Провадження №6/761/1209/2014
У Х В А Л А

07 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Сіромашенко Н.В.,

при секретарі
Панченко А.І.,

розглянувши у відкритому засіданні в
приміщенні суду в м. Києві цивільну
справу за поданням головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
Сіщук В.В., заінтересовані особи:
ОСОБА_2, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Європа-Факторинг»
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
Сіщук В.В. звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2

В обґрунтування вимог
посилається на те, що на виконанні у
відділі примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
перебуває виконавчий лист по справі
№2-65/11, виданий 22 вересня 2011 року
Апеляційним судом Полтавської
області, про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «УкрСиббанк» 41 568 581,69 грн.

У наданий державним виконацем
7-денний строк для добровільного
виконання рішення суду заборгованість
не погашена.

Боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду, а строки вчинення
виконавчих дій обмежені, а тому наявні
достатні правові підстави для
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України
до виконання зобов'язань за рішенням
суду.

У відповідності до ч.2 ст. 377-1 ЦПК
України суд розглядає подання без
виклику сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві Сіщук
В.В., відповідно до подання просив
розглянкти подання за його
відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

22 вересня 2013 року Ленінським районним
судом м. Полтава був виданий виконавчий
лист про стягнення з ОСОБА_2на користь
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором про надання
мультивалютної кредитної лінії від 29
листопада 2005 року №7-КБ в розмірі 34 95089,52
грн. та пеню в розмірі 3 139 828,75 грн.,
заборгованість за договором
овердрафта від 15 вересня 2008 року
№71-ОД-КБ в розмірі 3 168 045,84 грн. та пеню в
сумі 307 727,58 грн., 2550 грн. сплаченого
судового збору та 240 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а всього 41 568 581,69 грн.

У відповідності до ч.1 ст. 19 ЗУ «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Гречух О.Я. на підставі
вищевказаного виконавчого листа було
відкрито виконавче провадження та
надано строк для добровільного
виконання рішення.

Проте вказане рішення суду боржником
не виконано.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

У відповідності до ст.33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Згідно з п.2 ч.1 ст.6 вказаного Закону
громадянин України може бути тимчасово
обмежений у праві виїзду за кордон,
якщо відносно нього діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконанні зобов'язання до
виконання зобов'язань або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках.

Відповідно до ст.8 даного Закону у разі
відмови громадянину у виїзді за кордон
він може оскаржити цю дію у судовому
порядку.

Проте стаття 19 ЗУ «Про державну
прикордонну службу України» вказує, що
обмеження права громадян на виїзд з
України належить до виключної
компетенції Адміністрації Державної
прикордонної служби України, а пункт 8
зазначеної статті покладає на державну
прикордонну службу України обов'язок
запобігання і недопущення в'їзду в
Україну або виїзду з України осіб, яким
згідно з законодавство не дозволено
в'їзд в Україну або яких тимчасово
обмежено в праві виїзду з України.

Крім того, державним виконавцем не було
надано доказів у порядку ст.ст.57-59 ЦПК
України щодо здійснення ним всіх
заходів, необхідних для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення, у
відповідності до ст.11 ЗУ «Про виконавче
провадження».

За викладених обставин суд не вбачає
правових підстав для задоволення
подання державного виконавця щодо
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 208, 212, 213, 214, 377-1 ЦПК
України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
Сіщук В.В., заінтересовані особи:
ОСОБА_2, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Європа-Факторинг»
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2.

Ухвала підлягає оскарженню до
апеляційного суду м. Києва протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: