АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/911/14 Справа №
інстанції - Нельга Д. В.
Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

06 травня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь
В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі -
Шаботинець С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «МИР ЛТД» до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди завданої
внаслідок скоєння злочину

за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «МИР ЛТД»

на рішення Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 20
грудня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2013 року позивач звернувся до
суду із вищезазначеним позовом, у якому
просить суд стягнути з відповідача на
свою користь завдану йому відповідачем
шкоду у розмірі 300 000 грн. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що,
відповідач ОСОБА_2, яка працює
бухгалтером на підприємстві позивача,
внаслідок скоєння злочину, який
полягає у тому, що, остання, на підставі
фальсифікованих документів зняла з
обліку та продала належні позивачу
автомобіль марки МАН 19402, 1998 року
випуску, та напівпричеп бортовий, 1997
року випуску, завдала позивачу
матеріальну шкоду на загальну суму 300 000
грн., так як кошти, отримані від продажу
вказаного майна, до каси ТОВ «МИР ЛТД»
не надходили (а.с.1).

Рішенням Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 20 грудня 2013 року у
задоволенні позовних ТОВ «МИР ЛТД» про
відшкодування шкоди завданої
внаслідок скоєння злочину - відмолено в
повному обсязі (а.с. 69-70).

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
скасувати рішення й ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі (а.с.74-76).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
в обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що,
відповідач, внаслідок скоєння злочину,
передбаченого ч.1 ст.358 КК України,
завдала позивачу збитки на суму 300 000
грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимоги суд 1 інстанції виходив із того,
що вирок по кримінальному провадженню,
що набрав законної сили, відносно
відповідачки ОСОБА_2 в матеріалах
справи відсутній, що, в свою чергу,
дало підстави суду дійти висновку про
відсутність фактів, якими позивач
обґрунтовує заявлені ним вимоги, а саме
відсутність факту скоєння злочину
відповідачем, внаслідок якого
позивачу, як зазначено в позові, було
завдано відповідні збитки. При цьому
посилався на ст. 57 ЦПК України де
встановлено, що доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення та інших обставин, які
мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета.

Вказані висновки суду зроблені без
порушення норм матеріального та
процесуального права, оскільки позивач
не скористався наданими йому правами,
не обґрунтував свої позовні вимоги та
не надав суду доказів на їх
підтвердження, а згідно із ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів, наданих
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10,
ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана надати суду докази на
підтвердження своїх вимог або
заперечень. Згідно ст.179 ЦПК України,
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення. Для встановлення у судовому
засіданні фактів, зазначених у частині
першій цієї статті, досліджуються
показання свідків, письмові та речові
докази, висновки експертів. Відповідно
до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду 1 інстанції,
яким у досить повному обсязі з'ясовані
права та обов'язки сторін, обставини
справи, доводи сторін перевірені і їм
дана належна оцінка, а відповідно до ст.
212 ЦПК України, виключне право оцінки
доказів належить суду, який має
оцінювати докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Порушень норм
матеріального та процесуального права,
які є обов'язковою підставою для
скасування чи зміни рішення - не
встановлено, тому апеляційний суд
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК
України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «МИР ЛТД» -
відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 20 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: