У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді
Мамалуй М.В.

при секретарі
Черкасовій О.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Добропільського міськрайонного суду
розглянувши цивільну справу за
клопотанням ОСОБА_1 про надання дозволу
на виконання на території України
вироку Московського обласного суду від
26 вересня 2000 року в частині стягнення
матеріальної та моральної шкоди з
ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2013 року до суду надійшло
клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу
на виконання на території України
вироку Московського обласного суду від
26 вересня 2000 року в частині стягнення
матеріальної та моральної шкоди з
ОСОБА_2. Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує
тим, що вказаним вироком з ОСОБА_2 на її
користь стягнуто на відшкодування:
матеріальної шкоди - 27000 рублів,
моральної шкоди - 50000 рублів.
Враховуючи, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешкає в Україні (АДРЕСА_1), на підставі
Конвенції про правову допомогу і
правові відносини у цивільних,
сімейних і кримінальних справах, вона,
як цивільний позивач по кримінальній
справі заявляє клопотання про
примусове виконання вказаного вироку
суду на території України.

Відповідно до положень ст. 395 ЦПК
України провадження по справі було
відкрито 29 жовтня 2013 року. Відповідачу
направлено клопотання із копіями
додатків та запропоновано подати
заперечення проти нього у місячний
строк.

За відомостями адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України у
Донецькій області: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 24
липня 2013 року. На підставі отриманої
інформації відповідачу повторно була
направлена ухвала суду та копія
клопотання.

У судове засідання сторони не
з'явилися, причини неявки не
повідомили.

При вивчені матеріалів справи
встановлено, що вироком Московського
обласного суду від 26 вересня 2000 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто на
відшкодування: матеріальної шкоди - 27000
рублів, моральної шкоди - 50000 рублів.

Вказане рішення суду набрало законної
сили 31 січня 2001 року. Таким чином,
рішення могло бути пред'явлене до
примусового виконання на території
України до 01 лютого 2004 року. Клопотання
про визнання та примусове виконання
рішення подано 10 липня 2013 року, тобто
після закінчення трирічного строку
пред'явлення рішення іноземного суду
до примусового виконання на території
України. Клопотань про поновлення
пропущеного строку від ОСОБА_1 не
надходило.

У п. "е" ст. 55 Конвенції про правову
допомогу та правові відносини у
цивільних, сімейних та кримінальних
справах від 22 січня 1993 року визначено,
що у визнанні передбачених ст. 52 рішень
та у наданні дозволу на примусове
виконання може бути відмовлено у
випадках, якщо минув термін давності
примусового виконання, передбачений
законодавством Договірної Сторони, суд
якої виконує доручення.

Згідно зі ст. 391 ЦПК України рішення
іноземного суду може бути пред'явлено
до примусового виконання в Україні
протягом трьох років з дня набрання ним
законної сили, за винятком рішення про
стягнення періодичних платежів.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 396 ЦПК України
передбачено, що у задоволенні
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду може бути відмовлено,
якщо пропущено встановлений
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, та цим Законом строк
пред'явлення рішення іноземного суду
до примусового виконання в Україні.

На підставі викладеного, у клопотанні
ОСОБА_1 про надання дозволу на
виконання на території України вироку
Московського обласного суду від 26
вересня 2000 року в частині стягнення
матеріальної та моральної шкоди з
ОСОБА_2 слід відмовити у зв'язку із
пропуском строку пред'явлення рішення
іноземного суду до примусового
виконання в Україні.

Керуючись Конвенцією про правову
допомогу та правові відносини у
цивільних, сімейних та кримінальних
справах від 22 січня 1993 року, ст.ст.208-210,
293, 390-397 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У клопотанні ОСОБА_1 про надання
дозволу на виконання на території
України вироку Московського обласного
суду від 26 вересня 2000 року в частині
стягнення матеріальної та моральної
шкоди з ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Донецької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Надруковано в нарадчій кімнаті в
одному примірнику.

Головуючий суддя
Мамалуй М.В.

13.01.2014