Номер провадження: 22-ц/785/3805/14
Головуючий у першій інстанції Мазун
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого-Гірняк Л.А.

Суддів- Доценко Л.І., Заїкін А.П.

При секретарі - Жус І.О.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні м. Одесі апеляційну скаргу
ОСОБА_5 на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 14 лютого 20014
року по справі за позовом ОСОБА_6 до ТОВ
«Таламус ЛТД» 3-я особа-головний
директор ТОВ «Таламус ЛТД»-Тимофієнко
Віктор Валентинович

-про скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
заробітку за час вимушеного
прогулу,відшкодування моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

10.09.2013 позивач звернувся до суду з
вищезазначеним поовом в якому
посилався на те, що наказом №37-к від 17
березня 2000 року був прийнятий на
посаду електрика 6-го розряду ТОВ
"Таламус ЛТД". З 04 квітня 2001 року, на
підставі наказу № 44-к від 04.04.2001 року,
він був переведений на посаду
налагоджувальника технологічного
обладнання у цеху штамповки ТОВ
"Таламус ЛТД", на якій працював до дня
звільнення. 09 серпня 2013 року позивача
наказом відповідача № 154-к від 09 серпня
2013 року по особовому складу було
звільнено з займаної посади за п. 7 ч. 1
ст. 40 КЗпП України за появу на роботі у
нетверезому стані. Вказаний наказ в
частині свого звільнення позивач
вважає незаконним так як звільнення
проведено без отримання згоди
профспілкової організації ТОВ "Таламус
ЛТД", будь-яких наказів щодо нього про
накладення дисциплінарних стягнень не
виносилось та звільнення відбулось у
період його тимчасової
непрацездатності .Неправомірними
діями відповідача йому було завдано
моральної шкоди, яку він оцінює в 5000
грн.

Рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси від 14 лютого 2014 року
позовні вимоги залишені без
задоволення.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду з
ухваленням нового про задоволення
позову,посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Зокрема посилається на ті ж
обставини, що і в позовній заяві та на
відсутність доказів знаходження ним
на робочому місці в 09.08.2013 року в
алкогольному стані. Одночасно
посилається на те, що адміністрацією
не взято до уваги його кваліфікація та
попередня робота.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді доповідача, вислухавши
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст..308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення з одних
лише формальних міркувань.

Матеріалами справи встановлено,
сторонами не оспорюється, що наказом
№37-к від 17 березня 2000 року позивач був
прийнятий на посаду електрика 6-го
розряду ТОВ "Таламус ЛТД",.З 04 квітня 2001
року, на підставі наказу № 44-к від 04.04.2001
року, він був переведений на посаду
налагоджувальника технологічного
обладнання у цеху штамповки ТОВ
"Таламус ЛТД".

Згідно Акту від 09.08.2013 року у ОСОБА_5 та
ОСОБА_9 09 серпня 2013 року о 07.40 год. на
робочому місці, у робочий час, на
території підприємства виявлено
ознаки їх знаходження у нетверезого
стану - запаху алкоголю з ротової
порожнини, неадекватна поведінки,
нестійкість пози, порушенням
мовленням, вираженим тремтінням
пальців рук, зміною кольору шкіри .

За наказом начальника цеху штампування
ОСОБА_10, позивача разом з ОСОБА_9 було
відсторонено від роботи та направлено
на медичне обстеження до медичного
пункту підприємства.

В медичному пункті в 8 годин 20 хвилин
старша медична сестра за допомогою
спеціального технічного засобу
«Алкотест» виявила у повітрі, що
видихалось відповідачем 0,32 проміле
алкоголю.( а.с. 51).

Наказом 212-К від 31 жовтня 2013 року п.4.2.
наказу № 154-к від 09.08.2013 року змінено-
звільнено ОСОБА_5,належчика техно
технологічного обладнання цеху
штамповки, за появлення на роботі в
нетверезому стані, по п.7 ст.40 КЗпП
України з 19.08.2013 року(а.с.225)

Відповідно до п.7 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути
розірваний власником або
уповноваженим ним органом у випадку
появи працівника на робочому місці у
стані алкогольного сп'яніння.

Пленум Верховного Суду України в п.11
Постанови № 9 від 06.11.1992 року з
наступними змінами «Про практику
розгляду судами трудових спорів»
пояснив, що вирішуючи позови про
поновлення на роботі осіб, звільнених
за п.7 ст.40 КЗпП України, суди повинні
мати на увазі, що з цих підстав можуть
бути звільнені з роботи працівники за
появу на роботі у нетверезому стані у
будь-який час робочого дня,незалежно
від того чи були вони відсторонені від
роботи,чи продовжували виконувати
трудові обов'язки. Нетверезий стан
працівника може бути підтверджено як
медичним висновком так і іншими видами
доказів, яким суд має дати відповідну
оцінку.

Суд першої інстанції оцінив надані
сторонами докази у їх сукупності,
зокрема, взяв до уваги такі належні та
допустимі докази( ст.58,59 ЦПК ), як
довідка медичної сестри про виявлення
у повітрі, що видихалось відповідачем
0,32 проміле алкоголю, акт перебування
ОСОБА_5 на роботі в нетверезому стані,
покази свідків яким дав належні
правову оцінку.

Таким чином, судова колегія
приходить до висновку, що суд першої
інстанції, виходячи із недоведеності
позовних вимог, прийняв обґрунтоване
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність згоди профспілкового
комітету на його звільнення не
приймаються до уваги в зв'язку з
відсутністю на підприємстві
профсоюзного комітету, що в силу ст.43 -1
КЗпП України розірвання трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу
допускається без згоди профспілкового
органу.

Не може бути підставою для поновлення
позивача на роботі посилання позивача
на знаходження ним на лікарняному, так
як ТОВ "Таламус ЛТД" за власною
ініціативою змінило дату його
звільнення.

Знаючи, що його звинувачують у появі на
роботі в нетверезому стані, позивач
ніяких дій для підтвердження
протилежного не вчиняв, медичне
обстеження на предмет перебування в
стані сп'яніння ні в цей час ні
наступний день не проходив.

Посилання позивача на те, що при
аналізах крові та сечі в поліклініці не
виявили міст алкоголю не може бути
підставою для висновку щодо
знаходження його в тверезому стані
09.08.2013 року, оскільки це питання не
досліджувалось працівниками
поліклініки № 10 та медичне обстаження
на предмет перебування його в стані
сп'яніння не проводилося. ( а.с.16)

Не приймаються до уваги і
посилання позивача про те, що медсестра
перевищила свої повноваження стосовно
встановлення його стану сп'яніння, так
як ці доводи спростовуються посадовою
інструкцією від 07.12.2012 року старшої
медичної сестри медичного пункту.

Відсутність належного припарату
на алкоголь, спростовується довідкою
про те, що «Алкотест-203», який
виготовлений 13.07.2011 року знаходиться
на балансі підприємства з 10 січня 2013
року за інвентарним № 327.

З враховуванням ступеню тяжкості
вчиненого проступку, що пов'язується з
займаною ним посадою та технікою
небезпеки на підприємстві, що могло
призвести до непередбачених наслідків,
судова колегія приходить до висновку,
що посилання на кваліфікацію та
попередню роботу самі пособі не можуть
бути підставою для задоволення
позовних вимог.

Таким чином, судова колегія
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального
права,які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 308,315,317,319 ЦПК України,
судова колегія

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 14 лютого 20014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
на протязі 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Голодуючий суддя -
Л.А.Гірняк

Судді
Л.І.Доценко

А.П.Заїкін