Справа № 175/5995/13-ц
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2014 pоку Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі - продажу
дійсним та визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з
вищевказаним та після уточнення
позовної заяви її представником
просила суд визнати дійсним договір
купівлі - продажу від 05 липня 2000 року
укладений на товарній біржі
«Універсал» між ОСОБА_1, та ОСОБА_3, який
діяв на підставі довіреності в
інтересах ОСОБА_2, за яким остання
продала, а ОСОБА_1 купила домоволодіння
АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1,
ідентифікаційний податковий номер
НОМЕР_1, право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається: житловий будинок, житлова
площа 22,0 кв.м. загальна площа 37,60 кв.м.,
літня кухня, погріб.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, належним чином
була повідомлена про час, дату та місце
розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову з наступних
підстав.

Встановлено, що 05 липня 2000 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який діяв на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_2 було
укладено договір купівлі-продажу
домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно із п. 8 вищезазначеного договору,
цей договір укладено в виконання
біржевої угоди, зареєстрований на
товарній біржі «УНІВЕРСАЛ» 05 липня 2000
року за №ДД-055.

07 липня 2000 року зазначений в договорі
житловий будинок по АДРЕСА_1
зареєстрований в Новомосковському
міжрайонному бюро технічної
інвентаризації на праві приватної
власності за ОСОБА_1 та записом в
реєстрову книгу 1 за реєстровим №108.

27 січня 2006 року ОСОБА_1 зареєструвала
шлюб з ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб видане 27 січня 2006
року Бабушкінським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області та змінила прізвище з «ОСОБА_1»
на «ОСОБА_1».

Згідно ст. 227 ЦК УРСР (1963 року), який діяв
на момент укладання сторонами договору
купівлі-продажу договір
купівлі-продажу жилого будинку
повинен бути нотаріально
посвідчений, якщо хоча б однією з
сторін є громадянин. Недодержання цієї
вимоги тягне недійсність договору
(стаття 47 цього Кодексу).

Договір купівлі-продажу жилого будинку
підлягає реєстрації у виконавчому
комітеті місцевої Ради народних
депутатів.

Згідно ст. 224 ЦК УРСР За договором
купівлі-продажу продавець
зобов'язується передати майно у
власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 47 ЦК УРСР Нотаріальне
посвідчення угод обов'язкове лише у
випадках, зазначених у законі.
Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками,
передбаченими частиною другою статті 48
цього Кодексу.

Якщо одна з сторін повністю або
частково виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною. В цьому разі наступне
нотаріальне оформлення угоди не
вимагається.

У відповідності до Преамбули Закону
України «Про товарну біржу» (в редакції
Закону станом на 24.12.1998 року) цей Закон
визначає правові умови створення та
діяльності товарних бірж на території
України.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про
товарну біржу» товарна біржа є
організацією, що об'єднує юридичних і
фізичних осіб, які здійснюють
виробничу і комерційну діяльність, і
має за мету надання послуг в укладенні
біржових угод, виявлення товарних цін,
попиту і пропозицій на товари,
вивчення, упорядкування і полегшення
товарообігу і пов'язаних з ним
торговельних операцій.

За ст. 15 Закону України «Про товарну
біржу» біржовою операцією визнається
угода, що відповідає сукупності
зазначених нижче умов:

а) якщо вона являє собою купівлю-продаж,
поставку та обмін товарів, допущених до
обігу на товарній біржі;

б) якщо її учасниками є члени біржі;

в) якщо вона подана до реєстрації та
зареєстрована на біржі не пізніше
наступного за здійсненням угоди дня.

Угоди, зареєстровані на біржі, не
підлягають нотаріальному посвідченню.

Зміст біржової угоди (за винятком
найменування товару, кількості, ціни,
місця і строку виконання) не підлягає
розголошенню. Цю інформацію може бути
надано тільки на письмову вимогу судам,
органам прокуратури, служби безпеки,
внутрішніх справ, арбітражному суду та
аудиторським організаціям у випадках,
передбачених законодавством України.

Угода вважається укладеною з моменту
її реєстрації на біржі.

Біржові операції дозволяється
здійснювати тільки членам біржі або
брокерам.

Відповідно до ст. 42 ЦК УРСР, угоди
можуть укладатися усно або в письмовій
формі (простій чи нотаріальній).

Водночас, згідно зі ст. 47 ЦК УРСР
нотаріальне посвідчення угод
обов'язкове лише у випадках, зазначених
у законі. Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди.

Угоди, зареєстровані на біржі, не
прирівнюються до нотаріально
посвідчених, а лише не підлягають
подальшому нотаріальному посвідченню.
До нотаріально посвідчених документів
прирівнюються лише документи, складені
згідно з вимогами ст. 40 Закону України
«Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на
момент укладення угоди).

Ураховуючи вищевикладене, немає
різниці, де фізичні або юридичні особи
уклали угоду - на біржі чи поза нею. Тому
необхідно дотримуватися законодавчо
встановленої форми угод про відчуження
нерухомого майна незалежно від місця,
де ці угоди укладаються.

Для договорів купівлі-продажу жилого
будинку (ст. 227 Цивільного кодексу УРСР)
у разі якщо хоча б однією із сторін є
громадянин, установлено обов'язкову
нотаріальну форму. Недотримання цієї
вимоги тягне недійсність договору.

Отже, товарна біржа - це оптовий,
регулярно діючий ринок, де
відбувається торгівля сировиною,
матеріалами, іншими товарами,
допущеними до обігу на біржі, створений
для зручності здійснення комерційної
діяльності юридичними та фізичними
особами, які, в свою чергу, повинні бути
обов'язково зареєстрованими
відповідною біржею як її учасники.

При цьому норми ст. ст. 47, 227 ЦК УРСР є
спеціальними нормами, які регулюють
правовідносини купівлі-продажу
житлового будинку та встановлюють
форму договору купівлі-продажу
житлового будинку, натомість норми
Закону України «Про товарну біржу» є
загальними, які регулюють
правовідносини між членами біржі щодо
здійснення біржових операцій
купівлі-продажу товарів на біржі та
мають комерційний характер і не
містять вимог щодо форми правочину, а
тому переважному застосуванню
підлягають саме норми ЦК УРСР як
спеціальні норми щодо форми договору
купівлі-продажу житлового будинку,
стороною якого є громадянин.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 47, 225 ЦК УРСР, прикінцевими та
перехідними положеннями ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 57-66, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання договору купівлі -
продажу дійсним та визнання права
власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
С.А. Борисов