РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в
складі :

головуючого судді
Гримайло А.М.

при секретарі
Смородскій М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
квартирою, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
квартирою. В обгрутовані позовних
вимог позивач пояснила, що вона є
співвласником квартири АДРЕСА_1.
Зазначена квартира належить на праві
спільної сумісної власності гр. ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 у рівних частках.

З січня 2007 року ОСОБА_2 за адресою
реєстрації не мешкає.

12 червня 2009 року шлюб між сином
позивачки ОСОБА_3 та невісткою ОСОБА_2
було розірвано.

З січня 2007 року місце знаходження
відповідача ОСОБА_2 ані позивачу, а ні
ані членам її родини невідомо.

Комунальні служби, що надають послуги
по утриманню квартири АДРЕСА_1, в своїх
розрахунках (квитанціях) вказують
кількість мешканців - 4 особи, та
нараховують по своїм тарифам
відповідні розміри грошових коштів,
які позивач має сплатити за надані
послуги.

Позивач не бажає оплачувати комунальні
платежі за відповідача, оскільки вона
не мешкає у квартирі та не є членом її
родини.

Згідно з ст. 71 ч. 1, ст. 72 Житлового
кодексу УРСР позивач просить визнати
відповідача такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
оскільки вона не проживає у спірній
квартирі більш шести місяців, не
сплачує плату за користування жилим
приміщенням і комунальні послуги.

Крім того позивач в своєму позові
посилається на ст. 405 ч.2 ЦК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
заявлені позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Згідно з свідоцтвом про право
власності на житло від 30 квітня 1999 року,
виданого органом приватизації
житлового фонду Харківського поштамту,
видане згідно з розпорядженням від 29
квітня 1999 року №5, квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 у рівних частках.

При вирішенні спорів з приводу захисту
права користування житлом, припинення

або усунення перешкод у праві
користування житлом, необхідно
визначити характер

правовідносин, правовий статус осіб та
підстави виникнення права
користування житлом. Якщо буде
встановлено речовий характер
правовідносин, то необхідно
застосовувати норми цивільного
законодавства.

Як встановлено в судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2 є
співвласником квартири АДРЕСА_1,

Статтями 41, 47 Конституції України, ст. 1
Першого Протоколу Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
ст. 316- 319, 321 Цивільного Кодексу України,
визначено та законодавчо закріплено
принцип непорушності права приватної
власності, який означає, що кожна особа
має право на безперешкодне
користування своїм майном, а також
задекларовано право власника володіти,
користуватись та розпоряджатись
належним йому майном, на власний розсуд
здійснювати щодо свого майна будь-які
дії, вчиняти будь-які угоди, відповідно
до закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Право на житло
реалізується шляхом як придбання його
у власність, так і отримання житла в
користування. Оскільки право власності
є абсолютним правом, яке включає
володіння, користування,
розпорядження, та якого ніхто не може
бути позбавлений, крім випадків,
передбачених законом, то власник не
може бути визнаний таким, що втратив
право користування своїм майном.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1
заявлені необґрунтовано і задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст. 10, 11, 14, 212-215, 218 ЦПК України,
ст. 71,72 Житлового кодексу УРСР, ст. 381, 405
ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила
право користування квартирою -
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Харківської області
через Ленінський районний суд м.
Харкова протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
А.М. Гримайло