№ 202/4546/14-ц
№ 2-н/0202/309/2014
УХВАЛА

16 квітня 2014 року суддя Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська
Колесніченко О.В., ознайомившись із
заявою комунального підприємства
«Коменергосервіс» Дніпропетровської
міської ради про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 заборгованості за надані
послуги теплопостачання, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадження судді 15 квітня 2014 року
надійшла заява КП «Коменергосервіс»
ДМР про стягнення на його користь
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
заборгованості за надані послуги
теплопостачання у розмірі 6904,47 грн.,
трьох відсотків річних в сумі 617,29 грн.,
судового збору в сумі 121,80 грн., витрат
на правову допомогу в сумі 350,00 грн. у
безспірному порядку шляхом видачі
судового наказу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, у разі якщо із
заяви і поданих документів вбачається
спір про право.

Наявністю спору про право слід вважати,
зокрема, пропуск позовної давності, що
вбачається із доданих до заяви
документів та відсутність документів у
підтвердження суб'єктивного права
заявника, про що роз'яснив пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних i кримінальних
справ у п.9 своєї постанови від 23 грудня
2011 року № 14 «Про практику розгляду
судами заяв у порядку наказного
провадження».

З матеріалів поданої заяви вбачається,
що заборгованість за послуги з
теплопостачання за період з 01
листопада 2009 року по 20 лютого 2014 року,
тобто поза межами встановленого ст.257
ЦК України трирічного строку позовної
давності, при цьому, до заяви не додано
документів на підтвердження
оформлення договірних правовідносин у
відповідності із Законом України «Про
житлово-комунальні послуги» та
Правилами надання послуг з
центрального опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, а поданий
розрахунок неможливо перевірити на
правильність нарахованої суми за
відсутності у ньому хоча б яких
вихідних даних за якими проводився
розрахунок окрім періоду, а відтак,
зазначені обставини дають підстави
зробити висновок, що між сторонами
виник спір, який підлягає розгляду у
позовному провадженні, тому у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу належить відмовити.

Крім того, заявлена вимога про
одночасне стягнення витрат на правову
допомогу в розмірі 350,00 грн. відповідно
до ст. 96 ЦПК України не підлягає
розгляду судом в порядку наказного
провадження та згідно зі ст. 84, 56 ЦПК
України склад та розмір, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, входить до
предмету доказування у справі, тоді як
доказів на підтвердження наявності
права стягнення, зокрема, на
підтвердження статусу фахівця в галузі
права, тощо, суду не надано, натомість
наказне провадження полягає у
безспірності вимог у зв'язку зі
спрощеним порядком їх розгляду.

Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України,
суддя, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити комунальному підприємству
«Коменергосервіс» Дніпропетровської
міської ради у прийнятті заяви про
видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості
за надані послуги теплопостачання.

Роз'яснити КП «Коменергосервіс» ДМР
його право на звернення до суду з тією
самою вимогою у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
постановлення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд міста
Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя

О.В. Колесніченко