АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/791/1615/14
Головуючий в суді
1 інстанції: Марків Т.А.
Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 12 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Радченко С.В.

При секретарі: Благовещенській
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
на заочне рішення Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 20 листопада 2013 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Акцент-Банк» звернулося до
суду з вказаною позовною заявою
посилаючись на те, що 20.02.2008 року між ним
та відповідачем був укладений
кредитний договір № ABNVRC08240151,
відповідно до якого ОСОБА_3 отримав
кредит у розмірі 11433,18 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка», Тарифами складає між ним
та Банком кредитно-заставний договір.
Враховуючи те, що відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав, внаслідок
чого станом на 29.05.2013 рік має
заборгованість в сумі 71884,37 грн., яка
складається з: заборгованості за
кредитом - 11181,56 грн.; заборгованості по
процентам за користування кредитом -
1739,16 грн.; заборгованості по комісії за
користування кредитом - 3910,20 грн.; пені
за несвоєчасне виконання зобов'язання
за договором - 51154,19 грн.; штраф
(фіксована частина) -500 грн.; штраф
(процентна складова) - 3399,26 грн., просив
стягнути з відповідача вказану
заборгованість та судові витрати.

Заочним рішенням Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 20 листопада 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ПАТ «Акцент-Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ ABNVRC08240151 від 20.02.2008 року у розмірі 19513,40
грн., з яких: заборгованість за тілом
кредиту - 1739,16 грн., заборгованість по
комісії за користування кредитом - 3910,20
грн., пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором - 1277,08 грн.,
штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 905,40 грн. та судові
витрати у розмірі - 649,40 грн., всього -
20162,80 грн. В решті позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «Акцент-Банк» посилаючись на
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду змінити в частині стягнення пені,
ухваливши в цій частині нове рішення,
яким задовольнити вимоги ПАТ
«Акцент-Банк» в частині стягнення пені
в розмірі - 51154,19 грн., а врешті рішення
залишити без змін.

Письмові заперечення до суду
апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, представника
банка, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з доведеності
неналежного виконання ОСОБА_3 грошових
зобов'язань за кредитним договором та
до правовідносин з приводу стягнення
пені застосував спеціальну позовну
давність в один рік.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, 20.02.2008 року ОСОБА_3
звернувся із письмовою заявою №
ABNVRC08240151(далі - Заява) до Закритого
акціонерного товариства «А-Банк»
відповідно до якої банк надав
відповідачу строковий кредит у сумі
11433,18 грн. на строк 36 місяців строк з
20.02.2008 року по 20.02.2011 року включно, з
умовами сплати за користування
Кредитом відсотків у розмірі 1,0% на
місяць, на суму залишку заборгованості
по кредиту, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 205,8 грн. єдиноразової нагороди
в розмірі 999,5 грн.. в обмін на
зобов'язання позичальника з повернення
кредиту, сплати відсотків, винагороди,
комісії в зазначені в Заяві та Умовах
надання споживчого кредиту фізичним
особам(«Розстрочка») (Стандарт) строки(
далі - Умови) (а.с.7).

Вищезазначена Заява містить
посилання про згоду позичальника, що
ця Заява разом із запропонованими
А-Банком Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт), Тарифами складає між
позичальником та банком
кредитно-заставний договір (а.с.7).

У зв'язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору, відповідно до
розрахунку заборгованості за
договором № ABNVRC08240151від 20.02.2008 року
станом на 29.05.2013р. у відповідача
утворилась заборгованість у розмірі
71884,37 грн., яка складається з:
заборгованості за кредитом - 11181,56 грн.;
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 1739,16 грн.;
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 3910,20 грн.; пені
за несвоєчасне виконання зобов'язання
за договором - 51154,19 грн.; штраф
(фіксована частина) - 500 грн.; штраф
(процентна складова) - 3399,26 грн. (а.с.5).

Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена
спеціальна позовна давність в один рік
до вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені).

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна
давність до вимог про її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу)
обмежується 12 місяцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місяця), з якого вона
нараховується, у межах строку позовної
давності за основною вимогою.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
06 листопада 2013 року №6-116 цс13, яка згідно
зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів.

Відповідно до п.5.5. Умов надання кредиту
фізичним особам «Розстрочка»,
«Стандарт» термін позовної давності по
вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами тривалістю у п'ять років
(а.с.19)

Проте це є строк звернення до суду за
захистом порушеного права, а разом з
тим, згідно вимог ч.2 ст.258 ЦК України
нарахування пені не може перевищувати
одного року.

Також, Конституційний Суд України
піддав конституційно-правовому
аналізу правовідносини зі сплати пені,
що виникають між фізичними особами -
споживачами та банками і іншими
фінансовими установами у
правовідносинах споживчого
кредитування (рішення Конституційного
Суду України № 7-рп/201 від 11.07.2013 року).

За вищезазначеним рішенням
Конституційного Суду України
правовідносини про надання споживчого
кредиту є договірними, до яких мають
бути застосовані, зокрема, як загальні
положення Кодексу про зобов'язання та
договір, так і приписи його частини
другої статті 627 щодо необхідності
врахування вимог законодавства про
захист прав споживачів.

Конституційний Суд України виходив з
того, що вимога про нарахування та
сплату неустойки за договором
споживчого кредиту, яка є явно
завищеною, не відповідає передбаченим
у пункті 6 статті 3, частині третій
статті 509 та частинах першій, другій
статті 627 Кодексу засадам
справедливості, добросовісності,
розумності як складовим елементам
загального конституційного принципу
верховенства права. Наявність у
кредитора можливості стягувати із
споживача надмірні грошові суми як
неустойку спотворює її дійсне правове
призначення, оскільки із засобу
розумного стимулювання боржника
виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

З огляду на приписи частини четвертої
статті 42 Конституції України участь у
договорі споживача як слабкої сторони,
яка підлягає особливому правовому
захисту у відповідних правовідносинах,
звужує дію принципу рівності учасників
цивільно-правових відносин та свободи
договору, зокрема у договорах про
надання споживчого кредиту щодо сплати
споживачем пені за прострочення у
поверненні кредиту.

Цей висновок узгоджується з
положеннями Резолюції Генеральної
Асамблеї ООН "Керівні принципи для
захисту інтересів споживачів" від 9
квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено:
визнаючи, що споживачі нерідко
перебувають у нерівному становищі з
точки зору економічних умов, рівня
освіти та купівельної спроможності,
принципи захисту інтересів споживачів
мають, зокрема, за мету сприяти країнам
у боротьбі зі шкідливою діловою
практикою усіх підприємств на
національному та міжнародному рівнях,
яка негативно позначається на
споживачах.

Враховуючи нараховану банком
заборгованість по тілу кредиту в сумі 11
181 грн.56 коп., заборгованість по
відсоткам за користуванням кредитом в
сумі 1 739,16 грн., заборгованість по
штрафам та комісії в загальній сумі - 7
809,46 грн. та з огляду на викладене,
колегія суддів вважає, що доводи банка
про стягнення пені в сумі 51 154 грн.19
коп., а не в сумі 1 277 грн.08 коп., яка
стягнута судом, не ґрунтуються на
нормах матеріального права та не
узгоджуються з правовим висновком
Конституційного Суду України.

Таким чином встановивши, що відповідач
обов'язки за кредитним договором
належним чином не виконує, внаслідок
чого має прострочену заборгованість,
суд першої інстанції дійшов вірного та
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Акцент-Банк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 19513,40 грн., з яких:
заборгованість за тілом кредиту - 1739,16
грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 3910,20 грн., пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором - 1277,08 грн., штраф
(фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 905,40 грн. та судові
витрати у розмірі - 649,40 грн., всього -
20162,80 грн.

Виходячи з викладеного, доводи
апеляційної скарги колегією суддів не
приймаються до уваги як такі, що не
підтверджені належними доказами, не
ґрунтуються на вимогах закону, що
регулюють спірні правовідносини, та не
спростовують мотивованих висновків
суду.

Враховуючи, що рішення суду в іншій
частині не оскаржується, а тому
колегією суддів колегія суддів в силу
принципу диспозитивності не
переглядається.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
не вбачає підстав для зміни рішення
суду в частині збільшення розміру суми
пені до стягнення..

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Акцент-Банк»відхилити.

Рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 20
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: