Справа №585/4077/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Глущенко Є. Д.Номер
провадження 22-ц/788/842/14 Суддя-доповідач -
Хвостик С. Г. Категорія - 57
УХВАЛА

22 квітня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А., Таран С. А.,

за участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 17 березня 2014
року

за заявою ОСОБА_3 про ухвалення
додаткового рішення

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення витрат на правову
допомогу, -

в с т а
н о в и л а:

Ухвалою Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 17 березня 2014
року відмовлено в ухваленні
додаткового судового рішення у даній
справі за заявою ОСОБА_3 про стягнення з
ОСОБА_4 на її користь судових витрат на
правову допомогу.

Вказану ухвалу суду відповідач
оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просить ухвалу суду скасувати і
ухвалити додаткове рішення, яким
стягнути з позивача на її користь
витрати на правову допомогу.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу якої сторони
подавали докази і давали пояснення, не
ухвалено рішення.

У ч.5 ст.220 ЦПК України зазначено, що про
відмову в ухваленні додаткового
рішення суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч.3 ст.89 ЦПК України в інших
випадках закриття провадження у
справі, а також у разі залишення заяви
без розгляду відповідач має право
заявити вимоги про компенсацію
здійснених ним витрат, пов'язаних з
розглядом справи, внаслідок
необґрунтованих дій позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, 13
листопада 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3
на його користь витрат на правову
допомогу, надану йому в іншій цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до нього та
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Універсальна» про
стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди, заподіяних в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди.

Ухвалою Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 16 січня 2014
року провадження у даній справі було
закрито у зв'язку з тим, що питання про
судові витрати не може вирішуватись
іншим судом або шляхом пред'явлення
позову в іншій справі, з посиланням на
п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України (справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства).

Після цього ОСОБА_4 звернувся до суду із
заявою про ухвалення додаткового
рішення стосовно стягнення з ОСОБА_3 на
його користь судових витрат у вигляді
наданої правової допомоги і додатковим
рішенням Роменського міськрайонного
суду від 03 березня 2014 року, зміненого
рішенням Апеляційного суду Сумської
області від 09 квітня 2014 року в частині
стягнення судових витрат, стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 500 грн. витрат
на правову допомогу в суді першої
інстанції.

Відмовляючи в ухваленні додаткового
рішення у даній справі, ухвала в якій
оскаржується, суд першої інстанції
вважав подану відповідачкою ОСОБА_3
заяву необґрунтованою, оскільки в ній
не вказано, в чому виразились
необґрунтованими дії позивача, який
звернувся до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_3 компенсації витрат
на правову допомогу, що стали підставою
для закриття провадження у даній
справі, а судом такі обставини
встановлені не були.

Колегія суддів з таким висновком суду
погоджується.

Зокрема, виходячи з вимог ч.3 ст.89 ЦПК
України, обов'язковою умовою для
можливості задоволення вимоги
відповідача про компенсацію
здійснених ним судових витрат, отже, і
витрат на правову допомогу, тобто
пов'язаних з розглядом справи в суді, є
наявність необґрунтованих дій
позивача.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що підставою для закриття провадження
у даній справі стало те, що провадження
у ній було відкрито за позовною вимогою
про стягнення судових витрат, яка не
підлягає правовому захисту у такий
спосіб і в іншому провадженні, ніж як у
провадженні, в якому повинно було
розглядатися таке питання шляхом
ухвалення додаткового рішення, тобто
був порушений порядок вирішення
вказаного питання.

Крім того, як вбачається з додаткового
рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 03 березня 2014
року в цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПАТ «Страхова
компанія «Універсальна», третя особа:
ОСОБА_5, про стягнення матеріальних
збитків та моральної шкоди, заподіяних
в результаті дорожньо-транспортної
пригоди, в яке були внесені зміни
рішенням Апеляційного суду Сумської
області від 09 квітня 2014 року щодо
розміру стягнення судових витрат на
правову допомогу, заяву позивача
ОСОБА_4 про ухвалення додаткового
рішення було задоволено і стягнуто з
відповідачки ОСОБА_3 на його користь
витрати на правову допомогу у дещо
меншому розмірі.

Отже, з вказаного вбачається, що дії
позивача, направлені на отримання
компенсації за витрати на правову
допомогу, були обґрунтованими, тобто
такими, що спирались на надані ним
докази, які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, враховуючи, що
обґрунтованість дій позивача ОСОБА_4
щодо стягнення з відповідачки ОСОБА_3
на його користь витрат на правову
допомогу встановлена під час розгляду
вказаного питання в іншій цивільній
справі, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
викладеного в оскаржуваній ухвалі, про
відсутність підстав для стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрат на
правову допомогу в даній цивільній
справі у зв'язку з постановленням
ухвали від 16 січня 2014 року про закриття
провадження у справі, оскільки
провадження у даній справі було
закрито не у зв'язку з необґрунтованими
діями позивача, а у зв'язку з тим, що
позивачем був порушений порядок для
вирішення вказаного питання.

За таких обставин, коли судом першої
інстанції постановлено ухвалу про
відмову в ухваленні додаткового
рішення з додержанням вимог закону,
апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1
п.4, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
ухвалу Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 17 березня 2014
року про відмову в ухваленні
додаткового судового рішення залишити
без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не
підлягає.

Головуючий -

Судді -