Справа № 146/560/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" квітня 2014 р.
Томашпільський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого -
судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря
Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у смт. Томашполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Вапнярської селищної ради
Томашпільського району Вінницької
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з цим позовом, в якому попросив
визнати за ним право власності на
спадкове майно, яке залишилося після
смерті його дядька ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ура-Губа Кольського
району Мурманської області Росії, що
складається із житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1 (свідоцтво
про право власності від 18 вересня 1989
року, видане Вапнярської селищною
радою 24 жовтня 1993 року).

Даний позов ОСОБА_1 обґрунтував
наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Колоденка
Томашпільського району Вінницької
області померла мати позивача ОСОБА_3.
Після її смерті відкрилася спадщина на
її майно, що складається із житлового
будинку, який розташований по АДРЕСА_1.
Даний будинок належав брату
матері-ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право власності від 18 вересня 1989
року. ОСОБА_2 проживав в АДРЕСА_2, де і
помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати позивача
фактично спадщину прийняла, але в
нотаріальному порядку її не оформила.

ОСОБА_1. зазначає, що є єдиним
спадкоємцем після смерті матері, тому
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак
державним нотіріусом йому було
відмовлено у видачі свідоцтва на
спадщину, оскільки відсутні
правовстановлюючі документи на ім.'я
матері, тому з даним позовом він
вимушений звернутися до суду.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1
не з'явився, однак надіслав до суду
заяву, згідно якої просить справу
розглянути за його відсутності, позов
підтримує.

Представник Вапнярської селищної
ради Томашпільського району
Вінницької області в судове засідання
не з'явився, однак голова селищної ради
надіслав до суду заяву, згідно якої
позов визнає, не заперечує проти його
задоволення, просить справу розглянути
за відсутності представника селищної
ради.

Суд, розглянувши заяви сторін по
справі, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності
прийшов до наступного висновку.

Відповідно ч.2 ст. 185 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Відповідно до ст.60 ЦПК
України Кожна сторона забов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу.

У відповідності до вимог частини
першої ст. 61 ЦПК України, обставини
визнані сторонами, доказуванню не
підлягають.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання позову, суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову

Згідно зі ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за

заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за
законом одержують особи, визначені
у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ст. 1276 ЦК України,
якщо спадкоємець за заповітом або за
законом помер після відкриття спадщини
і не встиг її прийняти, право на
прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття
обов'язкової частки у спадщині,
переходить до його спадкоємців
(спадкова трансмісія).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування» при розгляді цих справ,
судом перевіряється наявність
або відсутність спадкової справи
стосовно спадкодавця у державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини, наявність
обґрунтованої постанови про відмову
нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій,
зокрема відмови у видачі свідоцтва про
спадщину.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в
с.Ура-Губа Кольського району
Мурманської області помер ОСОБА_2.
Після його смерті відкрилася спадщина
на його майно, що складається із
житлового будинку, який розташований
по АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право власності
від 18 вересня 1989 року.

ОСОБА_3 фактично спадщину прийняла, але
в нотаріальному порядку її не оформила,
що підтверджується довідкою
Вапнярської селищної ради
Томашпільського району Вінницької
області.

Закон не вимагає від спадкоємця, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, подання до нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини,
оскільки така умова прийняття спадщини
прямо визначена у законі лише для
спадкоємця, який на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем.

Так, закон не зобов'язує
спадкоємця, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, подати заяву про прийняття
спадщини, оскільки умовою прийняття
ним спадщини є лише відсутність
відмови від неї. Тобто, якщо протягом
шести місяців з дня смерті спадкодавця
(ст.1220 ЦК України) спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
не заявив про відмову від спадщини,
після закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини він може одержати
свідоцтво про право на спадщину в
нотаріальній конторі, подавши
відповідну заяву (ст. 1296-1298 ЦК України).

Отже, ОСОБА_3 фактично прийняла
спадщину після свого брата ОСОБА_2,
однак не оформила її в нотаріальному
порядку, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини. Ст. 1272 ЦК України
передбачає, що якщо спадкоємець
протягом строку, встановленого ст. 1270
не подав заяву про прийняття спадщини,
він вважається таким, що не прийняв її.
Пленум Верховного Суду України у
Постанові № 7 від 30.05.2008р. роз'яснив, що
особа яка не прийняла спадщину в
установлений законом строк, може
звернутися до суду з позовною заявою
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини відповідно до
частини третьої ст. 1272 ЦК.

За змістом ч. 1 ст. 1269 ЦК України
підтвердженням факту прийняття
спадщини спадкоємцем, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно зі
спадкодавцем, є подання до
нотаріальної контори в установлений ч.
1 ст. 1270 вказаного Кодексу
шестимісячний строк заяви про її
прийняття. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України
передбачено, що за позовом спадкоємця,
який пропустив строк для прийняття
спадщини з поважної причини, суд може
визначити йому додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини. Порядок оформлення
права на спадщину встановлено гл. 89
цього Кодексу.

В постанові Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» Верховний Суд звернув
також увагу на те, що, вирішуючи питання
про визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причини пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, ОСОБА_1 спадщину після смерті
своєї матері ОСОБА_3 не прийняв,
оскільки протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України не
подав заяву до нотаріальної контори
про прийняття спадщини.

Згідно довідки Вапнярської селищної
ради ОСОБА_1 спадщину після смерті
своєї матері ОСОБА_3 фактично прийняв
та являється єдиним спадкоємцем майна
спадкодавця за законом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Не допускається
прийняття спадщини з умовою чи із
застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Оскільки спадкоємець за законом ОСОБА_3
померла після відкриття спадщини свого
брата ОСОБА_2 і не встигла її прийняти,
право на прийняття належної їй частки
спадщини переходить до її спадкоємців
по спадковій трансмісії, а саме до її
сина ОСОБА_1

В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_1 після смерті матері
ОСОБА_3 у встановлений законом строк
прийняла спадщину, однак при звернені
до державної нотаріальної контори їй
було відмовлено у оформленні спадщини
із-за відсутності правовстановлюючого
документу.

Згідно вищезазначеного,
вбачається висновок про те, що ОСОБА_1
прийняв спадщину, а саме подав у
встановлений строк за місцем відкриття
спадщини заяву про прийняття спадщини,
однак не отримав свідоцтво про право на
спадщину на спадкове майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Згідно абзацу 3 пункту 23 ПОСТАНОВИ
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30 травня 2008 року "Про судову практику у
справах про спадкування" у разі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач ОСОБА_1 єдиний спадкоємець за
законом, що прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_3 Тобто позивач набув
права та обов'язки спадкодавця, тобто
спадщина після смерті останньої
належить позивачу, а неможливість
отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом на належне
спадкодавцю майно, не може бути
перешкодою у набутті права власності
на таке спадкове майно, право власності
на яке за ОСОБА_1 має бути визнано.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ст.
1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1, 2 ст.ст. 1261-1276 ЦК
України, статтями 15, 57-62, 64, 174, 208, 209, 212-215,
218, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування» суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вапнярської
селищної ради Томашпільського району
Вінницької області про визнання права
власності на спадкове майно
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 на спадкове майно,
яке залишилося після смерті його
дядька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в
с.Ура-Губа Кольського району
Мурманської області Росії, що
складається із житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1 (свідоцтво
про право власності від 18 вересня 1989
року, видане Вапнярської селищною
радою 24 жовтня 1993 року).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Вінницької області через
Томашпільський районний суд
Вінницької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: О. В. Пилипчук