Справа № 201/5337/14-ц (2-зз/201/138/2014)
УХВАЛА

25 квітня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді -
Черновського Г.В.,

при секретарі - Шнейдеріс А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровська заяву
ОСОБА_1 про часткове скасування заходів
забезпечення позову по цивільній
справі № 2-3218/03 за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська надійшла
заява від відповідача про часткове
скасування заходів забезпечення
позову по цивільній справі № 2-3218/03 за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу.

В обґрунтування зазначеної заяви
ОСОБА_1 посилався на те, що має
ідентичні до відповідача прізвище, ім'я
та по-батькові, але не є відповідачем по
даній цивільній справі. Проте ухвалою
суду від 20 травня 2003 року був
накладений арешт на належну йому 1/4
частину квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з
чим просив суд скасувати даний арешт.

Суд ознайомившись із заявою про
часткове скасування заходів
забезпечення позову по цивільній
справі № 2-3218/03, дослідивши матеріали
даної цивільної справи, приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська перебувала цивільна
справа № 2-3218/03 за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Ухвалою суду від 20 травня 2003 року
з метою забезпечення позовних вимог по
вказаній справі № 2-3218/03 до розгляду
справи по суті було заборонено
провадити дії, направлені на
розпорядження майном, яке
зареєстроване за ОСОБА_1, в тому числі,
на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, що
належить йому на підставі свідоцтва
про право власності на житло від 04.01.1998,
виданого згідно з розпорядженням
Міськвиконкому № 1/10-98.

Також встановлено, що рішенням
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 27 жовтня 2003 року
позовні вимоги позивача по даній
цивільній справі до відповідача були
задоволені та дане рішення суду було
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області від 17
грудня 2003 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України
питання про скасування заходів
забезпечення позову вирішується в
судовому засіданні з повідомленням
осіб, які беруть участь у справі. Неявка
цих осіб не перешкоджає розгляду
питання про скасування заходів
забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК
України, якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищезазначене та приймаючи
до уваги, що рішення по даній справі
було ухвалено у 2003 році та вступило в
законну силу, а заходи забезпечення
позову були вжиті до ухвалення рішення
по суті, суд вважає за необхідне заяву
ОСОБА_1 про часткове скасування заходів
забезпечення по цивільній справі №
2-3218/03 задовольнити.

На підставі викладеного,
керуючись ч. 3, 5, 6 ст. 154, ст.ст. 208- 210, ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

Скасувати заходи забезпечення позову
вжиті ухвалою Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 20 травня
2003 року по цивільній справі № 2-3218/03 за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу, в частині заборони провадити
дії, направлені на розпорядження
майном, що зареєстроване за ОСОБА_1, а
саме: на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про право власності на житло від 04.01.1998,
виданого згідно з розпорядженням
Міськвиконкому № 1/10-98.

Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 5 днів з дня
проголошення ухвали шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой