АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3891/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Ковальчук Т. А. Доповідач - Чубуков
О.П. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

Судді-головуючого:
Чубукова О.П.

Суддів колегії:
Михайловської С.Ю., Пономарь З.М.

при секретарі
Видюковій Ю.С.

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 20
лютого 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 20
лютого 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в у межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти(ч.1 ст.1048 ЦК
України).

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами - ст.629 ЦК України.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) - ст.610 ЦК України.

За положеннями ст.612 ЦК України
одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

По справі встановлено, що між
Публічним акціонерним товариством
Комерційний Банк «Приватбанк» та
ОСОБА_6 укладено договір № DNGORX99410232 від
06.08.2006 року, за умовами якого останній
отримав кредит у розмірі 2913,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки (а.с.8-12).

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Станом на 21.10.2013 року ПАТ КБ
«Приватбанк» визначило у Відповідача
заборгованість за кредитним договором
№ DNGORX99410232 від 06.08.2006 року у сумі 38103,90
грн., яка складається із наступного:
2909.22 грн. - заборгованість за кредитом;
13296.52 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 1306.86 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 18300.64 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
штраф(фіксована частина); 1790.66 грн. -
штраф(процентна складова.

Із змісту заяви ОСОБА_6. на
укладення кредитного договору №
DNGORX99410232 від 06.08.2006 року та умов і правил
надання банківських послуг вбачається,
що сторонами договору передбачено
порядок погашення заборгованості, а
саме: щомісячними платежами.

Тобто, погашення кредитної
заборгованості та строки сплати
чергових платежів визначено місяцями,
що входить до змісту зобов'язання, яке
виникло на основі кредитного договору
№ DNGORX99410232 від 06.08.2006 року.

Строк виконання кожного
щомісячного зобов'язання згідно з ч.3
ст.254 ЦК України спливає у відповідне
число останнього місяця строку.

Як видно із справи, відповідач
вніс останній платіж на погашення
кредиту 09.04.2010 року, після чого перестав
виконувати щомісячні зобов'язання з
погашення кредиту, що підтверджується
розрахунком заборгованості за
кредитним договором № DNGORX99410232 від
06.08.2006 року, складеного ПАТ КБ
«Приватбанк» станом на 21.10.2013 року.

Згідно ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

За правилами ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг
позовної давності починається з дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила - ч.1
ст.261 ЦК України.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що наведені у
ст.ст.252-255 ЦК України. При цьому початок
перебігу позовної давності
пов'язується не стільки зі строком дії
(припинення дії) договору, як з певними
моментами (фактами), які свідчать про
порушення прав особи - ст.261 ЦК України,
за змістом якої початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
- ч.4 ст.267 ЦК України.

Таким чином, по справі встановлено,
що за умовами кредитного договору
позичальник зобов'язаний здійснювати
повернення кредиту частинами -
щомісячними платежами в розмірі та в
строки, визначені договором, а відтак
право кредитора вважається порушеним з
моменту недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу і
початок перебігу позовної давності у
зв'язку з цим починається з моменту
порушення строку його погашення, тобто
з моменту(місяця, дня) невиконання
позичальником зобов'язання щодо
погашення чергового платежу.

Як видно із справи, до суду з
позовом до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ DNGORX99410232 від 06.08.2006 року ПАТ КБ
«Приватбанк» звернулось 22 листопада 2013
року, тобто з пропуском позовної
давності.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_6
просила застосувати наслідки спливу
позовної давності.

Отже, встановивши вказані
обставини, суд прийшов до правильного
висновку про пропуск ПАТ КБ
«Приватбанк» позовної давності на
звернення до суду з даним позовом та
наявність підстав для застосування
наслідків спливу позовної давності і
обгрунтовано відмовив в задоволенні
позову з зазначених підстав.

Посилання ПАТ КБ «Приватбанк» в
апеляційній скарзі на те, що позовна
давність не пропущена, оскільки
умовами кредитного договору
передбачена пролонгація договору у
разі, якщо жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, не можуть бути
взяті до уваги, оскільки висновок суду
про відмову в задоволенні позову з
підстав пропуску ПАТ КБ «Приватбанк»
позовної давності на звернення до суду
відповідає обставинам справи та нормам
діючого законодавства, що регулює
правовідносини щодо позовної давності.

Підстав для скасування судового
рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК
України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 20
лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає
чинності з моменту її оголошення і з
цього ж дня може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Судді колегії: