КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/3996/13-ц
Провадження № 2/505/298/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

18.04.2014 року
м. Котовськ

Котовський міськрайонний суд Одеської
області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Н.В.

при секретарі - Шершун О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Котовського
міськрайонного суду Одеської області
із вказаним позовом у якому просила
суд стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на її користь
нараховану, але не виплачену їй
заробітну плату в сумі 42 797 гривень 95
копійок у тому числі 4 429 гривень 49
копійок.

Свої позовні вимоги позивач мотивувала
тим, що 19.12.2007 року вона була прийнята на
посаду продавця непродовольчих
товарів до ФОП ОСОБА_2, трудові
відносини між позивачем та
відповідачем були оформлені договором,
який зареєстрований у Котовському
міськрайонному центрі зайнятості
Одеської області за №4120/1 від
19.12.2007 року.

Із займаної посади відповідач ОСОБА_1
звільнена 25.12.2012 року.

Позивач стверджує, що заробітну плату
за період роботи за період роботи з
19.12.2007 року по 01.07.2012 року відповідач ФОП
«Флемер» не сплачувала та
відмовляється сплатити. Також позивач
стверджує, що їй не надавалися
відпустки та грошові компенсації, у
відомостях про отримання вказаних
коштів вона не розписувалась.

Позивач надала до суду розрахунок
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати за період з 19.12.2007 року
по 01.07.2012 року, згідно якого сума
нарахованої, але не виплаченої
зарплати, у т.ч. грошової компенсації за
відпустки складає 38368 гривень 46
копійок.

Також позивач вказує, що в разі
затримки виплати заробітної платина
один та більше календарних місяців,
роботодавець зобов'язаний нарахувати
та виплатити працівнику компенсацію
втрати частини заробітної плати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, наполягала
на їх задоволенні.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 та
її представник ОСОБА_3 у судовому
засіданні заперечували проти позовних
вимог, посилаючись на їх
безпідставність, необґрунтованість та
недоведеність.

Вислухавши доводи позивача, пояснення
відповідача та її представника, та
вивчивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Ухвалою суду від 07.10.2013 року у вказаній
справі була призначена судова
почеркознавча експертиза підпису
ОСОБА_1 у зарплатних відомостях ФОП
«Флемер Інни Дмитрівни», проведення
якої було доручено Одеському НДІСЕ.

28.02.2014 року від Одеського НДІСЕ
надійшов висновок про неможливість
надання висновку
судово-почеркознавчої експертизи за
матеріалами цивільної справи
№505/3996/13-ц.

19 грудня 2007 року між ФОП «ОСОБА_2» та
ОСОБА_1 було укладено трудовий договір,
згідно умов якого ОСОБА_1 була прийнята
на посаду у якості продавця
непродовольчих товарів.

Із займаної посади, ОСОБА_1 була
звільнена 25.12.2012 року.

Згідно відомостей про отримання
загробної плати за період з грудня 2008
року по грудень 2012 року, ОСОБА_1
регулярно отримувала заробітну плату
про що розписувалась у відомостях про
її отримання (а.с. 53-106).

Відповідно до ст. 94 КЗпП України,
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило у грошову виразі,
яку власник або уповноважений ним
орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Виходячи з ч.1 ст. 115 КЗпП України,
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних
днів, та не пізніше семи днів після
закінчення періоду, за який
здійснюється виплата.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата
всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день його звільнення.

Згідно листа територіальної державної
інспекції з питань праці в Одеській
області, за дорученням Котовської
міжрайонної прокуратури Одеської
області була проведена перевірка
додержання законодавства про працю та
сплату праці ФОП «ОСОБА_2», згідно
результатів якої встановлено наступне:
заробітна плата ОСОБА_1 виплачувалась 1
раз на місяць; тривалість відпусток
наданих ОСОБА_1 за 2007-2012 року складала 24
календарні дні у листопаді 2008 року, 24
календарні дні у березні 2010 року та 24
календарні дні у червні 2011 року; заяви
про надання щорічних оплачуваних
відпусток за інші періоди роботи
ОСОБА_1 у ФОП «ОСОБА_2» - відсутні; згідно
табелів робочого часу, ОСОБА_1
працювала по 8 годин з вихідними днями
субота та неділя (без надурочних часів);
заяви ОСОБА_1 щодо нарахування та
виплати компенсації за невикористані
дні щорічної відпустки у ФОП «ОСОБА_2» -
відсутні;

Таким чином згідно п.3 ч.2 ст.11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути відшкодування
збитків.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Статтею 212 ЦПК України передбачено: суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Позивачка не довела своєї позовної
вимоги, що є її обов'язком відповідно до
засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК
України. При цьому суд створив всі
умови для змагального процесу,
роз'яснював позивачці її права та
обов'язки.

Доводи відповідача ФОП «ОСОБА_2» та її
представником ОСОБА_3 щодо виплати
позивачу заробітної плати згідно
відомостей позивачем ОСОБА_1 не
спростовано, рівно так само як не
доведено не виплату їй сум коштів про
якій йдеться у позовній заяві

Керуючись вимогами ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 212,
213-215 Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по
заробітній платі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку в апеляційний суд
Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк апеляційної скарги.

Особа яка не була присутня у судовому
засіданні при оголошені рішення може
оскаржити його в 10 денний строк з дня
отримання його копії.

Суддя:
Н.В. Бондаренко