№ 207/4737/13-ц
№ 2/207/499/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року Баглійський
районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області в
складі головуючого судді :
САВЧЕНКА
В.О.

при секретарі :

ГОРБ С.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпродзержинську
справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа -
Баглійський районний відділ Державної
міграційної служби в м.
Дніпродзержинську ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області про
усунення перешкод у користуванні
житлом, яке знаходиться у приватній
власності, про визнання особи такою,
що втратила право користування житлом

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до Баглійського районного суду
міста Дніпродзержинська з позовною
заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
житлом, яке знаходиться у приватній
власності, про визнання особи такою,
що втратила право користування
житлом. В цій позовній заяві вона
просила суд на підставі статей 317-319,
391, 405 ЦК України, усунути перешкоди у
користуванні житловим будинком
АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_2 і ОСОБА_3
такими, що втратили право
користування названим жилим
приміщенням, зобов'язавши відділ в
справах громадянства, імміграції і
реєстрації фізичних осіб
Баглійського РВ Дніпродзержинського
МУ УМВС України в Дніпропетровській
області зняти з реєстрації
відповідачів з вказаної адреси.

В обґрунтування позовних вимог
позивач вказав, що з відповідачкою
по справі ОСОБА_2 він знаходився в
шлюбі з 02 березня 1991 року. Від шлюбу з
відповідачкою мають повнолітнього
сина, відповідача по справі ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Йому, на підставі договору
купівлі-продажу від 05 жовтня 1996 року,
посвідченого державним нотаріусом
Другої Дніпродзержинської державної
нотаріальної контори КРАСНОШЛИК В.В.,
належить будинок АДРЕСА_1. Цей
будинок фактично був куплений ним за
кошти проданого, належного йому на
праві власності будинку АДРЕСА_2.

У його будинку проживали він, його
зараз повнолітній син ОСОБА_3 і його
дружина, відповідачка по справі
ОСОБА_2

В липні 2008 року відповідачка забрала
усі свої речі і з сином виїхала на
постійне проживання у свій будинок
АДРЕСА_3.

Цей будинок перейшов відповідачці в
порядку спадкування після смерті її
матері. З цього часу
відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у
будинку, який належить йому, не
проживають.

05 жовтня 2010 року Баглійським
районним судом м. Дніпродзержинська їх
шлюб з відповідачкою було розірвано.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не є
власниками будинку, не проживають у
спірному приміщенні більше 6 місяців
і тому втратили право користування
цим житлом.

Своєю реєстрацією у належному йому
жилому приміщенні ОСОБА_2 і ОСОБА_3
створюють йому перешкоди у
користуванні і володінні його
власністю, він мусить сплачувати за
них комунальні послуги.

Зараз у нього інша сім'я, 30 березня 2012
року він зареєстрував шлюб з іншою
жінкою.

Він не може розпоряджатися своїм
майном, порушуються його права як
власника жилого будинку. Добровільно
знятися з реєстрації в його будинку
відповідачі не бажають.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_1 про усунення перешкод у
користуванні житлом, яке знаходиться
у приватній власності, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житлом визнали. Але
офіційно спадщину на будинок
АДРЕСА_3, як пояснила ОСОБА_2, вона на
себе не оформила.

Представник третьої особи -
Баглійського районного відділу
Державної міграційної служби у м.
Дніпродзержинську ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області до суду
не з'явився, про день, місце та час
розгляду справи по суті повідомлений
у встановленому порядку своєчасно,
причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши позивача,
відповідачів, за відсутності
представника третьої особи,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що позовні вимоги законні та
обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно статей 317, 319 ЦК України,
позивач ОСОБА_1 має право
користуватись, володіти та
розпоряджатися своїм майном на свій
розсуд.

Відповідно до частини 2 статті 386 ЦК
України, власник, який має підстави
передбачити можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутись до суду з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно статті 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
будь-яких перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

З договору купівлі-продажу жилого
будинку, укладеного 05 жовтня 1996 року
(а.с. 6), який оглянутий в ході судового
розгляду та копія якого знаходиться
в матеріалах справи виходить, що
ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_8 у власність
будинок АДРЕСА_1.

З договору купівлі-продажу,
укладеного 18 вересня 1996 року (а.с. 7),
який оглянутий в ході судового
розгляду та копія якого знаходиться
в матеріалах справи виходить, що
ОСОБА_9 придбала у ОСОБА_1 у власність
будинок АДРЕСА_2.

З Акту про не проживання від 07
жовтня 2013 року, виданого Виконуючим
обов'язки голови квартального
комітету № 10 (а.с. 8), який оглянутий в
ході судового розгляду та копія
якого знаходиться в матеріалах
справи, видно, що в будинку АДРЕСА_1,
зареєстрований та проживає ОСОБА_1 За
цією адресою також зареєстровані:
ОСОБА_2, 1971 року народження, та
ОСОБА_3, 1991 року народження, але з
липня 2008 року вказані особи за цією
адресою не проживають.

Оцінивши у сукупності всі
докази, які наявні по справі, суд
вважає, що реєстрація відповідачів
ОСОБА_2, 1971 року народження, та ОСОБА_3,
1991 року народження, в будинку АДРЕСА_1
є перешкодою у здійсненні позивачем
ОСОБА_1 права користування та
розпорядження своїм майном.
Залишаючись зареєстрованими в цій
квартирі, відповідачі своєю
бездіяльністю порушують права
позивача, оскільки він змушений
сплачувати за комунальні послуги і
за відповідачів.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 до
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
житлом, яке знаходиться у приватній
власності, про визнання особи такою,
що втратила право користування
житлом, необхідно задовольнити та
зобов'язати Державну міграційну
службу зняти з реєстрації
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
будинку АДРЕСА_1.

Керуючись статтями 317, 319, 321, 386,
391, 405 ЦК України, статтями 10, 60 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа - Баглійський районний відділ
Державної міграційної служби в м.
Дніпродзержинську ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області про
усунення перешкод у користуванні
житлом, яке знаходиться у приватній
власності, про визнання особи такою,
що втратила право користування
житлом, -- з а д о в о л ь н и т и п о
в н і с т ю .

Визнати ОСОБА_2, 1971 року народження,
та ОСОБА_3, 1991 року народження,
такими, що втратили право
користування житловим приміщенням -
будинком АДРЕСА_1.

Зобов'язати Баглійський районний
відділ Державної міграційної служби
в місті Дніпродзержинську ГУ ДМС
України в Дніпропетровській області
ОСОБА_2, 1971 року народження, та
ОСОБА_3, 1991 року народження, за
адресою: АДРЕСА_1, -- з н я т и
(виписати) з р е є с т р а ц і ї .

Протягом десяти днів з дня
проголошення цього рішення може бути
подана апеляційна скарга на рішення
суду сторонами або їх представниками
в апеляційний суд Дніпропетровської
області через Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська.

С у д д я :