
конкурсних засадах залучати для цього
інші підприємства, установи та
організації.

На підставі ст. 15 ЗУ «Про благоустрій
населених пунктів» Смілянська міська
рада рішенням від 6 червня 2013 року
утворила підприємство для утримання
об'єктів благоустрою комунальної
власності - управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Смілянської
міської ради. Згідно з п. 1.1 Положення
про УЖКГ це управління створене,
зокрема, з метою здійснення виконавчих
функцій і положень органів місцевого
самоврядування в частині контролю за
станом благоустрою м. Сміли, виконанням
«Правил благоустрою території
населеного пункту». На підставі п. 1.4
Положення управління ЖКГ є юридичною
особою з самостійним балансом з
моменту державної реєстрації (22 липня
2013 року). За п.п. 2.1.3, 2.1.4, 2.1.5 Положення в
перелік основних завдань та функцій
УЖКГ входять організація робіт з
благоустрою міста, залучення на
договірних засадах з цією метою
трудових і матеріально-технічних
ресурсів підприємств, установ та
організацій, незалежно від форми
власності, а також населення;
здійснення контролю за станом зелених
насаджень; забезпечення комплексного
благоустрою території міста.

Представник Смілянського
міськвиконкому визнав, що дерево, гілка
якого впала на автомобіль позивача, не
було передане на баланс жодній
юридичній особі; представник УЖКГ не
оспорювала цей факт. Представники
відповідачів також визнали, що
земельна ділянка, на якій росте це
дерево, не була передана будь-кому в
оренду чи власність.

Таким чином, УЖКГ є юридичною особою,
уповноваженою утримувати в належному
стані, зокрема, дерева вздовж вул.
Леніна в м. Смілі.

На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22, ч. 1 ст. 1166,
ст. 1192 ЦК України позивач має право на
відшкодування управлінням ЖКГ збитків,
заподіяних внаслідок падіння на його
автомобіль гілки дерева, що росте
поблизу будинку № 20 по вул. Леніна в м.
Смілі.

Відповідно, вимоги позивача про
відшкодування цих збитків виконкомом
міської ради є безпідставними.

На підставі ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи,
спільними діями або бездіяльністю яких
було заподіяно шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.
Оскільки шкоду майну позивача
заподіяно лише внаслідок
бездіяльності УЖКГ, підстави для
солідарної відповідальності
міськвиконкому відсутні.

Посилання представника позивача на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси по справі № 2/1522/12179/11 як аналогію
застосування норм права є
безпідставним, оскільки це рішення
скасоване в апеляційному порядку (як і
рішення Івано-Франківського міського
суду по справі № 344/560/13-ц).

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК
України позивачу належить
відшкодувати моральну шкоду, заподіяну
неправомірною бездіяльністю УЖКГ.
Позивач не надав суду доказів того, що
автомобіль був потрібен йому для
транспортування в лікарню малолітньої
дитини, як і доказів відвідування його
дитиною лікарні. Суд також не має
доказів того, що ОСОБА_4 в період
ремонту автомобіля користувався
послугами таксі. Однак суд вважає, що
перешкоди в реалізації права власника
на користування автомобілем, які
тривали у позивача понад 2 місяці,
призвели до душевних страждань ОСОБА_4
З урахуванням характеру порушень прав
позивача, глибини та тривалості
душевних страждань, майнового стану
сторін, а також вимог розумності і
справедливості, вимоги про
відшкодування моральної шкоди
належить задоволити в сумі 3000 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з УЖКГ на
користь позивача пропорційно до
задоволеної частини позовних вимог
належить стягнути судовий збір та
документально підтверджені витрати на
правову допомогу. 450 грн., сплачених
позивачем експерту ОСОБА_5 за оцінку
матеріального збитку (а.с. 18), не
підлягають до відшкодування, оскільки
наданий суду висновок не є висновком
судової експертизи, а оплата позивачем
послуг експерта не є судовими
витратами.

Переплачені 233 грн. 90 коп. судового
збору відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ
«Про судовий збір» належить повернути
позивачу.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Смілянської
міської ради на користь ОСОБА_4 24566 грн.
матеріальних збитків, 3000 грн.
відшкодування моральної шкоди та 2571
грн. 20 коп. судових витрат, а всього 30137
грн. 20 коп.

Зобов'язати Смілянське УДКСУ
Черкаської області повернути ОСОБА_4 100
грн. переплаченого судового збору
згідно з квитанцією № 44 від 26 грудня 2013
року та 133 грн. 90 коп. переплаченого
судового збору згідно з квитанцією № 46
від 26 грудня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Черкаської області
через міськрайонний суд протягом 10
днів, набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
в разі оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо рішення
не буде скасовано.

Головуючий
О.В. Компанієць