Єдиний унікальний номер 0522/9317/12
Номер провадження 22-ц/775/159/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді Санікової О.С.

суддів Агєєва О.В., Канурної О.Д.

при секретарі Хохулі М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №2
Калінінського району м. Донецька» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
залиття квартири

за апеляційною скаргою
комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №2
Калінінського району м. Донецька» на
рішення Калінінського районного суду
м. Донецька від 1 серпня 2013 року,-

в с т а н
о в и в :

В листопаді2012 року ОСОБА_1
звернулась до суду з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що вона є
власницею однокімнатної квартири на
п'ятому поверсі за адресою: АДРЕСА_1

Її квартиру систематично заливає
із-за несправності шиферної покрівлі.
Неодноразовість залиття і звернень у
«Житлово-експлуатаційну контору №2»
підтверджується листами-зверненнями.
Перше звернення було направлено в КП
«ЖЕК №2» 25 липня 2011 року. В тому ж 2011
році вона неодноразово зверталась до
керівництва КП «ЖЕК №2» з питання
ремонту покрівлі як усно так і шляхом
звернення на прийом. Повторне письмове
звернення (після чергового затоплення)
нею було направлено 2 квітня 2012 року. На
це звернення адміністрація КП «ЖЕК №2»
також не відреагувала належним чином.
Шиферна покрівля як не ремонтувалась,
так і не відремонтована. 28 травня 2012
року нею було направлено письмове
звернення щодо ремонту покрівлі до КП
«ЖЕК №2», а також письмове звернення в
КП УК Калінінського району з проханням
прийняти заходи відносно
адміністрації КП «ЖЕК №2». Їй була
надана відповідь, що роботи з ремонту
покрівлі будинку, де розташована її
квартира, заплановані на третій
квартал 2012 року, але у третьому
кварталі ніхто покрівлю так і не
відремонтував.

Вона зверталась до суду по залиттю
квартири 1 квітня 2012 року, оскільки
після залиття 28 липня 2011 року нею був
здійснений поточний ремонт (повністю
переклеєні шпалери на кухні, кімнаті,
коридорі, покладений лінолеум на
підлогу у кімнаті).

1 квітня 2012 року її квартиру в
черговий раз залило. В цей день йшов
сильний дощ і із-за несправності
покрівлі вода поступала на плити
перекриття і через з'єднані шви лилась
до неї у кімнату, у зв'язку з чим
замкнуло проводку із-за чого згорів
телевізор і комп'ютер, перестало
працювати світло, квартира була
обезточена.

2 квітня 2012 року вона звернулась у
КП ЖЕК №2 с заявою про ремонт покрівлі і
залиття квартири.

11 квітня 2012 року представниками
ЖЕК №2 був складений дефектний акт,
який підтверджує залиття квартири
із-за несправності покрівлі. Нею були
запрошені спеціалісти будівельної
компанії, які мають спеціальну
ліцензію для визначення суми
матеріальної шкоди. Зробивши заміри і
розрахунки виконання будівельних
робіт і придбання матеріалів, сума
склала 11567 грн.; пошкоджене полове
покриття вона оцінює у 3000 грн., вартість
телевізора, який згорів, оцінює у 3000
грн., вартість непридатного для
використання комп'ютера у 4000 грн.

Крім того, вона є інвалідом другої
групи, із-за постійних залиттів в
квартирі присутній неприємний запах
сирості, із-за чого вона відчуває
погіршення стану здоров'я; вона
вимушена нервувати із-за того, що знову
потрібно позичати гроші на ремонт.
Тепер вона знову повинна відчувати
незручності, оскільки в квартирі
проживати стало просто неможливо. Із-за
переживань у неї був порушений сон і
спокій; вона неодноразово знаходилась
на стаціонарному лікуванні у лікарні.
Моральну шкоду вона оцінює у 10000 грн.

Просила стягнути з відповідача
матеріальну шкоду в розмірі 21567 грн. та
моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Рішенням Калінінського районного
суду м. Донецька від 1 серпня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені
частково: стягнуто з комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
контора №2 Калінінського району м.
Донецька» на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у розмірі 14567 грн.,
моральну шкоду у розмірі 1000 грн.
Додатковим рішенням Калінінського
районного суду м. Донецька від 27
вересня 2013 року стягнуто з
комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №2
Калінінського району м. Донецька»
судовий збір за позовні вимоги
матеріального характеру у розмірі 229.40
грн., за позовні вимоги немайнового
характеру у розмірі 114.70 грн. в дохід
держави.

В апеляційній скарзі КП
««Житлово-експлуатаційна контора №2
Калінінського району м. Донецька»
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
КП «Житлово-експлуатаційна контора №2
Калінінського району м. Донецька»
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права; неповне з'ясування обставин, які
мають значення для справи; апелянт
зазначає, що між позивачем та
відповідачем жодних правових відносин
не існувало, оскільки КП
«Житлово-експлуатаційна контора №2
Калінінського району м. Донецька» було
лише виробником житлово-комунальних
послуг, в той час як житлово-комунальні
послуги споживачам надаються
виконавцем послуг, яким не є
відповідач, згідно рішення від 16 січня
2006 року №24/30 виконавцем послуг є
балансоутримувачі житлового фонду, а
будинок по АДРЕСА_1 знаходиться на
балансі КП «Керуюча компанія
Калінінського району м. Донецька»;
апелянт вважає, що позивачем нічим не
підтверджена майнова шкода, оскільки
ТОВ «Донтрудрезерв» не має сертифікату
суб'єкта оціночної діяльності, акт,
який міститься в матеріалах справи,
вказує лише на приблизну вартість
витрат, кошторис відсутній, а
відповідно до ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях; апелянт також вважає, що
суд безпідставно врахував вартість
телевізора; суд дійшов помилкового
висновку, що вимога про відшкодування
майнової шкоди доведена і як наслідок
підлягає задоволенню вимога про
компенсацію моральної шкоди.

У судовому засіданні апеляційного
суду представник відповідача
підтримав доводи апеляційної скарги,
просив її задовольнити.

Позивачка у судовому засіданні
заперечувала проти доводів
апеляційної скарги, вважаючи рішення
законним і обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими.

Задовольняючи частково позовні
вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції
виходив з того, що залиття її квартири
сталося саме з вини відповідачів, що
підтверджено письмовими доказами;
розмір матеріальної шкоди в розмірі 14567
грн. встановлений належними доказами;
суд вважав також доведеним факт
завдання позивачці моральної шкоди,
посилаючись на те, що моральні
страждання виразились у тому, що через
неможливість вплинути на неправомірні
дії відповідача і відновити свої
конституційні права, позивачка
знаходилась в постійній емоційній і
психологічній напрузі; з вини
відповідача був грубо порушений
звичний устрій життя позивача,
погіршився її стан здоров'я, через
пошкодження її житла, незапланованого
ремонту, незручностей, ігнорування
відповідачем її неодноразових
звернень позивачем були пережиті
стреси і емоційні переживання.

Проте з такими висновками повністю
погодитись неможливо, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 21 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
виконавець зобов'язаний до вчасного та
відповідної якості надання
житлово-комунальних послуг згідно із
законодавством та умовами договору;
здійснювати контроль за технічним
станом інженерного обладнання
будинків, квартир, приміщень;
утримувати в належному технічному
стані, здійснювати технічне
обслуговування та ремонт
внутрішньобудинкових мереж, вживати
заходів щодо ліквідації аварійних
ситуацій, усунення порушень якості
послуг у терміни, встановлені
договором та/або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 3 липня 2007 року,
розташованої на п'ятому поверсі.

Починаючи з 2011 року позивачка
неодноразово зверталась до
комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №2
Калінінського району м. Донецька» з
приводу ремонту покрівлі у зв'язку із
залиттям її квартири в період дощів.

2 квітня 2012 року позивачка
звернулась до начальника КП «ЖЕК №2
Калінінського району м. Донецька» з
заявою щодо факту залиття її квартири.

Згідно акту комісії КП «ЖЕК №2
Калінінського району м. Донецька» у
складі головного інженера ОСОБА_2,
майстра ОСОБА_3, майстра ОСОБА_4 із-за
течії покрівлі відбулося залиття
квартири АДРЕСА_1, а саме: житлової
кімнати - стелі (шпалери), кухні - стелі
(полівінілові плити).

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що КП «ЖЕК №2
Калінінського району м. Донецька» не є
належним відповідачем по даній справі,
проте такі доводи відповідачем
будь-якими належними та допустимими
доказами не доведено. Тому доводи
апеляційної скарги в цій частині є
безпідставними.

Крім того, з акту від 30 листопада 2012
року, складеного представниками КП
«ЖЕК №2 Калінінського району м.
Донецька», затвердженого в.о. директора
Байда А.В. вбачається, що виконаний
частковий ремонт шиферної покрівлі над
АДРЕСА_1

За таких обставин суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що причиною залиття квартири
позивача є неналежне утримання будинку
відповідачем, чим позивачу спричинена
шкода.

З матеріалів справи також
вбачається, що для визначення розміру
матеріального збитку позивач ОСОБА_1
звернулась до ТОВ «Донтрудрезерв».
Відповідно до акту від 12 квітня 2012 року
про дослідження квартири вартість
відновлювального ремонту квартири
позивачки на момент складання акту
може складати 11567 грн.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експерта.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Проте, посилаючись в апеляційній
скарзі на неналежність наданих
позивачкою доказів на підтвердження
розміру спричиненої їй матеріальної
шкоди, КП «ЖЕК №2 Калінінського району
м. Донецька» не надано належних доказів
на спростування зібраних по справі
доказів, клопотання про проведення
судової будівельно-технічної
експертизи не заявлялось. Тому доводи
апеляційної скарги в цій частині є
також безпідставними.

Разом з тим, висновок суду про
доведеність позивачкою розміру
спричиненої їй матеріальної шкоди у
зв'язку з пошкодженням телевізора є
помилковим, оскільки не доведений
належними доказами.

Звертаючись до суду з позовом про
стягнення вартості пошкодженого в
результаті залиття квартири
телевізора, позивачка просила стягнути
3000 грн., надавши в якості доказу акт від
5 грудня 2012 року, складеного СПД ОСОБА_6
СЦ «Битрадіотехніка» та членів комісії
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яким встановлено, що в
результаті попадання вологи всередину
телевізора Polar 39LTV3002 вийшла з ладу
системна плата; необхідна заміна
процесора; із-за відсутності р/деталей
на дану модель ремонт в умовах БРТ не
можливий. Проте зазначений документ не
містить будь-яких даних про вартість
телевізора або його ремонт; позивачкою
також не надано доказів придбання
телевізора і його вартість.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

На підставі зазначеної норми
позивач просив стягнути з відповідача
на відшкодування моральної шкоди 10000
грн., посилаючись на те, що внаслідок
неналежного виконання відповідачем
обов'язків по належному утриманню
будинку, наслідком чого стало залиття
її квартири, порушений її звичний уклад
життя, вона вимушена витрачати час та
кошти на відновлення свого положення, а
також на те, що в результаті
неправомірних дій відповідача
погіршена товарна вартість квартири та
стан її здоров'я.

Судом першої інстанції надана
належна оцінка доводів позивачки на
спричинення моральної шкоди, підстав
вважати їх неправильними у
апеляційного суду немає. Доводи
апеляційної скарги такі висновки суду
не спростовують з огляду на те, що сам
факт пошкодження майна особи вже є
свідченням того, що власник майна
зазнав у зв'язку з цим душевних
страждань; розмір моральної шкоди
визначений судом, виходячи з засад
розумності, виваженості,
справедливості та з урахуванням
встановлених обставин.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК
України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
контора №2 Калінінського району м.
Донецька» задовольнити частково.

Рішення Калінінського районного
суду м. Донецька від 1 серпня 2013 року в
частині стягнення матеріальної шкоди
змінити.

Стягнути з комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
контора №2 Калінінського району м.
Донецька» на користь ОСОБА_1 11567,00 грн.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Судді: