Ічнянський районний суд Чернігівської
Справа № 733/673/14-ц
№ 2/733/386/14
Рішення

Іменем України

"05" травня 2014 р.
Ічнянський районний суд Чернігівської
області

в складі :

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі І.В. Кулак

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ічня цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права
власності на господарські будівлі та
споруди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою про визнання права
власності на господарські будівлі та
споруди, вказуючи на те, що вона
являється власником квартири АДРЕСА_3,
на підставі договору купівлі-продажу
квартири від 20 грудня 2013 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Ічнянського районного нотаріального
округу Чернігівської області та
зареєстрованого в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно. У
зв'язку з тим, що при укладенні даного
договору не були вказані господарські
будівлі та споруди, просить визнати за
нею право власності на господарські
будівлі та споруди, а саме: сарай (Б-1),
прибудову (б-1), літню кухню (В-1), погріб
(Пг), які призначені для обслуговування
квартири АДРЕСА_3.

В судове засідання позивачка не
з'явилася, але надала суду заяву, в якій
просить суд справу розглядати без її
участі, позовні вимоги підтримує та
просить суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася, але надала суду
заяву, в якій просить суд справу
розглядати без її участі, проти
позовних вимог не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, але надала суду
заяву, в якій просить суд справу
розглядати без її участі, проти
позовних вимог не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
судове засідання не з'явилися, але
надали суду заяву, в якій просять суд
справу розглядати без їх участі, проти
позовних вимог не заперечують.

Суд, вивчивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню в
повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому
засіданні позивачка являється
власником квартири АДРЕСА_3, на
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 20 грудня 2013 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Ічнянського районного нотаріального
округу Чернігівської області та
зареєстрованого в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно (а.с.6-8).
Вищевказана квартира належала ОСОБА_2
згідно Свідоцтва про право на спадщину
за законом від 20 грудня 2013 року р. № 1651
(1/2 частина квартири) та ОСОБА_3 на
підставі Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 20 грудня 2013
року № 1649 (1/2 частина квартири) (а.с.15-16).
У даних свідоцтвах про право на
спадщину помилково не були вказані
господарські будівлі та споруди, а
саме: сарай (Б-1), прибудову (б-1), літню
кухню (В-1), погріб (Пг), які призначені
для обслуговування квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до довідки ПП
«Ічнянське бюро технічної
інвентаризації» № 78 квартира АДРЕСА_3
належить позивачці на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
20 грудня 2013 року № 326 (а.с.9).

14 січня 2014 року ОСОБА_1 було
виготовлено технічний паспорт на
садибний (індивідуальний) будинок
АДРЕСА_3, розташованого за вищевказаною
адресою (а.с.10-14). На господарські
будівлі та споруди, що розташовані
поряд з квартирою АДРЕСА_3, а саме на:
сарай (Б-1), прибудову (б-1), літню кухню
(В-1), погріб (Пг) відсутні
правовстановлюючі документи, що
позбавляє можливості ОСОБА_1
розпорядитись вказаними
господарськими будівлями та спорудами.

Згідно із ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, а право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України
Власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

На підставі вищевказаного, суд
вважає позовні вимоги слід
задовольнити, оскільки встановлено, що
позивачка є власником квартири
АДРЕСА_3, на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 20 грудня
2013 року, однак в нього не вписані
господарські будівлі та споруди за
вказаною адресою, що є перешкодою для
реєстрації вказаних будівель та споруд
за ОСОБА_1, так як на час забудови даних
господарських будівель та споруд (1980
рік) документи про власність не
оформлялися у зв'язку з відсутністю ЗУ
«Про власність», а тому враховуючи
вищенаведене, суд вважає, що за ОСОБА_1
слід визнати право власності на дані
господарські будівлі та споруди, а
саме: сарай (Б-1), прибудову (б-1), літню
кухню (В-1), погріб (Пг), які призначені
для обслуговування квартири АДРЕСА_3.

Керуючись ст. ст. 197 ч.2, 212 - 215, 223 ЦПК
України, ст. ст. 328, 382, 392 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканкою АДРЕСА_2 право власності на
господарські будівлі та споруди, а
саме: сарай (Б-1), прибудову (б-1), літню
кухню (В-1), погріб (Пг), які призначені
для обслуговування квартири АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржено до
Чернігівського апеляційного суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Суддя
Т. В. Карапиш