Номер провадження: 22-ц/785/2583/14
Номер справи місцевого суду: 494/1556/13-ц
Головуючий у першій інстанції Курта
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2014 року
м. Одеса

Колегія судів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Варикаші О.Д.

- Ступакова О.А.

при секретарі - Стадніченко
А.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Березівського районного суду Одеської
області від 23 грудня 2013 року, -

встановила:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики, посилаючись на те, що
відповідачка у встановлений строк не
повернула їй борг за договором позики.

У підтвердження укладення між
сторонами договору позики позивачка
надала суду розписку, написану
відповідачкою ОСОБА_4 про отримання
нею грошей у сумі 6600 гривень.

В судовому засіданні вона підтримала
свої позовні вимоги.

Відповідачка позов не визнала, просила
суд відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Березівського районного суду
Одеської області від 23 грудня 2013 року
стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 за
договором позики 6600 грн. та судовий
збір 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах заявлених вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 31 травня 2013 року
ОСОБА_3 уклала з відповідачкою ОСОБА_4
договір позики на підтвердження цього
факту було складено розписку на суму 6600
грн., відповідно до якої відповідачка
зобов'язалася повернути кошти до 30
червня 2013 року.

З вказаною розписки вбачається, що
ОСОБА_4 взяла в борг у ОСОБА_3 гроші у
сумі 6600 гривень і зобов'язується
повернути до 30.06.2013 року. Вказана
розписка написана та підписана ОСОБА_4
31.05.2013 року. (а.с. 4).

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець)

передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник - зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду або такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України
встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (ст. 625 ЦПК
України).

Оскільки зобов'язання за договором
позики відповідачка не виконала в
повному обсязі, то суд першої інстанції
обґрунтовано вважав, що вказана
позивачкою сума боргу підлягає
стягненню з відповідачки.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд першої інстанції обґрунтовано не
взяв до уваги заперечення
відповідачки, що вона брала у позивачки
у борг речі на суму 3300 гривень, оплату
за речі не повернула, розписку написала
під тиском на неї з боку позивачки,
оскільки доводи не підтверджені
належними та допустимими доказами,
якими можуть бути лише письмові докази
щодо повернення боргу.

Колегія суддів не бере до уваги
посилання зазначені в апеляційній
скарзі стосовно того, що відповідачка
гроші не отримувала, а розписку
написала під тиском на неї з боку
позивачки, оскільки зазначені
обставини спростовуються матеріалами
справи та зазначеним вище.

Крім того будь-яких даних про те, що
відповідачка зверталася до
правоохоронних органів з приводу
незаконних дій позивачки, або інші
докази на підтвердження обставин
зазначених в апеляційній скарзі в
матеріалах справи не має.

Враховуючи все вищевикладене колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при поверненні
позовної заяви не допустив, а наведені
в скарзі доводи правильність висновків
суду не спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Березівського районного суду
Одеської області від 23 грудня 2013 року
за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення боргу за договором позики -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий :
В.А.
Станкевич

Судді
О.Д.
Варикаша

О.А.
Ступаков