Єдиний унікальний номер 262/8835/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3261/2014
Головуючий в 1 інстанції Ульяніч І.В.
Доповідач: Зайцева С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„01" квітня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
складі:

Головуючого: Маширо О.П.

Суддів: Баркова В.М., Зайцевої С.А.

При секретарі: Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 24 лютого 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_4, яка
діє в інтересах недієздатної ОСОБА_5 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості по аліментам та пені за
прострочення сплати аліментів, -

В С
Т А Н О В И В:

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 24 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4, яка діє в
інтересах недієздатної ОСОБА_5 -
задоволено частково : стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4, яка діє в інтересах
недієздатної ОСОБА_5, пеню за несплату
заборгованості по аліментам в розмірі
14 000 грн. ; стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4, яка дії в інтересах
недієздатної ОСОБА_5, пеню за несплату
заборгованості по аліментам в розмірі
11 000 грн.; вирішено питання щодо
судового збору ; у задоволені іншої
частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати ,направити
справу на новий розгляд питання . В
обґрунтування доводів зазначає, що
висновки суду не ґрунтуються на законі.
У судовому засіданні встановлено ,що
ОСОБА_5 отримує пенсію у розмірі , що
перевищує встановлений законом
прожитковий мінімум , може
працювати,та не потребує матеріальної
допомоги. Відповідачки готовляться до
вступу до навчального закладу ,щоб
отримати освіту та професію та
відповідно мати можливість надавати
матеріальну допомогу ,оскільки самі
знаходяться на утриманні батька.

У судовому засіданні апеляційного
суду ОСОБА_1, який діє в інтересах
ОСОБА_2, ОСОБА_3 підтримав доводи
апеляційної скарги. ОСОБА_4 В, яка діє в
інтересах недієздатної ОСОБА_5 просила
апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю -
доповідача,пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, тобто
ухваленим у відповідності до вимог
процесуального судочинства на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване
судове рішення відповідає вимогам
процесуального і матеріального закону
,тому підстав для його скасування
немає.

Ухвалюючи рішення ,суд першої
інстанції всебічно,повно і об*єктивно
дослідив надані сторонами
докази,правильно встановив фактичні
обставини справи та зробив правильні
правові висновки про обґрунтованість
вимог позивача.

У рішенні наведені відповідні мотиви ,
з яких суд його ухвалив.Ці мотиви не
суперечать закону та не спростовуються
доводами скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи за загальним
захворюванням, безстроково. Має
повнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням виконавчого комітету
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради № 160 від 17 березня 2004 року ОСОБА_4
призначена опікуном над недієздатною
донькою ОСОБА_5 (а.с. 14).

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 21 квітня 2010 року з
ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання
недієздатної матері ОСОБА_5 у розмірі 300
грн. щомісячно, починаючи з 15 січня 2010
року на користь ОСОБА_4 (а.с.15-16).

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 17 лютого 2011 року ,
яке ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 08 квітня 2011 року
залишено без змін , з відповідача
ОСОБА_3 щомісячно стягнуто аліменти на
утримання недієздатної матері ОСОБА_5 у
розмірі 300 грн., починаючи з 26 листопада
2010 року на користь ОСОБА_4 (а.с.17-18, 40-43).

З матеріалів виконавчого провадження
щодо стягнення аліментів з
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
утримання недієздатної матері ОСОБА_5
на користь ОСОБА_4, вбачається, що
відповідачам неодноразово
направлялись виклики - попередження
щодо необхідності сплачувати аліменти,
державний виконавець звертався до
органів міліції та виходив за місцем
мешкання боржників (а.с.50-66).

Відповідачі ухилялися від виконання
рішення суду, не сплачували аліменти на
утримання недієздатної матері
,встановлених рішеннями суду та
заборгованість відповідачів по
аліментам з ОСОБА_3 за період з 26
листопада 2010 року по 01 лютого 2014 року в
твердій грошовій сумі становить 11 700
грн. ; з ОСОБА_2 за період з 15 січня 2010
року по 01 лютого 2014 року становить 14 700
грн. (а.с.46,47 ).

Зазначений розмір заборгованості по
аліментах в судовому порядку не
оскаржувався відповідачами відповідно
до положень ч.4 ст.195 СК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог в частині стягнення суми
заборгованості по аліментам , суд
першої інстанції правильно виходив з
того,що аліменти на утримання
недієздатної матері були стягнуті з
відповідачів згідно рішень суду, які
набрали законної чинності та
підлягають обов*язковому виконанню, та
заборгованість яка виникла підлягає
стягненню в порядку виконання рішення
,передбаченого Законом України « Про
виконавче провадження» та СК України,
тому додаткового стягнення в судовому
порядку заборгованості по аліментам не
потребує.

Задовольняючи частково позовні
вимоги в частині стягнення пені , суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачі мають перед позивачем
борг по аліментам.

Суд першої інстанції встановив,
що з вини відповідачів утворилася
заборгованість по аліментам на
утримання недієздатної матері , а тому
відповідно до вимог ст. 196 СК України з
них підлягає стягненню сума боргу та
неустойка (пеня) у розмірі одного
відсотку від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Право одержувача аліментів на
стягнення неустойки (пені ) за
прострочення їх сплати передбачене
ст.196 СК України.

Крім того ,згідно з ч.5.ст.194 СК
положення статей 195-197 цього Кодексу
застосовуються і до стягнення
аліментів іншим особам ,які визначені
цим Кодексом.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№3 «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів -
порядок стягнення аліментів визначено
у ст.74 Закону України «Про виконавче
провадження». Зазначеною нормою
передбачено , що розмір заборгованості
по аліментам визначається державним
виконавцем за місцем виконання
рішення, виходячи з фактичного
заробітку (доходів) , одержаного
боржником за час, протягом якого
стягнення не проводилося, або
одержуваного ним на момент визначення
заборгованості у твердій грошовій сумі
або у відсотковому відношенні. Якщо
боржник у цей період не працював,
заборгованість визначається виходячи
зі середньої заробітної плати для
даної місцевості.

Крім того, Пленум Верховного Суду у п.
22 вказаного Пленуму роз'яснив, що
передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Відповідачі не спростували позовні
вимоги в частині виникнення
заборгованості по аліментам не з
їхньої вини.

Враховуючи той факт, що відповідачам
було відомо про те, що вони зобов*язані
сплачувати аліменти в розмірі 300 грн.
щомісячно на утримання своєї
недієздатної матері ОСОБА_5 , проте
відповідачі не сплачували аліментів
,заборгованість по аліментам виникла з
вини відповідачів ,через їх умисне
ухилення від сплати аліментів,через
неприязні стосунки протягом багатьох
років ,які виникли між сторонами,
розмір неустойки з відповідача ОСОБА_2
за період з 15 січня 2010 року по 17 грудня
2013 року визначений судом першої
інстанції у сумі 103 030 грн.93 коп., з
відповідача ОСОБА_3 за період з 26
листопада 2010 року по 17 грудня 2013 року
визначений у сумі 63 126 грн.50 коп.

Перевіряючи підстави для
зменшення розміру неустойки, суд
першої інстанції врахував вимоги
ч.2ст.196 СК України, якою передбачено, що
розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів та
з урахуванням матеріального та
сімейного стану відповідачів , прийшов
до обґрунтованого висновку про
зменшення пені та стягнення пені з
відповідача ОСОБА_2 у розмірі 14 000 грн.
та з відповідача ОСОБА_3 у розмірі 11 000
грн.

Такий висновок суду відповідає
обставинам та матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ч.1,2 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Апеляційний суд не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги в
частині того,що недієздатна ОСОБА_5 не
потребує матеріальної допомоги,
оскільки ці обставини досліджувалися
судом при розгляді справ про стягнення
аліментів на утримання недієздатної
матері .

Доводи апеляційної скарги про
те, що повнолітні відповідачки
знаходяться на утриманні батька
жодним доказом не підтверджені,та такі
докази ані суду першої інстанції,ані
апеляційному суду не надавалися.

Суд першої інстанції на
вищезазначені вимоги закону звернув
увагу та врахував усі обставини по
справі, дав належну правову оцінку
доказам, наявним в матеріалах справи на
час розгляду справи та належним чином
перевірив, що виникла заборгованість
за аліментами з вини відповідачів.
Доводи апеляційної скарги у вказаній
частині спростовуються матеріалами
справи.

Доводи апеляційної скарги в
частині направлення справи на новий
розгляд не грунтуються на законі.

Усі доводи апеляційної скарги
були предметом дослідження у суді,на
правильність висновків суду вони не
впливають ,тому апеляційний суд
вважає,що апеляційну скаргу слід
відхилити як безпідставну ,рішення
суду як таке ,що відповідає вимогам
закону ,залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,315 ЦПК України,
апеляційний суд -

У
Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який
діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Пролетарського
районного суду м. Донецька від 24 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути
подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий:

Судді: