22-ц/775/685/2014(м)
Головуючий у 1-ій інстанції Бєльченко
Суддя - доповідач Ткаченко Т.Б.
У х в а л а

Іменем України

30 квітня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі :

Головуючого - Ткаченко Т.Б.

Суддів - Баркової Л.Л.,
Мальцевої Є.Є.,

При секретарі - Костомановій
А.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про стягнення
заборгованості із заробітної плати,
пов'язаної з індексацією, за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» на рішення
Новоазовського районного суду
Донецької області від 16 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з даним позовом до публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» (далі ПАТ «ММК
ім.Ілліча») про стягнення
заборгованості із заробітної плати,
пов'язаної з індексацією, просила
зобов'язати відповідача виплатити
індексацію заробітної плати за період
з 01 березня 2003 року по 30 листопада 2006
року та компенсацію втрати частини
доходів у зв'язку із порушенням строків
їх виплати.

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від 16 січня 2014
року позов ОСОБА_2 до ПАТ «ММК
ім.Ілліча» задоволено.

Стягнуто з ПАТ «ММК ім.Ілліча» на
користь ОСОБА_2 індексацію заробітної
плати з компенсацією заборгованості
за період з 01 березня 2003 року по 30
листопада 2006 року в сумі 1070 грн. 60 коп. з
утриманням відповідачем з цієї суми
передбачених законом податків та
обов'язкових платежів при її виплаті.

Стягнуто з ПАТ «ММК ім.Ілліча» на
користь держави судовий збір у розмірі
243 грн.60 коп.

З рішенням суду не погодився
відповідач ПАТ «ММК ім.Ілліча»,
посилаючись в апеляційній скарзі на
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків обставинам справи, порушення
норм матеріального права та
неправильне застосування норм
процесуального права, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні вимог ОСОБА_2 про
стягнення індексації заробітної плати
та компенсації втрати частини доходів
у зв'язку з порушенням строків виплати
індексації заробітної плати за період
з 01.03.2003 року по 30.11.2006 року відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
апеляційний суд розглядає справу у
відсутності позивача ОСОБА_2, яка
належним чином повідомлена про дату,
час і місце судового розгляду справи. З
заявою про відкладення розгляду справи
до суду не звернулась.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача ПАТ «ММК
ім.Ілліча» - Огненного А.Б., який
підтримав доводи апеляційної скарги,
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову, перевіривши
матеріали справи у межах апеляційного
оскарження і доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
таких підстав.

У відповідності з вимогами ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд виходив із
його доведеності. З висновком суду не
можна не погодитись.

Згідно частини 6 ст.95 КЗпП України
заробітна плата підлягає індексації.

Згідно ст. 33 Закону України від 24
березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату
праці» (далі - Закон № 108/95- ВР) в період
між переглядом розміру мінімальної
заробітної плати індивідуальна
заробітна плата підлягає індексації
згідно з чинним законодавством.

Компенсація працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати,
відповідно до ст.34 Закону № 108/95- ВР
провадиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Встановлено, що ОСОБА_2 з 01 березня 2000
року до 30 листопада 2006 року перебувала
у трудових відносинах з ПАТ «ММК ім.
Ілліча», що підтверджується
відповідними записами в трудовій
книжці (а.с.6-7).

За цей період їй нараховувалась та
виплачувалась заробітна плата, але не
нараховувалась індексація заробітної
плати. Сума індексації заробітної
плати з компенсацією втрати її частини
у зв'язку з несвоєчасною виплатою за
цей період становить в загальній сумі
1070,60 грн. (а.с.17).

Згідно ст. 1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення», індексація грошових
доходів населення - встановлений
законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року № 1078, що дає
можливість частково або повністю
відшкодувати подорожчання споживчих
товарів та послуг. Об'єктом індексації
грошових доходів населення є оплата
праці як грошовий дохід громадян,
одержаний ними в гривнях на території
України і який не має разового
характеру.

Структуру заробітної плати визначено
ст. 2 Закону України «Про оплату праці»,
якою передбачено існування основної
заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Додаткова заробітна плата - винагорода
за працю понад установлені норми, за
трудові успіхи та винахідливість та за
особливі умови праці. Вона включає
доплати, надбавки, гарантійні та
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством, премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з підпунктом 2.2.7
Інструкції із статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004
року № 5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 року за №
114/8713.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати», підприємства, установи і
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі з вини
власника або уповноваженого ним органу
(особи).

Статтею 2 цього Закону передбачено, що
компенсація громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати (далі - компенсація)
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом. Під доходами у
цьому Законі слід розуміти грошові
доходи громадян, які вони одержують на
території України і які не мають
разового характеру: пенсії; соціальні
виплати; стипендії; заробітна плата
(грошове забезпечення) та інші.

Згідно ст. 3 Закону компенсація
обчислюється шляхом множення суми
нарахованого, але не виплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків і
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу
(інфляція місяця, за який виплачується
доход, до уваги не береться).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду із позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, індексація є складовою
частиною заробітної плати і у разі
порушення законодавства про її
виплату, працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому індексації
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком.

Згідно рішенню Конституційного Суду
України від 15 жовтня 2013 року № 1-18/2013,
положення частини другої статті 233 КЗпП
України слід розуміти так, що у разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення сум
індексації заробітної плати та
компенсації втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її
виплати як складових належної
працівнику заробітної плати без
обмеження буд-яким строком незалежно
від того, чи були такі суми нараховані
роботодавцем.

Наявність факту порушення трудового
законодавства в частині невиплати
позивачу індексації заробітної плати
відповідачем визнана і
підтверджується матеріалами справи, у
тому числі, розрахунком сум індексації
заробітної плати та компенсації у
зв'язку з порушенням строків їх виплати
з березня 2003 року по липень 2006 року в
сумі 1070 грн. 60 коп., складається із суми
індексації 527 грн.04 коп. і компенсації
за несвоєчасну сплату - 543 грн.56 коп.
(а.с.17).

Визначений відповідачем розмір
заборгованості суми індексації
заробітної плати та компенсації у
зв'язку з порушенням строків їх виплати
1070 грн.60 коп. повністю охоплюється
періодом, зазначеним позивачем в
позовній заяві та в рішенні суду.

Оскільки позивач рішення суду не
оскаржила, колегія суддів переглядаючи
справу в межах заявленого позову та
доводів апеляційної скарги,
погоджується з рішенням суду щодо
розміру заборгованості суми
індексації заробітної плати та
компенсації за несвоєчасну сплату, яку
відповідач винен сплатити позивачу.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що в рішенні суду зазначено більший
період виникнення заборгованості, який
за проведеним відповідачем
розрахунком відповідає періоду з
березня 2003 року по липень 2006 року на
висновки суду не впливають, оскільки
права відповідача щодо розміру
стягнення не порушуються, що не
заперечувалось представником
відповідача в апеляційному суді.

Колегія суддів не погоджується і з
доводами апеляційної скарги щодо
відсутності заборгованості з
індексації заробітної плати та
компенсації у зв'язку з порушенням
строків їх виплати, посилаючись на те,
що діяв механізм проведення індексації
заробітної плати, який дозволяв
підвищення грошових доходів населення
з застосуванням випереджаючого методу
розрахунку сум індексації (з
урахуванням прогнозного рівня
інфляції), оскільки доповнення до
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року №
1078, якими передбачено застосування
випереджаючого методу розрахунку сум
індексації, внесені постановою
Кабінету Міністрів України від 17
травня 2006 року № 690 «Про внесення змін
до Порядку проведення індексації
грошових доходів населення», яка
набрала чинності з 25 травня 2006 року, і
на правовідносини, які виникли до
набрання чинності цих доповнень, не
розповсюджуються.

Тому посилання апелянта на те, що ПАТ
«ММК ім.Ілліча» періодично підвищував
заробітну плату, тим самим з 2003 року
застосовував випереджаючий метод
розрахунку сум індексації, являється
безпідставними.

З урахуванням зазначеного рішення суду
відповідає вимогам ст. ст. 10, 60, 213-215 ЦПК
України, ст. 233 КЗпП України, ст. 2 Закону
України «Про оплату праці» ст. ст. 1, 10
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення», Закону
України «Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати»,
підстав для його скасування не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість позову про
стягнення індексації заробітної плати
спростовуються матеріалами справи і
суперечать закону.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» відхилити.

Рішення Новоазовського районного суду
Донецької області від 16 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
Т.Б.Ткаченко

Судді Л.Л.Баркова

Є.Є.Мальцева