АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3062/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Соловйов І. М. Доповідач - Гайдук
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського
А.Б., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк»

на заочне рішення Петриківського
районного суду Дніпропетровської
області від 29 січня 2014 року

у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
застави. В обґрунтування позовних
вимог зазначило, що 31 липня 2008 року між
сторонами було укладено кредитний
договір, згідно до умов якого
відповідач отримав у кредит грошові
кошти в сумі 68000 дол. США зі сплатою 18%
річних за користування кредитом та з
кінцевим терміном повернення боргу 31
липня 2023 року. З метою забезпечення
зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним
договором, між сторонами було укладено
договір іпотеки. Внаслідок неналежного
виконання відповідачем умов
кредитного договору утворилася
заборгованість, яка станом на 06 вересня
2013 року складає 155125,52 дол. США, а тому
позивач просив суд, в рахунок погашення
вказаної заборгованості, звернути
стягнення на предмети іпотеки:
квартири АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаних квартир банком з укладенням
від імені відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо корегування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення Банком всіх передбачених
нормативно-правовими актами дій
необхідних для продажу предмету
іпотеки; також просив виселити
відповідача та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
вказаних квартирах, зі зняттям з
реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України. Судові
витрати просив покласти на відповідача
(а.с. 3-7).

Рішенням Петриківського районного
суду Дніпропетровської області від 29
січня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» було задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме квартиру АДРЕСА_1 загальною
площею - 55,9 кв.м., житловою площею - 29,7
кв.м., та квартиру АДРЕСА_2 загальною
площею - 64,0 кв.м., житловою площею - 35,7
кв.м., шляхом надання права продажу
предмета іпотеки (договір іпотеки від 31
липня 2008 року № 2008-122) іпотекодержателю
ПАТ КБ "Приватбанк" з укладанням
договору купівлі-продажу за початковою
ціною на рівні, не нижчому за звичайні
ціни на цей вид майна, на підставі
оцінки, проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на час
укладення договору купівлі продажу зі
сплатою іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 31 липня 2008 року № 2008-122, яка станом
на 06 вересня 2013 року становить 138 658,18
доларів США, що за курсом НБУ станом на
06 вересня 2013 року становить 1 107 878,86 грн.
і складається із : - заборгованості по
кредиту - 68 000 доларів США (що
еквівалентно 543 320 грн. по курсу НБУ
станом на 06 вересня 2013 року); -
заборгованості по процентам - 62 285,06
доларів США (що еквівалентно 497 657,63 грн.
по курсу НБУ станом на 06 вересня 2013
року); - пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором 8 373,12 доларів
США (що еквівалентно 66 901,23 грн. по курсу
НБУ станом на 06 вересня 2013 року).

В іншій частині позову - відмовлено.
Вирішено питання судових витрат. (а.с.
84-89).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» посилається на неповне
з'ясування судом обставин у справі,
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні судового рішення, у
зв'язку з чим ставить питання про його
скасування та задоволення позову в
повному обсязі (а.с. 93-94, 101-108, 115-122).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Задовольняючи частково позов ПАТ КБ
«Приватбанк» та зменшуючи розмір
заборгованості на суму якої звернуто
стягнення, суд першої інстанції,
виходив із того, що заборгованість слід
зменшити на суму неустойки за якою
сплинув строк позовної давності.

Проте погодитись з такими висновками
суду не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 31
липня 2008 року між сторонами був
укладений кредитний договір № 2008-122 на
суму 68000 дол. США зі сплатою 18% річних та
з кінцевим терміном повернення кредиту
31 липня 2023 року. В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між банком та ОСОБА_2 був
укладений договір іпотеки № 2008-122 від 31
липня 2008 року, предметом якого є
квартири АДРЕСА_1 (а.с. 19-37).

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань виникла заборгованість за
кредитним договором, яка станом на 06
вересня 2013 року складає 155125,52 доларів
США (що еквівалентно 1239452,90 грн. за
курсом НБУ), яка включає заборгованість
за кредитом в розмірі 68000 доларів США
(що еквівалентно 543320 грн. за курсом НБУ),
заборгованості по процентах за
користування кредитом в розмірі 62285,06
доларів США (що еквівалентно 497657,63 грн.
за курсом НБУ), пені 24840,46 доларів США (що
еквівалентно 198475,27 грн. за курсом НБУ)
(а.с. 10-13).

Відповідно до ч. 11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», якщо
кредитодавець у позасудовому порядку
або до судового провадження
звертається з вимогою про повернення
споживчого кредиту або погашення
іншого боргового зобов'язання
споживача, кредитодавець не може у
будь-який спосіб вимагати будь-якої
плати або винагороди від споживача за
таке звернення.

Також п. 7 вищевказаної статті
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Посилаючись на рішення
Конституційного суду України № 15-рп/2011,
яким зроблено висновок про поширення
на правовідносини, які склалися між
сторонами положень вищевказаної
статті, місцевий суд не врахував, що у
системному зв'язку з ч. 11 ст. 11
зазначеного Закону ця вимога
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямована на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК
України не передбачає заборони
пред'явлення окремих вимог у зв'язку з
пропущенням строку позовної давності,
при вирішенні таких спорів, суди
повинні враховувати положення ЦК про
позовну давність.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Виходячи з викладеного та враховуючи,
що в матеріалах справи заява про
застосування строків позовної
давності відсутня, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення в частині визначення суми
заборгованості підлягає скасуванню та
позовні вимоги в цій частині слід
задовольнити у повному обсязі.

Також мотивувальна частина рішення не
містить висновків стосовно відмови
позивачу у задоволенні вимог стосовно
встановлення способу реалізації
предмета іпотеки.

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначаються спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів або застосування
процедури продажу, встановленої
статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України
«Про іпотеку» якщо рішення суду або
договір про задоволення вимог
іпотекодержателя відповідне
застереження в іпотечному договорі)
передбачає право іпотекодержателя на
продаж предмета іпотеки будь-якій
особі-покупцеві, іпотекодержатель
зобов'язаний за 30 днів до укладення
договору купівлі-продажу письмово
повідомити іпотекодавця та всіх осіб,
які мають зареєстровані у
встановленому законом порядку права чи
вимоги на предмет іпотеки, про свій
намір укласти цей договір. У разі
невиконання цієї умови
іпотекодержатель несе
відповідальність перед такими особами
за відшкодування завданих збитків.

Визначивши спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом надання ПАТ КБ
"Приватбанк" права продажу предмета
іпотеки з укладанням договору
купівлі-продажу за початковою ціною на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на час
укладення договору купівлі продажу,
суд першої інстанції не врахував, що
законодавством, яке регулює виниклі
між сторонами правовідносини, та
умовами укладеного між сторонами
договору іпотеки, укладення договору
купівлі-продажу предмета іпотеки від
імені іпотекодавця не заборонено.

Тому, приймаючи до уваги наведене,
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про виселення
відповідача та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
вказаних квартирах, зі зняттям з
реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, то беручи
до уваги, що згідно листів
Єлізаветівської сільської ради від 23
грудня 2013 року та 20 січня 2014 року (а.с. 69,
78) зареєстрованих громадян у даних
квартирах немає, відповідач також там
не зареєстрований та не проживає,
колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції відмовляючи у
задоволенні цих позовних вимог діяв
відповідно до вимог чинного
законодавства та з урахуванням всіх
обставин справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» - задовольнити
частково.

Заочне рішення Петриківського
районного суду Дніпропетровської
області від 29 січня 2014 року в частині
визначення суми заборгованості та
встановлення способу реалізації
предмета іпотеки - скасувати та
ухвалити в цій частині нове, яким:

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 2008-122 від 31 липня
2008 року, яка станом на 06 вересня 2013 року
складає 155125,52 доларів США (що
еквівалентно 1239452,90 грн. за курсом НБУ)
та включає заборгованість за кредитом
в розмірі 68000 доларів США (що
еквівалентно 543320 грн. за курсом НБУ),
заборгованість по процентах за
користування кредитом в розмірі 62285,06
доларів США (що еквівалентно 497657,63 грн.
за курсом НБУ), пеню 24840,46 доларів США (що
еквівалентно 198475,27 грн. за курсом НБУ)
звернути стягнення на належні ОСОБА_2
на праві приватної власності квартиру
АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2, шляхом
продажу ПАТ КБ «Приватбанк» предмету
іпотеки, з укладанням від імені ОСОБА_2
договорів купівлі-продажу з іншими
особами покупцями, з отриманням витягу
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо корегування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами дій необхідних для продажу
предмету іпотеки, зі встановленням
початкової ціни на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту оголошення і протягом двадцяти
днів може бути оскаржено шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: