АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №681/1368/13-ц
Провадження №22-ц/792/459/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючого
- судді Федорової Н.О.,

суддів -
Карпусь С.А., Матковської Л.О.,

при
секретарі - Терлич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Полонського районного суду
Хмельницької області від 6 листопада 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

В липні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк «Дельта
Банк» (надалі ПАТ КБ «Дельта Банк»)
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначило, що
30.10.2008 рок між акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»
(правонаступником АТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_1 був укладений споживчий
кредитний договір № 0, відповідно
до умов якого банк надав позичальнику
кредитні кошти у розмірі 254 000 грн. з
розрахунку 26 % річних на строк з 30.10.2008
року по 29.10.2015 року.

З метою забезпечення виконання
даного кредитного договору 30.10.2008 року
між акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3 був укладений договір поруки №
235596, згідно якого останній поручився
перед кредитором за виконання
боржником зобов'язань.

08.12.20122 року між публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»
та Публічним акціонерним товариством
«Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк»)
був укладений договір купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами, відповідно до
якого в порядку, обсязі та на умовах,
визначених даним договором, АТ
«УкрСиббанк» передало (відступило) АТ
«Дельта Банк» права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, а отже і право вимоги від
боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Позичальник умови кредитного
договору належним чином не виконує і
станом на 14 травня 2013 року має
заборгованість в розмірі 630 532 грн. 39
коп., з яких: 247 951 грн. 80 коп. -
заборгованість по тілу кредиту, в тому
числі 160 261 грн. 35 коп. - прострочена
заборгованість; 382 580 грн. 59 коп. -
заборгованість за відсотками, в тому
числі 139 856 грн. 30 коп. - прострочена
заборгованість. На письмові
повідомлення з вимогою її погасити
відповідачі не реагують.

А тому, позивач просив солідарно
стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його
користь 630 532 грн. 39 коп. заборгованості
за кредитом.

Рішенням Полонського районного
суду Хмельницької області від 6
листопада 2013 року позов задоволено
повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь позивача солідарно
заборгованість по кредиту в розмірі 630
532 грн. 39 коп. та з кожного по 1720 грн. 50
коп. судового збору.

Непогоджуючись з таким рішенням,
відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким в позові відмовити.

Вважає це рішення незаконним,
прийнятим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом були порушені
вимоги ст. 74 ЦПК України щодо виклику та
повідомлення відповідачів про час та
місце розгляду справи, оскільки
останні належним чином про такий
розгляд повідомлені не були.

Окрім того, вказує на порушення
судом прав відповідачів щодо отримання
копій всіх документів, доданих до
позовної заяви. Зокрема, зважаючи на те,
що ними разом з копією позовної заяви
були отримані чисті аркуші паперу, а в
матеріалах справи містяться абсолютно
нечитабельні та належним чином не
посвідчені копії документів, їх
клопотання витребування копій
договорів, графіків погашення кредиту
та інших документів, належним чином
завірених, судом було задоволено.
Однак, з даними документами ні позивач,
ні суд їх не ознайомив.

Також, посилається на
необґрунтованість суми
заборгованості, оскільки, окрім того,
що до позовної заяви не було надано її
розрахунку, відсутня жодна вказівка з
боку позивача на терміни, за які
нарахована заборгованість.

Вважає, що вищевказане порушення
суду призвело до позбавлення
відповідачів можливості спростувати
позицію позивача, звернути увагу суду
на недоліки з боку позивача, звернутись
до суду з відповідними заявами про
зменшення штрафних санкцій, про
застосування строків позовної
давності.

На думку апелянта, суду слід було
не стягувати кошти з позичальника та
поручителя, а звернути стягнення на
заставлене майно.

У судове засіданні апеляційного
суду сторони та представник
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, які були
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, не з'явились.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та
ці обставини оспорені не були, що 30
жовтня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір, відповідно до якого банк надав
позичальнику кредитні кошти в розмірі
254 000 грн. з розрахунку 26 % річних на
строк з 30 жовтня 2008 року по 29 жовтня 2015
року на споживчі цілі.

З метою забезпечення виконання
даного кредитного договору 30.10.2008 року
між акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3 був укладений договір поруки №
235596, згідно якого останній поручився
перед кредитором за виконання
боржником зобов'язань в тому ж обсязі,
на тих же умовах і в ті ж строки, що і
основний позичальник, солідарно.

ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним
договором не виконує, у зв'язку з цим
станом на 14 травня 2013 року у нього
виникла перед банком заборгованість у
розмірі 630 532 грн. 39 коп. з яких: 247 951 грн.
80 коп. - заборгованість по тілу кредиту,
в тому числі 160 261 грн. 35 коп. -
прострочена заборгованість; 382 580 грн. 59
коп. - заборгованість за відсотками, в
тому числі 139 856 грн. 30 коп. - прострочена
заборгованість.

08.12.20122 року між публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»
та Публічним акціонерним товариством
«Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк»)
був укладений договір купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами, відповідно до
якого в порядку, обсязі та на умовах,
визначених даним договором, АТ
«УкрСиббанк» передало (відступило) АТ
«Дельта Банк» права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Вищевказане об'єктивно
підтверджується: даними договору про
надання споживчого кредиту з Правилами
№ 0 від 30.10.2008 року (а.с. 98, 99); даними
додатку № 1 до Договору про надання
споживчого кредиту - графіку погашення
кредиту (а.с. 100-102); даними додатку № 2 -
графік платежів, визначення сукупної
вартості кредиту (а.с.104-107); даними
додатку № 3 - «Тарифи банку» (а.с. 103);
даними договору поруки № 235596 від 30.10.2008
року (а.с. 108-110); даними довідки позивача
від 14.05.2013 року про розмір
заборгованості (а.с. 30); даними правил
(договірних умов) споживчого
кредитування позичальників АКІБ
«УкрСиббанк» (а.с. 11-23); даними виписки з
договору купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 08.12.2011 року (а.с. 37, 38);
даними статуту ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 40,
41); даними свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи (а.с. 42, 43).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язання встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч.1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2
ст. 554 ЦК України).

У зв'язку з неналежним невиконанням
ОСОБА_1 кредитного договору та виниклою
заборгованістю, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
необхідність стягнення заборгованості
солідарно з останнього та ОСОБА_2, як
поручителя.

Що стосується доводів апеляційної
скарги про те, що судом були порушені
вимоги ст. 74 ЦПК України, то вони не
заслуговують на увагу. Так, як
вбачається з повідомлень про вручення
поштових відправлень (а.с. 120, 122), обидва
відповідачі були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи. Однак, в судове засідання на
розгляд справи не з'явились, про
причини неявки суд не повідомили (а.с.
123, 124).

Не заслуговують на увагу і доводи
апеляційної скарги про те, що
відповідачі були позбавлені
можливості у судовому засіданні
належним чином представляти свої
інтереси, оскільки не отримали
належним чином завірених документів,
доданих до позову, в тому числі, і
розрахунку заборгованості. Так,
останні не були позбавлені права, а
отже і можливості, ознайомитись з
даними документами у суді.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно з даними довідки позивача від
14.05.2013 року (а.с. 30) по кредитному
договору № 0 від 30.10.2008 року у
ОСОБА_1 існує заборгованість у розмірі
630 532 грн. 39 коп. Іншого суду доведено не
було.

Відповідно до п.8.2 Правил (договірних
умов) споживчого кредитування
позичальників АКІБ «УкрСиббанк» (а.с. 20)
банк самостійно, на власний розсуд,
встановлює черговість звернення
стягнення на предмет застави та/або на
будь-яке інше майно і кошти
позичальника, на які може бути звернене
стягнення в порядку, вставленому
законодавством України, або приймає
рішення стягнути суму заборгованості
на загальних підставах незалежно від
наявності предмету застави.

Враховуючи положення даних Правил,
також не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги про те, що суду слід
було не стягувати кошти з позичальника
та поручителя, а звернути стягнення на
заставлене майно, оскільки позивач на
власний розсуд має право визначити
яким чином йому задовольнити свої
вимоги.

Правильно, відповідно до вимог ст. 88
ЦПК України вирішено питання про
судові витрати.

Рішення суду першої інстанції було
постановлене з дотриманням вимог як
матеріального, так і процесуального
права. Тому, підстави для його зміни чи
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Полонського районного суду
Хмельницької області від 6 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/
Н.О.Федорова

Судді: /підпис/
С.А. Карпусь

/підпис/
Л.О.Матковська

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Н.О. Федорова