Справа № 347/3020/13-ц
Провадження № 22-ц/779/827/2014
Головуючий у 1 інстанції Турянський І.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій
О.Ю.,

суддів:
Горблянського Я.Д., Соколовського В.М.,

секретаря Петріва
Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Яворівської сільської ради про
визнання недійсним рішення
Яворівської сільської ради
Косівського району Івано-Франківської
області від 20.05.2010 року в частині
надання у власність земельної ділянки
ОСОБА_3 та скасування державного акту
на право власності на земельну ділянку,
виданого на ім'я ОСОБА_3 від 24.12.2010 року,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 17
лютого 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з вказаним позовом та зазначав, що
рішенням Яворівської сільської ради
від 20 травня 1985 року йому було виділено
дві кімнати та ? коридору в будинку
вчителів бувшої восьмирічної школи.

З березня 2009 року він неодноразово
звертався в сільську раду із заявами
про надання земельної ділянки у
власність для обслуговування
житлового приміщення, однак на дані
заяви отримував відмову.

В процесі розгляду справи за позовом
ОСОБА_3 до нього про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою йому
стало відомо, що ОСОБА_3 отримав
державний акт на право власності на
земельну ділянку, на яку він
претендував.

Посилаючись на те, що цільове
призначення спірної земельної ділянки
є для обслуговування будинку вчителя, а
тому Яворівська сільська неправомірно
надала земельну ділянку ОСОБА_3, просив
визнати недійсним рішення Яворівської
сільської ради від 20 травня 2010 року та
скасувати державний акт на право
власності на земельну ділянку,
виданого ОСОБА_3 24 грудня 2010 року.

Рішенням Косівського районного суду
від 17 лютого 2014 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Зазначає, що відмовляючи в позові, суд
першої інстанції порушив вимоги норм
ЗК України, які регламентують порядок
передачі у власність земельних
ділянок.

Зокрема, судом не надано оцінки тому
факту, що в порушення вимог ст. 20 ЗК
України земельну ділянку передано
ОСОБА_3 без вилучення у попереднього
землекористувача та зміни цільового
призначення земельної ділянки.

Вказує, що відповідачу погоджено вибір
розташування земельної ділянки в
розмірі 0, 02 га., а фактично ним
приватизовано 0, 0279 га. земельної
ділянки.

Крім того, земельна ділянка
знаходилася в правомірному
користуванні Яворів- Безульської ЗОШ-
I-II ступенів, а тому вилучення здійснено
в порушення норм земельного
законодавства.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2
та його представник ОСОБА_4 апеляційну
скаргу підтримали з вищенаведених
мотивів.

ОСОБА_3, представник Яворівської
сільської ради - Шкрібляк К.М. в
судовому засіданні апеляційну скаргу
заперечили, посилаючись на її
безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши письмові матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням виконавчого комітету
Яворівської сільської ради №16 від 20
травня 1985 року сім'ї позивача виділено
дві кімнати та ? коридору в будинку
вчителів бувшої восьмирічної школи на
присілку «Безулька» с. Яворів
Косівського району.

Рішенням Яворівської сільської ради
від 28.02.1997 року вчительському будинку
Яворів-Безульківської
загальноосвітньої школи I-II ступенів
надано статусу гуртожитку і визнано
будівлю такою, що не підлягає
приватизації.

Згідно довідки виконкому Яворівської
сільської ради від 12 березня 2014 року
вбачається, що за Яворів
-Безульківською ЗОШ I-II ступенів до
27.06.2012 року числилось 0, 75 га. земельної
ділянки.

Відповідно до державного акту на право
постійного користування земельною
ділянкою від 27 червня 2012 року
Яворівська сільська рада є постійним
користувачем земельної ділянки площею
0, 7842 га., цільове призначення якої - для
обслуговування Яворів-Безульківської
ЗОШ I-II ступенів.

Встановлено, що 30 грудня 2008 року
рішення Яворівської сільської ради
погоджено вибір розташування
земельної ділянки в АДРЕСА_2, в розмірі
0, 02 га. ОСОБА_3 для ведення особистого
селянського господарства.

24 грудня 2010 року ОСОБА_3 на підставі
рішення Яворівської сільської ради від
20 травня 2010 року видано державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0, 0279 га., цільове призначення
якої - для ведення особистого
селянського господарства.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2
посилався на те, що наданням спірної
земельної ділянки ОСОБА_3 порушено його
права, як землекористувача, оскільки
дана земельна ділянка передбачена для
обслуговування будинку вчителів.

Крім того, на спірній земельній ділянці
знаходилися споруди - стайня та
дерев'яна прибудова до неї, які
використовувалися ним.

Апеляційним судом встановлено, що
будинок вчителів знаходиться на
земельній ділянці, яка передана у
постійне користування школі.

Спірна земельна ділянка знаходиться за
під'їзною дорогою до господарства
ОСОБА_3 з протилежного боку від
земельної ділянки, яка передана у
постійне користування школі.

Рішенням Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 09
вересня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третьої особи -
Яворівської сільської ради про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою було встановлено,
що самочинно зведена дерев'яна споруда
споруджена не ОСОБА_2 Крім того,
встановлено, що ОСОБА_2 з сім'єю не
проживає в будинку вчителів,
зареєстрований на АДРЕСА_1, згідно
погосподарських книг за ними числяться
житлові будівлі, земельні ділянки в
іншому від спірного місці.

Згідно довідки Яворівської сільської
ради від 15 липня 2013 року вбачається, що
згідно погосподарської книги №4 ОСОБА_2
зареєстрований на АДРЕСА_1 і за його
господарством числиться 1, 00 га.
земельної ділянки та житлові будівлі,
за господарством його дружини
числиться 0, 85 га. земельної ділянки, в
якої окремий погосподарський номер.

Доказів того, що цільове призначення
спірної земельної ділянки було для
обслуговування будинку вчителів суду
не надано.

Таким чином, враховуючи, що передачею у
власність ОСОБА_3 земельної ділянки
площею 0, 0279 га. права ОСОБА_2 порушено
не було, суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку про відмову в
позові.

Оскільки доказів того, що спірна
земельна ділянка перебувала у
правомірному користуванні позивача
суду не надано, не заслуговують на
увагу посилання апелянта на те, що
земельну ділянку передано ОСОБА_3 без
вилучення у попереднього
землекористувача.

Не заслуговують на увагу і доводи
апелянта про те, що земельна ділянка
знаходилася в правомірному
користуванні Яворів- Безульської ЗОШ-
I-II ступенів, а тому вилучення здійснено
в порушення норм земельного
законодавства, оскільки в матеріалах
справи відсутні докази, що земельна
ділянка площею 0, 0279 га. передана ОСОБА_3
з числа земель, які визначені в площі 0,
7842 га. за Державним актом для
обслуговування школи.

Рішення суду ухвалено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Косівського районного суду від
17 лютого 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
Я.Д. Горблянський

В.М. Соколовський