РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року

Підволочиський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої судді Кузьменко І.О.

за участі секретаря судового засідання
Ніздропи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
прокурора Підволочиського району
Тернопільської області в інтересах
держави, третьої особи на стороні
позивача ОСОБА_1 до Воробіївської
сільської ради Підволочиського району,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Відділу
Держземагентства у Підволочиському
районі про скасування рішення сесії
Воробіївської сільської ради, визнання
недійсним державного акту на право
власності на землю, скасування
державної реєстрації державних актів
№№ 80, 80 та визнання
недійсним договору дарування - ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Підволочиського району
Тернопільської області звернувся до
суду із позовною заявою, у якій вказав
наступне: відповідно до ст.23 Закону
України «Про прокуратуру» якщо подання
не вносилося, то прокурор може
звернутися до суду щодо визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень. Крім того, на підставі ч.2
ст.45 ЦПК України з метою представництва
інтересів громадянина або держави в
суді прокурор в межах повноважень,
визначених законом, звертається до
суду з позовною заявою, бере участь у
розгляді справ за його позовами.
Прокуратурою було встановлено, що
посадовими особами Воробіївської
сільської ради незаконно передано із
земель комунальної власності ділянку
ОСОБА_2 що порушує інтереси держави в
частині реалізації права власності на
землю народу. У зв»язку з наведеним
виникло передбачене законом право
прокурора на звернення до суду.

Щодо обґрунтування вимог позову, то
прокурором вказано наступне:

Рішенням Воробіївської сільської ради
№77 від 11.11.2011р. вирішено передати
ОСОБА_1 безоплатно у власність земельні
ділянки площею 1,2000га. в тому числі
площею 0,1200 га. для будівництва,
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та
площею 1,0800га. для ведення особистого
селянського господарства в селі
Пеньківці ( ділянка НОМЕР_1 - 0,0700га.,
ділянка НОМЕР_2 - 0,2000га., ділянка НОМЕР_3-
0,1000га., ділянка НОМЕР_4 - 0,6000га., ділянка
НОМЕР_5 - 0,900га.).

Пунктом 2 рішення ОСОБА_1 надано дозвіл
на виготовлення державного акта на
право власності на земельні ділянки
загальною площею 1,2000 га, у тому числі
0,1200 га для будівництва, обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд та 1,0800 га для ведення
особистого селянського господарства в
селі Пеньківці Підволочиського району.

Право користування та володіння
земельними ділянками підтверджується
даними земельно-облікових документів
Воробіївської сільської ради,
інформацією наданою Воробіївською
сільською радою №274 від 21.08.2014 року.

Однак, під час виготовлення технічної
документації із землеустрою що
підтверджує право власності на вказані
земельні ділянки, у спеціалізованій
організації - ПП «Горизонт» було
виявлено, що на земельну ділянку ОСОБА_1
за НОМЕР_5 уже виготовлена документація
та внесено до Національної кадастрової
системи під номером №040010031. Тобто,
належну ОСОБА_1 земельну ділянку
рішенням сесії Воробіївської
сільської ради №202 від 01.09.2008 року
жительці с. Пеньківці ОСОБА_2 передано
безоплатно у власність земельні
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,1608 га, для ведення особистого
селянського господарства площею 0,1062
га, 0,0735 га, 0,09 га, 0,40 га.

Надалі, ОСОБА_2 20.11.2009 року видано
державний акт серії ЯИ №050864 на право
власності на земельну ділянку площею
0,0735 га для ведення особистого
селянського господарства у с.Пеньківці
Підволочиського району.

Зазначене вище рішення сесії
Воробіївської сільської ради №202 від
01.09.2008 року суперечить інтересам
держави та суспільства, моральним
засадам, адже фактично ОСОБА_2 передано
у власність земельну ділянку, яка
перебувала у користуванні ОСОБА_1

За вказаним фактом Підволочиським РВ
УМВСУ в області 18.11.2013 року розпочато
досудове розслідування щодо порушення
земельних прав ОСОБА_1 службовими
особами Воробіївської сільської ради.

В межах досудового розслідування
встановлено, що первинний зміст
протоколу двадцятої сесії п'ятого
скликання Воробіївської сільської
ради Підволочиського району
Тернопільської області №12 від 01.09.2008
року змінено шляхом внесення змін
рукописним способом, а також рішення
№202 від 01.09.2008 року є підробленим, так
як до його первинного змісту внесено
зміни шляхом дописування та
виправлення:

Пункт 1 підробленого рішення №202 від
01.09.2008 року викладено наступним чином:
"передати безоплатно у власність
земельні ділянки гр. ОСОБА_2 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд площею 0,1608 га, для
ведення особистого селянського
господарства площею діл.НОМЕР_1 - 0,1062 га,
діл.НОМЕР_2 - 0,0735 га, діл.НОМЕР_3 - 0,09 га,
діл.НОМЕР_4 - 0,40 га. Земельні ділянки
перебували у користуванні до 01.01.2002
року (межі визначені в натурі)".

Таким чином, на підставі підробленого
рішення №202 від 01.09.2008 року ОСОБА_2 20.11.2009
року видано державний акт серії ЯИ
№050864 на право власності на земельну
ділянку площею 0,0735 га для ведення
особистого селянського господарства у
с.Пеньківці Підволочиського району.

Згодом ОСОБА_2 відчужила вказану
земельну ділянку ОСОБА_3 на підставі
договору дарування від 11.10.2011 року
№931266, зареєстрованого приватним
нотаріусом Підволочиського районного
нотаріального округу за №1495.

У зв'язку з тим, що на підставі рішення
органу місцевого самоврядування
вчинено правочин щодо передачі
земельної ділянки - видано державний
акт на право власності на земельну
ділянку, він відповідно до ст.ст.21,203,215
Цивільного кодексу України, ст.152
Земельного кодексу України, підлягає
визнанню недійсним.

Таким чином, ОСОБА_3 зобов'язаний
повернути земельну ділянку за
кадастровим номером 040010031,
належну йому на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯИ №050864, зареєстрованого
20.11.2009 року в Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі.

Крім того, при оформленні ОСОБА_3
правовстановлюючих документів на
землю, порушено право ОСОБА_1 на
оформлення права власності на землю.

На підставі ст.ст.16,21, 203, 216, 215
Цивільного кодексу України, ст.152
Земельного кодексу України, ст.ст.45
Цивільного процесуального кодексу
України прокурор просить суд: Визнати
незаконним та скасувати рішення сесії
Воробіївської сільської ради №202 від
01.09.2008 року «Про передачу безоплатно у
власність земельні ділянки загальною
площею 0,83 га жительці с. Пеньківці
громадянці ОСОБА_2»,

Визнати недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,0735 га для ведення особистого
селянського господарства у с.Пеньківці
Підволочиського району, виданого
ОСОБА_2 20.11.2009 року серія ЯИ №050864,

Скасувати державну реєстрацію
державних актів в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №80,
№80.

Визнати недійсним договір дарування
від 11.10.2011 року за №931266,

Стягнути з відповідача судові витрати,
які виникли у справі.

В судовому засіданні прокурор
прокуратури Підволочиського району
Корчаківський Л.О. позов підтримав і
дав пояснення, аналогічні викладеним у
позові.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_1
позов підтримала і пояснила: вона
завжди користувалася спірною
ділянкою, яка межує із двох боків із
господарством та городом гр.-ки ОСОБА_5,
з одного боку розташована дорога, а з
іншого - ставок.

Представник третьої особи ОСОБА_1 -
ОСОБА_6 позов підтримала і пояснила: під
час приватизації її мамою земельних
ділянок у ПП «Горизонт» довгий час не
давали відповідних документів і лише
згодом вони дізналися що одну ділянку
уже приватизувала ОСОБА_2 Рішення
сільської ради було сфабриковане
чиновником - тодішнім керівником
управління земельних ресурсів ОСОБА_7

Представник відповідача -
Воробіївської сільської ради Бакалюк
І.Г. позов визнав і пояснив: на час
винесення спірного рішення він не
працював головою сільської ради. На
даний час йому відомо, що спірна
земельна ділянка перебувала у
користуванні гр..ОСОБА_1 згідно записів
у земельно-шнуровій книзі. Рішення
сільської ради про надання ОСОБА_1
ділянки у користування відсутнє.

Представник відповідачки ОСОБА_2 -
ОСОБА_9 позов не визнала і пояснила:
позивачем не підтверджена належність
спірної ділянки саме ОСОБА_1, оскільки
відсутні будь-які схеми усіх ділянок,
якими користуються сторони. У розмірах
ділянок наявні розбіжності та
зазначення суміжних
землекористувачів.

Представник відповідача - Відділу
Держземагентства у Підволочиському
районі Дериш О.І. при розгляді позову
поклалася на думку суду і пояснила:
відділом Держземагентства
погоджувалася технічна документація
на підставі рішення сільської рди. На
той час жлдних сумнівів у правильності
документів не було.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав і
пояснив: жодним чином з його боку немає
порушень прав держави чи інших осіб.
Позивачем не обґрунтовані докази
користування ОСОБА_1 саме його
земельною ділянкою, оскільки згідно
технічної документації його ділянка
межує із ділянкою ОСОБА_11, а ділянка
ОСОБА_1 межує з обох боків із ділянкою
ОСОБА_5.

Заслухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив такі факти:

Рішенням Воробіївської сільської ради
№202 від 01.09.2008р. вирішено передати
гр..ОСОБА_2 безоплатно у власність
земельні ділянки: для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,1608га., для ведення особистого
селянського господарства площею
діл.НОМЕР_1-0,1062 га., діл.НОМЕР_2-0,0735га.,
діл.НОМЕР_3-0,09га., діл.НОМЕР_4-0,40га.
Земельні ділянки перебували у
користуванні до 01.01.2002р. (межі виділені
в натурі) Дозволити проектній
організації виготовити гр..ОСОБА_2
державний акт на право власності на
земельні ділянки.

Статтями 116,118 ЗК Укрїни визначено
підстави й порядок набуття громадянами
і юридичними особами права власності
та права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності.

Так, згідно ст.118 ЗК України, яка діяла
на 01.09.2008 рік - громадянин, зацікавлений
у приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної ради за місцем
знаходження ділянки. Рішення органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Із оглянутих судом
земельно-кадастрових книг випливає, що
ОСОБА_2 станом на 2001, 2004р.р.
користувалася земельними ділянками
розміром 0,83га., із них для ведення
особистого підсобного господарства -
розміром 0,66га.

Крім того, архівною довідкою
підтверджено, що рішенням
Воробіївської сільської ради від 11.10.2000
року їй виділено у постійне
користування 0,50га. ,тобто на день
винесення спірного рішення
відповідачка мала у користуванні
земельні ділянки.

Довідкою №1341 від 22.09.09р., виданою
начальником управління Держкомзему у
Підволочиському районі підтверджено
те, що земельна ділянка станом на
17.09.2009р. загальною площею 0,0735га.
знаходиться у користування ОСОБА_2 Цей
факт на даний час не скасований та не
оспорений .

20.11.2009р., на підставі спірного рішення
сільської ради, ОСОБА_2 видано ряд
державних актів, зокрема і Державний
акт №050864 на право власності на
земельну ділянку площею 0,0735га

Згідно схеми кадастрового плану
вказана земельна ділянка ОСОБА_2 межує
з обох боків із Воробіївською
сільською радою, з інших - з гр..ОСОБА_11
та ОСОБА_5 У судовому засіданні третя
особа ОСОБА_1 ствердила, що її ділянка з
обох боків межує із гр..ОСОБА_5;

Розмір спірної ділянки ОСОБА_2 складає
0,0735га., а розмір ділянки ОСОБА_1, згідно
земельно-кадастрової книги складає 0,09
га.

Таким чином, наявні розбіжності у
твердженні третьої сторони щодо місця
розташування та розміру спірної
ділянки.

Крім того:

Рішенням Воробіївської сільської ради
№77 від 11.11.2011р. вирішено передати
ОСОБА_1 безоплатно у власність земельні
ділянки площею 1,2000га. в тому числі
площею 0,1200 га. для будівництва,
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та
площею 1,0800га. для ведення особистого
селянського господарства в селі
Пеньківці (ділянка НОМЕР_1 - 0,0700га.,
ділянка НОМЕР_2 - 0,2000га., ділянка НОМЕР_3 -
0,1000га., ділянка НОМЕР_4 - 0,6000., ділянка
НОМЕР_5 - 0,0900га.), землевпоряднику
сільської ради внести зміни в
земельно-облікову документацію.

При цьому, у земельно-кадастровій книзі
за №478 станом на 06.11.1994 року за ОСОБА_1
рахувалися ділянки: 0,18 коло хати, 0.18-
присадибна, 0,09 за садибою ОСОБА_5, 0,09 для
ведення особистого селянського
господарства, тобто лише дщві ділянки;
при цьому, як свідчить архівна довідка,
рішення Воробіївської сільської ради
за 1994 року до архіву не передавалися, а
сільський голова повідомив що у
сільській раді це рішення відсутнє.

Крім того, по земельно-кадастровій
книзі за №50 за 2010 рік за ОСОБА_1
рахувалося всього землі 0,79; присадибна
ділянка - 0,12, для ведення особистого
селянського господарства - 0,07, з них
земельних ділянок -2, біля присадибних
ділянок - 0,07, у полі - 0,60. Вказані записи
у цій книзі закреслені, і записано:
всього землі 1,20; присадибна ділянка -
0,12, для ведення особистого селянського
господарства - 1,08, з них земельних
ділянок -5, біля присадибних ділянок -
0,12, у полі - 0,90га - при цьому зазначено що
зміни внесені відповідно до рішення
сільської ради від 11.11.11р., тоді як
відомості стосувалися 2010 року. Із
наведеного випливає, що п'ять земельних
ділянок рахувалося за ОСОБА_1 згідно
рішення сільської ради від 2011 року,
тоді як рішення щодо приватизації
ділянок ОСОБА_2 прийнято у 2008 році.

Покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_13
підтверджують ту обставину що
земельною ділянкою користувалася
ОСОБА_1 і вона межувала із ділянкою
ОСОБА_5, однак ділянка ОСОБА_2, згідно
технічної документації з одного боку
також межує із ділянкою ОСОБА_5, а з
нішого - із ділянкою ОСОБА_11.

Свідок ОСОБА_14, котра із 2007року
працювала у сільській раді
землевпорядником, повідомила що
проекту рішення вона не готувала. Запис
відносно ОСОБА_2 до
земельно-кадастрової книги про розмір
ділянки 0,83га. вона записала на підставі
рішення сільської ради. Про обробіток
спірної ділянки їй не відомо.

Згідно із ч.1 ст.22 ЗК України 1990 року
право власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право. Документи, що
посвідчують право на земельну ділянку,
визначені ст.23 ЗК України 1990 року:
державними актами, які видаються і
реєструються сільськими, селищними
міськими районними Радами.

Обома сторонами - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як
установлено судом, не дотримані
вищевказані вимоги закону, тобто жодна
з них не підтвердила свого
користування земельними ділянками
після встановлення їх меж на
місцевості, не виготовили державних
актів.

Висновками експертів № 1-67/14 від
29.01.2014р., №1-148/14 від 13.02.2014р. визначено
наступне: у рішенні Воробіївської
сільської ради №202 від 01.09.2008р. у місці
виконання запису « 0,83» мали місце
зміни, тобто дописування, внаслідок
чого зміст набув значення « 0,83»; у
місці виконання запису « 0,16» мали місце
зміни первинного запису, внаслідок
чого зміст набув значення «,83».

Даючи оцінку твердженням позивача про
даний факт підробки, суд вважає що саме
по собі виправлення у тексті протоколу
не свідчить про надання ОСОБА_2 саме
тієї ділянки, якою користувалася
ОСОБА_1, тобто що цим самим порушене
право ОСОБА_1 Крім того, факт
користування ОСОБА_2 ділянок загальним
розміром 0,83га. підтверджено записами у
земельно-кадастровій книзі.

Крім того, на даний час вердикту суду
по кримінальному провадженню щодо
службових осіб Воробіївської
сільської ради не винесено.

Згідно ст.21 ЦК України суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

Проаналізувавши усі вищенаведені у
сукупності, суд вважає, що неможливо
винести однозначний висновок про те, що
спірним рішенням Воробіїівської
сільської ради порушене земельне
законодавство чи порушені права гр.-ки
ОСОБА_1

Вимогами ст.60 ЦПК України визначено що
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути обґрунтованим,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Аналізуючи досліджені обставини та
підтвердження їх доказами, суд прийшов
до висновку, що твердження прокурора та
третьої сторони, заявлені у позовних
вимогах - не знайшли свого
підтвердження доказами.

Крім того, при твердженні прокурора про
незаконну приватизацію ОСОБА_2
земельної ділянки розміром 0,0735га., не
доведена підстава для визнання
незаконним рішення щодо приватизації
усієї ділянки, що складається з
декількох інших, загальним розміром
0,83га.

На підставі наведеного у сукупності,
суд прийшов до висновку про
недоведеність позовних вимог, а тому у
задоволенні позову про визнання
незаконним рішення Воробіївської
сільської ради №202 від 01.09.2008р. «Про
передачу безоплатно у власність
земельні ділянки загальною площею 0,83
жительці с.Пеньківці ОСОБА_2» слід
відмовити за недоведеністю. Відповідно
відмовити слід і в інших вимогах,
оскільки такі слідують із вимоги про
визнання незаконним рішення сільської
ради.

На підставі вимог ст.88 ЦПК України,
оскільки прокурор звільнений від
сплати судового збору, то судові
витрати у розмірі:- 243,60 грн. судового
збору - покласти на державу.

На підставі ст.ст.22, 23 ЗК України від 1990
р., ст.116 ЗК України, керуючись ст. ст. 3, 4,
10, 14, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову прокурора
Підволочиського району в інтересах
держави, третьої особи на стороні
позивача ОСОБА_1 до Воробіївської
сільської ради Підволочиського району,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, відділу
Держземагентства у Підволочиському
районі про скасування рішення сесії
Воробіївської сільської ради, визнання
недійсним державного акту на право
власності на землю, скасування
державної реєстрації державних актів
№№ 80, 80 та визнання
недійсним договору дарування -
відмовити за недоведеністю вимог.

Судові витрати: двісті сорок три гривні
60 копійок судового збору покласти на
державу.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський районний суд протягом
10-ти днів з дня складення рішення у
повному обсязі.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя
І.О. Кузьменко