НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 квітня 2014 рокуСправа № 322/237/14-ц

Новомиколаївський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Сірій
Т.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи Денисенко
Л.А.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

третя особа: Служба у справах
дітей Новомиколаївської районної
державної адміністрації;

про: позбавлення батьківських
прав.

11 квітня 2014 року до
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області надійшов
вищезазначений цивільний позов, в
якому позивачка просила суд: позбавити
відповідача ОСОБА_2, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначила наступне.

Сторони розірвали шлюб 03.04.2013, від шлюбу
мають спільну дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ухиляється від
утримання дитини, матеріальної
допомоги не надає. Починаючи з дати
розірвання шлюбу, відповідач взагалі
перестав піклуватися про свого сина.
Відповідач не піклується про фізичний
і духовний розвиток дитини, його
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечує
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на його фізичний розвиток; не
спілкується з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надає дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяє
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляє інтересу до його
внутрішнього світу; не створює умов для
отримання ним освіти.

На підставі викладеного та посилаючись
на п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України,
позивачка просила задовольнити її
вимоги та підтримала їх у судовому
засіданні.

Служба у справах дітей
Новомиколаївської районної державної
адміністрації надала суду висновок про
доцільність позбавлення відповідача
батьківських прав відносно
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Представник третьої особи в судовому
засіданні підтримала заявлений позов.

Відповідач, на пропозицію суду,
викладену в ухвалі про відкриття
провадження у справі, не надав суду
письмових заперечень проти позову та
доказів на спростування доводів
позивачки. В судовому засіданні
відповідач визнав обставини, на які
посилалась позивачка в обґрунтування
позовних вимог, а також факти,
викладені у висновку служби у справах
дітей Новомиколаївської районної
державної адміністрації Запорізької
області, проте позову не визнав, просив
суд не позбавляти його батьківських
прав.

У судовому засіданні 30.04.2014 судом було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та
з'ясувавши обставини цивільної справи,
заслухавши пояснення сторін,
представника третьої особи та
дослідивши наявні у справі докази в їх
сукупності,

встановив:

Рішенням Новомиколаївського районного
суду Запорізької області від 03.04.2013 по
справі № 322/138/13-ц було розірвано шлюб
між сторонами, які є батьками
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3.

ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю за
адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується
актом обстеження
матеріально-побутових умов сім'ї.

Довідкою Орджонікідзевського
ВДВС Запорізького міського управління
юстиції про розмір заборгованості по
аліментам від 14.03.2014 № 851/10
підтверджується, що відповідач станом
на 01.03.2014 має заборгованість зі сплати
аліментів перед позивачкою в розмірі 17
231,28 грн.

Згідно з висновком служби у справах
дітей Новомиколаївської районної
державної адміністрації Запорізької
області від 29.04.2014 № 01-31/278 про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно малолітньої
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, 28.04.2014
відбулося засідання комісії з питань
захисту прав дитини при
райдержадміністрації, на якому було
розглянуто питання про позбавлення
батьківських прав відповідача та
прийнято рішення щодо доцільності
цього. Також, цим висновком
підтверджено наявність вищезазначених
обставин, на які позивачка посилається
в обґрунтування позову, а саме те, що
після розірвання шлюбу у квітні 2013 року
та по теперішній час відповідач
перестав спілкуватися зі своїм сином,
став байдужим до його виховання, не
піклується про фізичний та духовний
розвиток дитини, не забезпечує її
матеріально та не сплачує аліменти.

Вирішуючи питання про наявність
підстав для задоволення позову, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 165 СК України право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав має,
зокрема один з батьків.

Однією з підстав для позбавлення
батьківських прав, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164
СК України, є ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так
і в сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини за умови
винної поведінки батьків, свідомого
нехтування своїми обов'язками.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Частиною першою статті 61 ЦПК України
встановлено, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Вищенаведеними доказами в їх
сукупності, в тому числі і визнанням
відповідачем тих обставин, на підставі
яких заявлено позов, підтверджується
факт свідомого ухилення відповідача
від виконання вищезазначених
обов'язків щодо його малолітнього сина
ОСОБА_4

З огляду на викладене, зважаючи на
відсутність у справі будь-яких доказів
з боку відповідача, якими б
спростовувались доводи позивачки, суд
дійшов висновку про те, що позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
в повному обсязі.

Відповідно до частини першої
статті 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

До позовної заяви додано
квитанцію від 11.04.2014 № 109, якою
підтверджується сплата позивачкою
судового збору у розмірі 243,60 грн., отже
відповідна сума судових витрат
підлягає стягненню на її користь з
відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК
України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити
повністю.

2. Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
батьківських прав щодо його сина:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

3. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_2)
судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті
сорок три гривні 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Новомиколаївський районний суд
Запорізької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення в повному обсязі складено
05.05.2014.

Суддя С.С.
Гасанбеков