АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-557/14
Головуючий у 1 інстанції: Наборозняк
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В.,
Усика Г.І.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Хайгер Лізинг" на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 31 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Хайгер Лізинг", треті особи: Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Київ-Експрес-1", ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А

В липні 2012 року позивач звернувся в
суд із позовом до ТОВ "Фінансова
компанія "Хайгер-Лізінг" про
зобов*язання повернути належні йому
пасажирські автобуси, посилаючись на
те, що на підставі контракту Е 20071138А
від 03.12.2007 р., укладеним ним та
автобусною корпорацією "HIGER" в Китаї
були придбані п'ять автобусів
пасажирських марки KING LONG BUSES KL Q6891 GA 2008
року випуску, номер шасі № НОМЕР_3, №
НОМЕР_4, № НОМЕР_5, НОМЕР_6, № НОМЕР_1.

Після ввезення автобусів на територію
України і їх розмитнення дані автобуси
були зареєстровані в органах ДАІ на
ОСОБА_1 після чого він отримав
свідоцтва про реєстрацію транспортних
засобів.

У період з 04.08.2009 р. по 14.01.2010 р. ОСОБА_1
надав п'ять довіреностей на ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, якими уповноважував їх
користуватися та розпоряджатися
вищезазначеними транспортними
засобами.

02.10.2009 р. ОСОБА_3 на підставі виданих
позивачем довіреносте, . уклав дві
біржові угоди щодо продажу двох
спірних автобусів TOB "Київ-Експрес", а
13.04.2010 р. уклав ще одну біржову угоди
щодо продажу автобусу TOB
"Київ-Експрес-1".

25.05.2010 р. ОСОБА_4 на підставі виданих
позивачем довіреностей уклав дві
біржові угоди щодо продажу двох
спірних автобусів ОСОБА_5.

В подальшому вищезазначені
довіреності, видані ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на
право розпорядження автобусами, були
ОСОБА_1 припинені.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 28 жовтня 2011 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого
2012 року, всі вищезазначені біржові
угоди, укладені громадянами ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 щодо продажу п*яти спірних
автобусів ТОВ "Київ-Експрес-1" та ОСОБА_5
визнані недійсними.

Виконати рішення суду і отримати
автобуси позивач не може, оскільки
ОСОБА_5 та TOB "Київ-Експрес -1" передали
всі спірні автобуси в статутний фонд TOB
ФК "Хайгер Лізінг", і яке є їх власниками
на час розгляду справи.

Але з*ясувалося, що TOB ФК "Хайгер Лізінг"
спірні автобуси передало по договору
фінансового лізингу TOB "Київ - Експрес-1",

Посилається на приписи ст.ст. 321, 330, 388 ЦК
України, позивач вважає дії TOB "Київ -
Експрес-1" та ОСОБА_5 по внесенню
автобусі до статутного фонду TOB ФК
"Хайгер Лізінг" незаконним, оскільки
вони не володіють необхідним обсягом
прав щодо розпорядження цим майном та
фактично розпорядилися не своїм
майном, а майном позивача. Передача
майна ОСОБА_5 та TOB "Київ-Експрес-1" в
статутний фонд TOB ФК "Хайгер Лізінг"
свідчить про те, що TOB ФК "Хайгер Лізінг
набув майно безвідплатно.

У зв *язку із перебуванням спірних
автобусів у володінні TOB "Київ -
Експрес-1", позивач в травні 2013 року
замінив первісного відповідача TOB
"Хайгер Лізінг" на належного
відповідача TOB "Київ - Експрес-1", про що
подав 23.05.2013 року уточнену позовну
заяву (а.с.187-190).

12.06.2013 р. у справі ухвалене заочне
рішення про задоволення позовних
вимог, і яке було скасовано за заяви
відповідача TOB "Київ-Експрес-1" ухвалою
від 18.09.2013 р.

В подальшому, 16.10.2013 року позивач
визначив належного відповідача TOB "ФК
"Хайга Лізінг", яким було замінено TOB
"Київ-Експрес-1", а останнє TOB набуло
статусу третьої особи" справі.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 31 жовтня 2013 року позов
ОСОБА_1 до ТОВ "Фінансова компанія
"Хайгер Лізинг", треті особи: ТОВ
"Київ-Експрес-1", ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про витребування майна з чужого
незаконного володіння задоволено.

Зобов'язано ТОВ "ФК "Хайгер-Лізінг"
повернути ОСОБА_1 автобус пасажирський
марки KING LONG BUSES KL Q6891 GA 2008 року випуску,
номер шасі НОМЕР_1, автобус
пасажирський марки KING LONG BUSES KL Q6891 GA 2008
року випуску, номер шасі НОМЕР_2,
автобус пасажирський марки KING LONG BUSES KL
Q6891 GA 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_3,
автобус пасажирський марки KING LONG BUSES KL
Q6891 GA 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_4
, автобус пасажирський марки KING LONG BUSES KL
Q6891 GA 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_5.
та вирішено питання щодо судових
витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ
"Фінансова компанія "Хайгер Лізинг"
звернулася до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

В суд апеляційної інстанції
представник апелянта не з*явився,
будучи повідомленим належним чином про
час і місце слухання справи,
представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, позивач, на підставі
контракту Е 20071138А від 03.12.2007 р.
укладеним ним із Китайською автобусною
корпорацією "HIGER", придбав п'ять
автобусів пасажирських - марки KING LONG BUSES
KL Q6891 GA 2008 року випуску, номери шасі №
НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, НОМЕР_6, №
НОМЕР_1.

Всі автобуси були ввезені на територію
України, розмитнення та зареєстровані
в органах ДАІ на ОСОБА_1, з отриманням
відповідних свідоцтв про реєстрацію
транспортних засобів.

У період з 04.08.2009 р. по 14.01.2010 р. позивач
надав п'ять довіреностей на ім.*я ОСОБА_3
та ОСОБА_4, якими уповноважував їх
користуватися та розпоряджатися
вказаними транспортними засобами.

02.10.2009 року ОСОБА_3, діючи на підставі
виданих позивачем довіреностей, уклав
дві годи біржові угоди на Українській
Товарній Біржі №№ 934630 та 934631,
відповідно до яких продав автобуси KING
LONG BUSES з номерами шасі НОМЕР_6 та №
НОМЕР_1 TOB «Київ-Експрес-1»

13.04.2010 р. ОСОБА_3, діючи на підставі
довіреності продав автобус KING LONG BUSES №
НОМЕР_3 TOB "Київ-Експрес-1" за 100 грн., про
що свідчить видана TOB "Полісервіс - В"
довідка рахунок №214032 від 13 2010 р.

25.05.2010 р. інший повірений позивача
ОСОБА_4 на підставі довіреностей, уклав
дві біржові угоди на товарній біржі
"Укрресурс", щодо продажу ОСОБА_5 двох
автобусів KING LONG BUSES номери шасі №
НОМЕР_4 та № НОМЕР_5.

В подальшому усі довіреності, видані
позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на право
розпорядження автобусами, були
припинені.

07.05.2011 р. усі п*ять автобусів, які є
предметом даної справи, були внесені до
статутного фонду ТОВ ФК "Хайгер Лізінг",
а 10.05.2011 р. передані останнім по
договору фінансового лізінгу ТОВ
«"Київ - Експрес-1", згідно відповіді
УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 25.02.2013
р. (т. 1 а.с. 158).

Проти цих фактичних обставин ніхто із
учасників процесу не заперечував.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 28.10.2011 р., залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 15.02.2012 р., всі зазначені
біржові угоди, укладені громадянами
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від імені позивача
щодо продажу автобусів ТОВ
"Київ-Експрес-1" та ОСОБА_5 визнані
недійсними. Сторони за всіма угодами
повернуті в первісний стан.

Але виконати рішення суду від 28.10.2011 р.
не має можливості, оскільки автобуси
не знаходяться у ТОВ "Київ-Експрес-1" та
ОСОБА_5, а були передані спочатку в
статутний фонд TOB ФК "Хайгер Лізінг", яке
в свою чергу передало їх по договору
фінансового лізингу TOB "Київ - Експрес-1".

Задовольняючи пред*явлений позов суд,
керуючись положеннями ч. 1 ст. 216 та ст..
1212 ЦК України виходив із того, що
рішенням Святошинським районним судом
м. Києва від 28.10.2011 р. укладені ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 біржові угоди щодо продажу
спірних автобусів ТОВ "Київ-Експрес-1"
та ОСОБА_5 визнані недійсними, і
відповідно автобуси повинні бути
повернені особам, які їх відчужували.
Фактично автобуси відчужували ОСОБА_3
та ОСОБА_4, які користувались та
розпоряджались ними на підставі
довіреностей від імені позивача.

Оскільки вказані довіреності
позивачем скасовані, то правові
підстави для користування автобусами
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відпали, а тому
автобуси підлягають поверненню особі,
від імені якої вони продавались, тобто
позивачу.

Але погодитися із таким висновком в
повній мірі не можна.

Згідно ст. 309 ЦПК України, підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є:

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Статтею 41 Конституції України та
частиною 1 статі 321 ЦК України
встановлено, що право власності є
непорушним.

Відповідно до вимог ст. 330 ЦК України,
якщо майно відчужене особою, яка не
мала на це права, добросовісний
набувач набуває право власності на
нього, якщо відповідно до ст. 388 цього
Кодексу майно не може бути витребувано
у нього.

Згідно ч. 3 ст. 388 ЦК України, якщо майно
було набуте безвідплатно у особи, яка
не мала права його відчужувати, власник
має право витребувати його від
добросовісного набувача в усіх
випадках.

Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
не звернув уваги на те, що позивач в
обґрунтування своїх вимоги правильно
посилався на статті 330 і 380 ЦК України, і
просив витребувати належне йому майно
від добросовісного набувача,
відповідача у справі, який набув право
власності на нього на безвідплатній
основі.

В ході розгляду справи встановлено, що
всі п*ять спірних автобусів були
передані до Статутного фонду
відповідача на безвідплатній основі, у
зв*язку із чим останній набув статусу
добросовісного набувача щодо
вказаного майна в розумінні ст.. 388 ЦК,
оскільки доказів тому, що відповідачу
було відомо про те, що особи, які
передавали спірні автобуси до його
статутного фонду не мали на це права в
матеріалах справи відсутні.

Після визнання за рішенням
Солом*янського районного суду м. Києва
від 28.10.2011 р. недійсними усіх п*яти
договорів купівлі-продажу автобусів,
право власності позивача на них було
поновлено.

З огляду на те, що всі спірні автобуси
були безвідплатно передані у власність
відповідача, позивач обрав правильний
спосіб захисту свого порушеного права,
передбаченого ч. 3 ст. 388 ЦК України,
шляхом звернення із позовом про
витребування майна від добросовісного
набувача, яким є відповідач.

Судом були повно з*ясовані усі
обставини у справі, але посилання в
рішенні на статті 216 ЦК України, щодо
юридичних наслідків, у разі визнання
правочину недійсним, та ст. 1212 ЦК, яка
регулює питання пов'язані із набуттям
чи збереженням майна без достатньої
правової підстави не можна визнати
правильним.

У зв*язку із чим рішення суду першої
інстанції не можна вважати законним,
тобто таким, що вирішено згідно із
законом (ч. 2 ст. 213 ЦПК), а тому воно
підлягає скасуванню і ухваленню нового
про задоволення пред*явленого позиву в
повному обсязі, але з інших правових
підстав, які передбачені статями 330 і
388 ЦК України, на які посилався позивач
у своїй заяві.

Колегія суддів відхиляє доводи
апелянта стосовно того, що він не є
належним відповідачем у справі, так як
усі спірні автобуси на час розгляду
справи перебували у володінні іншої
особи - ТОВ "Київ-Експрес-1", як
безпідставні і зазначає, що
встановлений ст. 388 ЦК України спосіб
захисту порушеного права, передбачає
звернення власника із вимогою до особи
- добросовісного набувача, який набув
майно у зв*язку із його відчуженням
іншою особою, тобто при переході права
власності на майно від однієї особи до
іншої.

Передача добросовісним набувачем
(«власником») спірне майно у тимчасове
користування та володіння іншій особі
на підставі відповідного договору, в
даному випадку ТОВ "Київ-Експрес-1",
згідно договору фінансового лізінгу,
не перешкоджає позивачу - власнику
майна, звернутися із вимогою про
повернення майна до відповідача, який
формально залишається власником усіх
спірних автобусів на час ухвалення
рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Хайгер Лізинг" задовольнити
частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 31 жовтня 2013 року скасувати
і ухвалити нове такого змісту

Зобов'язано ТОВ "ФК "Хайгер-Лізінг", яке
розташоване у м. Києві по вул.
В.Степанченка, 5, повернути ОСОБА_1, який
проживає у АДРЕСА_1, автобус
пасажирський марки KING LONG BUSES KL Q6891 GA 2008
року випуску, номер шасі НОМЕР_1,
автобус пасажирський марки KING LONG BUSES KL
Q6891 GA 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2,
автобус пасажирський марки KING LONG BUSES KL
Q6891 GA 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_3,
автобус пасажирський марки KING LONG BUSES KL
Q6891 GA 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_4,
автобус пасажирський марки KING LONG BUSES KL
Q6891 GA 2008 року випуску, номер шасі
НОМЕР_5.

Стягнути з ТОВ Фінансова компанія
«Хайгер-Лізінг», на користь ОСОБА_1
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 3326,30 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: