Справа № 357/2762/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Рябченко Л. А. ,

при секретарі - Вербицька М.
Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2,

Розаліївської сільської ради
Білоцерківського району,

Управління Держземагенства у
Білоцерківському районі Київської
області

про визнання недійсними та скасування
рішення сільської ради та державних
актів на право власності на земельні
ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, уточнивши позовні вимоги,
просить визнати недійсним рішення
Розаліївської сільської ради
Білоцерківського району від 21.08.2008р. №
78, державні акти на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ № 695300,
виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку
площею 0,2500га для будівництва та
обслуговування жилого будинку та серії
ЯЖ № 695301 - на земельну ділянку площею
0,2456 га для ведення особистого
селянського господарства по АДРЕСА_1.

Вимоги позивач обґрунтував тим, що
8.12.2006р. ОСОБА_3 передав право власності
на житловий будинок з відповідними
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1 йому та відповідачу ОСОБА_2 у
рівних частках, по 1/2 кожному, на
підставі договору дарування.

У березні 2009р. ОСОБА_2 приватизував
земельну ділянку за вказаною адресою
на підставі рішення Розаліївської
сільської ради Білоцерківського
району від 21.08.2008р. № 78 та отримав
державні акти. Оскільки, позивач є
співвласником будинку по АДРЕСА_1, то
вважає дії відповідачів
неправомірними та такими, що порушують
його законні права та інтереси. Мирним
шляхом вирішити спір ОСОБА_2
відмовляється.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені вимоги, додатково пояснив, що
в період приватизації він знаходився
та проживав далеко за межами даного
населеного пункту, в свою чергу ОСОБА_2
обіцяв згодом поділити спірну земельну
ділянку, оформивши права нотаріально,
але на даний час відмовляється це
робити і згоди досягти сторони не
можуть.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав
частково, не заперечує проти визнання
недійсним рішення Розаліївської
сільської ради Білоцерківського
району від 21.08.2008р. № 78, що стосується
передачі йому у власність земельної
ділянки площею 0,2500га для будівництва
та обслуговування жилого будинку по
АДРЕСА_1 та визнання недійсним
державного акту на право власності на
зазначену земельну ділянку серії ЯЖ №
695300.

Відповідач заперечив проти визнання
недійсним рішення Розаліївської
сільської ради Білоцерківського
району від 21.08.2008р. № 78, що стосується
передачі йому у власність земельної
ділянки площею 0,2456 га для ведення
особистого селянського господарства
по АДРЕСА_1, та визнання недійсним
державного акту на право власності на
зазначену земельну ділянку серії ЯЖ №
695301, посилаючись на те, що ОСОБА_3
подарував йому та позивачу житловий
будинок з відповідними господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у
рівних частках, по 1/2 кожному, тому
кожен з власників будинку має право
власності у рівних частках лише на
земельну ділянку, на якій розташований
даний жилий будинок та господарські
споруди. А земельна ділянка, яка
призначена для ведення особистого
селянського господарства, на підставі
рішення про приватизацію належить лише
йому, і до будинку не має відношення.
Відповідач скористався своїм правом на
безоплатну приватизацію земельної
ділянки, а позивач - ні, тому його вимоги
є безпідставними.

Представники Розаліївської сільської
ради Білоцерківського району та
Управління Держземагенства у
Білоцерківському районі Київської
області визнали позовні вимоги,
посилаючись на те, що при прийняті
рішення та приватизації земельних
ділянок не були враховані права
позивача, який є співвласником
житлового будинку по АДРЕСА_1, і має
рівне право з відповідачем ОСОБА_2 на
спірні земельні ділянки, які раніше
були єдиним цілим і перебували у
користуванні ОСОБА_4. При оформленні
технічної документації на
приватизацію землі не вимагали
правовстановлюючі документи на
житловий будинок, тому була допущена
зазначена помилка і не враховані права
позивача на приватизацію.

Враховуючи, що всі відповідачі визнали
позовні вимоги в частині визнання
недійсним рішення Розаліївської
сільської ради Білоцерківського
району від 21.08.2008р. № 78, що стосується
передачі у власність ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,2500га для будівництва
та обслуговування жилого будинку по
АДРЕСА_1 та визнання недійсним
державного акту на право власності на
зазначену земельну ділянку серії ЯЖ №
695300, це визнання не суперечить вимогам
закону та не порушує права інших осіб,
суд вважає за можливе прийняти
визнання відповідачами позову в цій
частині. У визнанні позову
представниками Розаліївської
сільської ради, Управління
Держземагенства у Білоцерківському
районі в іншій частині відмовити,
оскільки їх не визнає відповідач
ОСОБА_2.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши
матеріали справи. суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення повністю.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Розаліївської сільської ради
Білоцерківського району 15 сесії V
скликання від 21.08.2008р. № 78 «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
державних актів на право власності на
земельні ділянки громадян» було
затверджено технічну документацію та
надано у власність земельні ділянки
ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, на підставі якого
04.03.2009р. видані державні акти на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№ 695301 для будівництва, обслуговування
жилого будинку і господарських споруд
площею 0,2500 га та серії ЯЖ № 695301 для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,2456 га.

Технічна документація із землеустрою
була виготовлена за заявою ОСОБА_2 від
23.07.2008р. ПП «Паралель Плюс» та
затверджена вищевказаним рішенням
Розаліївської сільської ради, складені
кадастрові плани земельних ділянок
площею 0,25га та 0,2456га, акт визначення та
погодження меж землекористування по
АДРЕСА_1.

Житловий будинок з відповідними
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1 перейшов на праві спільної
часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
по 1/2 частці кожному, на підставі
договору дарування від 8.12.2006р. від
ОСОБА_3.

Згідно даних поземельної та по
господарської книги № 1 Розаліївської
сільської ради Білоцерківського
району, членом колективного
господарства та власником колгоспного
двору по АДРЕСА_1 була ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, у її користуванні
знаходилася земельна ділянка площею
0,56га, в т.ч. під будівлями 0,01га. З
пояснень представника Розаліївської
сільської ради, саме ця земельна
ділянка, яка становила єдине ціле, була
згодом приватизована ОСОБА_2, згідно
даних технічної документації, та
умовно поділена на земельні ділянки
для будівництва та обслуговування
жилого будинку та для ведення
особистого селянського господарства.

Ст. 120 ч.4 ЗК України передбачає, що при
переході права власності на будівлю та
споруду до кількох осіб право на
земельну ділянку визначається
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди, якщо інше не
передбачено у договорі відчудження
будівлі і споруди.

Враховуючи викладене, до співвласників
будинку при переході права власності
на нього перейшло право і на земельну
ділянку пропорційно їх часткам у
вартості будівлі та споруди. При цьому
суд враховує те, що земельні ділянки
були єдиним цілим і виділялися
попередньому власнику будинку в
розмірі 0,56га, в такому ж розмірі
перейшли і до ОСОБА_3, який подарував
житловий будинок з надвірними
спорудами ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до п.г) ч.3 ст.152 ЗК України:

«Захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом:

визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.»

Відповідно до ч.1 ст.155 Земельного
кодексу України:

«У разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.»

Враховуючи, що при винесенні рішення
сільської ради та при виданні акта про
право власності на земельну ділянку
були порушені права поповича, суд
вважає за необхідне визнати
оскаржувані рішення та акти
недійсними.

Судові витрати підлягають до стягнення
з відповідачів у рівних частках.

На підставі ст.ст. 120, 152, 155 Земельного
кодексу України, 377 ЦК України,
керуючись ст.ст. 3-13, 88, 174, 208, 212-215, 218, 294
ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення
Розаліївської сільської ради
Білоцерківського району 15 сесії V
скликання від 21.08.2008р. № 78 «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
державних актів на право власності на
земельні ділянки громадян» в частині
затвердження технічної документації
та надання у власність земельних
ділянок ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 для
будівництва, обслуговування жилого
будинку і господарських споруд площею
0,2500 га, для ведення особистого
селянського господарства площею 0,2456
га.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ № 695300, виданий ОСОБА_2 на
підставі рішення Розаліївської
сільської ради Білоцерківського
району 15 сесії V скликання від 21.08.2008р. №
78, на земельну ділянку площею 0,2500га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку по АДРЕСА_1, 04.03.2009р..

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ № 695301, виданий ОСОБА_2 на
підставі рішення Розаліївської
сільської ради Білоцерківського
району 15 сесії V скликання від 21.08.2008р. №
78, на земельну ділянку площею 0,2456 га для
ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_1, 04.03.2009р..

Стягнути з ОСОБА_2, Розаліївської
сільської ради Білоцерківського
району, Управління Держземагенства у
Білоцерківському районі Київської
області на користь ОСОБА_1 судові
витрати в розмірі 243 грн. 60коп.: по 81грн.
20коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які беруть
участь у справі, але не були присутні
під час його проголошення, протягом 10
днів після отримання його копії.

Суддя Л. А. Рябченко