Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 квітня 2014 року Новоазовський
районний суд Донецької області в
складі:

судді
Китаєва А.В.,

при секретарі
П'ятигорській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Новоазовську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

в с т а н о в и в :

29 жовтня 2013 року позивач
звернувся до суду із зазначеним
позовом зазначаючи, що 29 вересня 2011
року він передав відповідачу грошові
кошти в розмірі 30000 гривень, яка
зобов'язалася повернути зазначені
грошові кошти у строк до 29.09.2012 року, що
підтверджується розпискою. Проте, в
зазначений строк відповідач грошові
кошти не повернула, зобов'язання не
виконала.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
зобов'язання просив стягнути з ОСОБА_2
на його користь борг в сумі 30000 гривень,
а також 3% річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання у
розмірі 900 гривень, а всього 30900 гривень,
а також судові витрати зі сплати
судового збору.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи у
його відсутність, у присутності його
представника ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явилася, надала суду
заяву про розгляд справи за її
відсутності, просила позовні вимоги
задовольнити.

Належним чином повідомлений про дату,
час і місце розгляду справи відповідач
у судове засідання не з'явилася,
причину неявки суду не повідомила, з
заявою про розгляд справи у її
відсутність або про відкладення
розгляду справи з певних причин до суду
не зверталася. За таких обставин суд
вважає за можливе розглянути справу у
відсутності відповідача на підставі
наявних у справі доказів з винесенням
заочного рішення у порядку ст.224 ЦПК
України, проти чого не заперечувала
представник позивача в своїй заяві.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що 29 вересня 2011 року
відповідач отримала від позивача в
борг грошові кошти в розмірі 30000
гривень та зобов'язалася повернути
кошти через рік, тобто 29 вересня 2012
року, що підтверджується розпискою
(а.с.9).

Проте, відповідач взяті на себе
договірні зобов'язання не виконує.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За цих обставин суд вважає, що з
відповідача на користь позивача слід
стягнути борг в сумі 30000,00 грн., а також 3%
річних за прострочення виконання
грошового зобов'язання в сумі 900 грн. за
період з 29.09.2012 року по 29.09.2013 року за
наступною формулою розрахунку:
30000х3%:100:365х"КД", де 30000 сума боргу, "КД" -
кількість днів прострочення в періоді,
а саме: 900=(30000х3%:100:365х365).

За правилами ст.88 ЦПК України суд
стягує з відповідача на користь
позивача 309,00 грн. судового збору
згідно квитанції, що міститься в
матеріалах справи.

Керуючись ст.ст.10, 11, 58, 60, 88, 209,
213-215, 224-227 ЦПК України, ст.ст.512, 526, 527, 530,
625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 борг в сумі 30000 (тридцять тисяч)
гривень, а також 3% річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання у розмірі 900 (дев'ятсот)
гривень, а всього 30900 (тридцять тисяч
дев'ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору у сумі
309 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Донецької області через Новоазовський
районний суд протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
А.В. Китаєв