АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3892/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шевченко О. Ю. Доповідач -
Петешенкова М.Ю. Категорія 23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

05 травня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Петешенкової М.Ю.

суддів - Дерев'янка
О.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Кириченко
М.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 03 березня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до приватного
підприємства «СТД Агро» про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з вище зазначеним позовом,
обґрунтовуючи його тим, що на підставі
державного акту ЯЖ № 828482 від 13 травня
2009 року про право власності на земельну
ділянку він є власником земельної
ділянки, площею 5,1255 га, що розташована
на території Новомиколаївської
селищної ради Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області.

28 вересня 2011 року уклав з ПП "СТД Агро"
договір оренди земельної ділянки,
зареєстрований в книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі за №02048 від 20 листопада 2012
року. Вказаним договором не
передбачено будь-якої
відповідальності за несвоєчасний
розрахунок, не передбачена умова
збереження стану об'єкта оренди,
заборона передачі в заставу та
внесення до статутного капіталу права
оренди земельної ділянки, що також
окремо підлягає державній реєстрації.
Він зазначає, що відповідачем в
порушення п.2 Порядку розроблення
проектів землеустрою, що забезпечують
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь,
затвердженого постановою КМУ від 2
листопада 2011 року № 1134, проект сівозмін
не розроблено.

Станом на 1 січня 2014 року відповідачем
не сплачено орендну плату за 2013 рік, а
оплата за 2012 рік була сплачена без
урахування коефіцієнту інфляції.
Позивач посилався на те, що відповідачу
було запропоновано достроково
розірвати договір оренди, проте ця
пропозиція була залишена відповідачем
без відповіді. У зв'язку з викладеним,
просив суд визнати договір оренди
земельної ділянки недійсним, вирішити
питання про судові витрати.

Заочним рішенням Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 03 березня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено (а.с. 37- 40).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить заочне
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким його позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції - залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, позивачу ОСОБА_2 на
праві власності належить земельна
ділянка площею 5,1255 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована на
території Новомиколаївської селищної
ради Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області. 28 вересня
2011 року між ОСОБА_2 та ПП "ТСД Агро" було
укладено договір оренди вищевказаної
земельної ділянки строком на 10 років,
який 20 листопада 2012 року зареєстровано
у відділі Держкомзему
Верхньодніпровського району за №
02048.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог ОСОБА_2 зазначав, що його права як
орендодавця порушено, у зв'язку з
відсутністю в договорі оренди землі
істотних умов: не передбачено
відповідальності за несвоєчасний
розрахунок за договором оренди, не
передбачена умова збереження стану
об'єкта оренди, заборона передачі в
заставу та внесення до статутного
капіталу права оренди земельної
ділянки, що також окремо підлягає
державній реєстрації.

Перевіривши матеріали справи й
доводи позивача, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
безпідставність й необґрунтованість
заявлених вимог, оскільки у правовій
позиції Верховного Суду України,
викладеній у постанові від 25 грудня 2013
року № 6-94цс13, передбачено, що
відповідно до статті 15 Цивільного
кодексу України та статті 3 Цивільного
процесуального кодексу України у
порядку цивільного судочинства
підлягає захисту саме порушене право,
суд повинен встановити чи дійсно
порушуються права орендодавців у
зв'язку з відсутністю в договорах
оренди умов, передбачених статтею 15
Закону України від 6 жовтня 1998 року №
161-ХІV «Про оренду землі», визначити
істотність цих умов, а також з'ясувати у
чому саме полягає порушення їхніх
законних прав.

Під час розгляду справи, суд
першої інстанції не встановив порушень
прав орендодавця, у зв'язку з
укладенням спірного договору оренди
землі, а тому висновок суду про
відсутність підстав для визнання
недійсним договору оренди ґрунтується
на правовій позиції Верховного Суду
України, викладеній у постанові від 25
грудня 2013 року № 6-94цс13.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 не спростовують висновки суду
першої інстанції та встановлені ним
обставини, а зводяться до незгоди з
висновками суду та особистого
тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду,
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 03 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: