Справа № 344/3270/14-ц
Провадження № 4-с/344/39/14
У Х В А Л А

01 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді
Польської М.В.

при секретарі с/з/
Дзюбак Х.Б.,

розглянувши справу за скаргою ПрАТ
«АХА Страхування» зацікавлена особа -
Відділ державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції в м.Києві на дії (рішення)
державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» звернулася в суд з
скаргою про скасування постанови ВП
40273517 від 14.02.2014р. про стягнення з
боржника виконавчого збору та ВП 40273517
від 14.02.2014р. про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій.

Скаржник скаргу обґрунтував тим, що
24.02.2014 року ним було отримано
оскаржувані постанови, які вважає
безпідставними, виходячи з такого.
Постановою від 21.10.2013 року державного
виконавця відділу ДВС Подільського
районного управління юстиції у
м.Києві було відкрито виконавче
провадження по виконанню виконавчого
листа №0907/2-6728/2011, виданого
Івано-Франківським міським судом 22.08.2013
року про стягнення з АТ «СК «АХА
Страхування» на користь ОСОБА_2 боргу в
сумі 22 699 грн. та судовий збір 360 грн..
Встановлено строк добровільного
виконання рішення суду до 28.10.2013 року,
однак постанова отримана скаржником
лише 25.10.2013 року, тому скеровано
боржником було лист до ДВС про
поновлення строку. Платіжним
дорученням від 30.10.2013 року №67703
боржником перераховано суму
виконавчого збору - 360 грн. Не
пересвідчившись про факт отримання
постанови про відкриття виконавчого
провадження, державним виконавцем було
винесено постанову ВП 40273517 від 14.02.2014р.
про стягнення з боржника виконавчого
збору в сумі 36 грн. та ВП 40273517 від
14.02.2014р. про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій в сумі 98.11
грн.

Представник скаржника та представник
суб'єкта оскарження в судове засідання
не з'явилися, причини неявки суду не
повідомили, та з врахуванням вимог ч.2
ст..386 ЦПК України суд вважав за можливе
провести розгляд даної скарги з-за
відсутності скаржника та представника
суб'єкта оскарження.

Дослідивши письмові матеріали справи,
судом встановлено, що спір між
сторонами виник з приводу дій
державного виконавця при примусовому
виконанні судового рішення за
виконавчим листом №0907/2-6728/2011, виданого
Івано-Франківським міським судом 22.08.2013
року.

Встановлено, що постановою від 21.10.2013
року державного виконавця відділу ДВС
Подільського районного управління
юстиції у м.Києві було відкрито
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа №0907/2-6728/2011, виданого
Івано-Франківським міським судом 22.08.2013
року про стягнення з АТ «СК «АХА
Страхування» на користь ОСОБА_2 судовий
збір в сумі 360 грн. Встановлено строк
добровільного виконання рішення суду
до 28.10.2013 року, (про дані обставини
вказується в оскаржуваних постановах
та заяві боржника адресованої в ДВС
25.10.2013 року).

Однак вона отримана скаржником лише
25.10.2013 року, а враховуючи те що 26 та
27.10.2013р. є неробочі дні (субота, неділя),
то боржник направив в ВДВС лист від
25.10.2013р. про відкладення провадження
виконавчих дій та поновлення строку
для добровільного виконання рішення
суду (а.с.9).

Платіжним дорученням від 30.10.2013 року №67
703 боржником перераховано суму
виконавчого збору - 360 грн.(а.с.8).

Не пересвідчившись про факт отримання
постанови про відкриття виконавчого
провадження, дотримання боржником
вимог добровільного виконання рішення
суду чи причин не дотримання такого при
своєчасному отриманні постанови,
державним виконавцем було винесено
постанову ВП 40273517 від 14.02.2014р. про
стягнення з боржника виконавчого збору
в сумі 36 грн. (а.с.7) та ВП 40273517 від 14.02.2014р.
про стягнення витрат на проведення
виконавчих дій в сумі 98.11 грн.(а.с.5).

Скаржник вказує в скарзі на те, що при
відкритті провадження та подальших дій
суб'єкт оскарження не дотримався вимог
законодавства. Дані доводи є
обґрунтованими, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентуються Законом
України "Про виконавче провадження"
(далі Закон). Вказаний нормативний акт є
спеціальним по відношенню до інших
нормативних актів при вирішенні
питання щодо оцінки дій державного
виконавця.

На підставі ст..19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону, в тому числі за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення. У заяві
про відкриття виконавчого провадження
стягувач вправі зазначити відомості,
що ідентифікують боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню рішення
(рахунок боржника, місце роботи чи
отримання ним інших доходів,
місцезнаходження його майна тощо), а
також шляхи отримання ним коштів,
стягнутих з боржника.

Як слідує зі ст..20 цього ж закону
виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Згідно ст..25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови та
зазначає, що у разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові. Постанова про
відкриття виконавчого провадження
може бути оскаржена сторонами у
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

З врахуванням того, що боржником
добровільно не виконано рішення суду,
ДВС вчинила наступні дії передбачені
законом, при цьому скаржник вказав що
не вчасно отримав постанову від
суб'єкта оскарження про відкриття
провадження, а винесена постанова є
передчасною по її прийняттю з
врахуванням закінчення терміну
добровільного виконання, без
з'ясування дотримання боржником вимог
добровільного виконання рішення суду
чи причин не дотримання такого при
своєчасному би отриманні постанови.

Стаття 27 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачає, що
у разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

А за ст.28 цього закону у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті
25 цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з
боржника також у разі повернення
виконавчого документа без виконання за
письмовою заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його
примусового виконання, зокрема
шляхом перерахування коштів
безпосередньо на рахунок стягувача.
Постанова про стягнення виконавчого
збору може бути оскаржена в
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Однак, за наявності обставин,
що перешкоджають провадженню
виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до
десяти робочих днів. Про відкладення
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє
сторонам (ст..35 цього ж закону).

Про винесення такої постанови та
реагування на подану заяву про
відкладення таких дій суб'єкт
оскарження боржника не повідомив, як і
не надав суду постанову про відмову у
відкладенні чи обґрунтування інших
обставин даного спору. Тому, суд
приходить до відповідного висновку, за
наявними в справі матеріалами, про
обґрунтованість скарги скаржника та
скасування оскаржуваних постанов.

Оскарження рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби має відбуватися
згідно зі статтею 13 Закону України «Про
державну виконавчу службу», частиною
третьою статті 6, частиною першою
статті 12, статтею 82 Закону України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про державну виконавчу службу» дії
або бездіяльність державного
виконавця можуть бути оскаржені до
вищестоящої посадової особи або до
суду у порядку, встановленому законом.
Незважаючи на те, що в цій статті не
зазначено можливість оскарження
рішення державного виконавця, іншими
статтями цього Закону та інших
законодавчими актами передбачено
можливість оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця.
Так, згідно з частиною третьою статті 6
Закону України «Про виконавче
провадження» рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом, а
відповідно до частини першої статті 12
цього Закону сторони виконавчого
провадження мають право оскаржувати
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця з питань
виконавчого провадження у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до статей 383, 384 ЦПК та статті
82 Закону України «Про виконавче
провадження» скарги на рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або начальника відділу державної
виконавчої служби, державних
виконавців і посадових осіб
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України та
відділів державної виконавчої служби
(далі - ВДВС) Головного управління
юстиції Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласного,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції, що
стосуються виконання судових рішень,
подаються до суду, який видав
виконавчий документ.

У разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу ДВС задовольнити
вимогу заявника та усунути порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі наведеного, відповідно до
Закону України „Про виконавче
провадження", ст. ст. 60, 209-210, 383-387 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ПрАТ «АХА Страхування»
зацікавлена особа - Відділ державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції в м.Києві,
на дії (рішення) державного виконавця -
задовольнити.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця ВДВС
Подільського районного управління
юстиції у м.Києві про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій ВП №40273517 від 14.02.2014 року

Скасувати постанову старшого
державного виконавця ВДВС
Подільського районного управління
юстиції у м.Києві про стягнення з
боржника виконавчого збору ВП №40273517
від 14.02.2014 року

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Польська
М.В.