Головуючий у І інстанції Гапоненко
А.П.Провадження № 22-ц/780/2477/14
інстанції Мережко М.В.Категорія 18
УХВАЛА

Іменем України

24 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Воробйової Н.С., Данілова О.М.,

При секретарі: Франюк Т.В.

розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 12 лютого 2014 року
в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства „УкрСиббанк"
до ОСОБА_3 до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року позивач ПАТ
„УкрСиббанк" звернувся до суду із
позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що 02.10.2008
року з відповідачем фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 було
укладено Договір про надання кредиту №
0, відповідно до якого він отримав
кредит в іноземній валюті на загальну
суму 18730,00 доларів США терміном до 03.10.2013
року. Також 25.09.2008 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 укладено Договір
про надання споживчого кредиту №
0, згідно якого відповідач отримав
кредит в іноземній валюті на загальну
суму 27543,50 доларів США терміном до 26.09.2013
року. У відповідності до укладених
кредитних договорів відповідач
зобов'язався повернути отримані
кредитні кошти, сплатити відсотки за
користування кредитом і виконати свої
зобов'язання у повному обсязі.

Для забезпечення виконання зобов'язань
відповідача ФОП ОСОБА_2 за зазначеними
кредитними договорами між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3 укладено договір
поруки № 232332 від 02.10.2008 року та договір
поруки № 230987 від 25.09.2008 року. Згідно
зазначених договорів відповідач
ОСОБА_3 зобов'язалася відповідати у
повному обсязі солідарно за виконання
зобов'язань відповідачем ОСОБА_2

Відповідачі взяті на себе зобов'язання
за вказаними кредитними договорами та
договорами поруки не виконали.

Позивач просив, стягнути солідарно з
відповідачів на його користь
заборгованість в сумі 460 523,48 грн. та
судові витрати.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 12 лютого 2014 року позовні
вимоги задоволено частково Стягнуто з
ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_2 солідарно на користь
ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за
кредитними договорами в сумі: 460 523 грн.
48 коп., та судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 3 441 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ФОП
ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі ФОП
ОСОБА_2посилався на те, що рішення суду
першої інстанції ухвалене з порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повного і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 02.10.2008 року між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк», правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, укладено
Договір про надання кредиту № 0. У
відповідності до укладеного договору
позивач надав ОСОБА_2 кредит в
іноземній валюті на загальну суму 18 730
доларів США, терміном до 03.10.2013 року, а
відповідач зобов'язався повернути
отриманий кредит, сплатити відсотки за
користування кредитом і виконати свої
зобов'язання згідно з Договором у
повному обсязі, що підтверджується
копією договору та додатковими угодами
( а.с. 26-40).

Між позивачем та відповідачем ОСОБА_2
25.09.2008р. укладено Договір про надання
споживчого кредиту № 0.
Відповідно до договору ПАТ
«УкрСиббанк» надав відповідачу ОСОБА_2
кредит в іноземній валюті на загальну
суму 27 543,50 доларів США терміном до
26.09.2013 року, а відповідач, в своє чергу
зобов'язався повернути отриманий
кредит, сплатити відсотки за
користування кредитом і виконати свої
зобов'язання згідно з договором у
повному обсязі ( а.с.45-54, 62-64).

Для забезпечення виконання зобов'язань
відповідача ФОП ОСОБА_2 за зазначеними
кредитними договорами між Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк» та
відповідачем ОСОБА_3 укладено договір
поруки № 232332 від 02.10.2008 року та договір
поруки № 230987 від 25.09.2008 року. Згідно із
зазначених договорів відповідач
ОСОБА_3 зобов'язалася відповідати у
повному обсязі солідарно за виконання
зобов'язань відповідачем ОСОБА_2.(
а.с.41-44, 65-68).

Відповідачі у порушення умов
зазначених договорів свої зобов'язання
щодо погашення заборгованості по
наданим кредитам належним чином не
виконують, в результаті чого виникла
заборгованість за кредитами, а саме
станом на 11.06.2013 року ОСОБА_2 має
заборгованість за кредитним договором
№ 0 в розмірі 184552,14 грн. з яких:
заборгованість за кредитом - 109 676,67 грн.;
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом - 58 692,12 грн.; пеня
за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 10 023,70 грн.;
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам - 6 159,65 грн.

Також, відповідно до розрахунку
заборгованості, станом на 17.05.2013 року
ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним
договором № 0 в розмірі
27 5971,34 грн. з яких: заборгованість
за кредитом - 16 4824,13 грн.; заборгованість
по відсоткам за користування кредитом -
86 981,02 грн.; пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом -
149 20,44 грн.; пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам
- 92 45,75 грн.

Загальна заборгованість відповідачів
перед позивачем у гривневому
еквіваленті склала - 460 523,48 грн. (а.с. 8-25).

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу. Одностороння
відмова від зобов'язань або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Згідно із ст. 549, п. 1 ст. 550, ст. 551, ст. 552 ЦК
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання, плата
(передання) неустойки не звільняє
боржника від виконання свого обов'язку
в натурі. Сплата (передання) неустойки
не позбавляє кредитора права на
відшкодування збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно із ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання зобов'язання частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-якого з них окремо.
Солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України
встановлено, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилась, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст. 1048 цього Кодексу.

Суд першої інстанції, вірно дійшов
висновку щодо задоволення позовних
вимог ПАТ „УкрСиббанк" щодо стягнення
заборгованості за кредитним договором
та стягнув на користь позивача у
солідарному порядку заборгованість за
зазначеними кредитними договорами,
оскільки відповідачем ОСОБА_2
відповідно до вимог чинного
законодавства порушено договірні
зобов'язання.

Будь-яких доказів на спростування
визначеної суми заборгованості за
кредитними договорами або на її
зменшення відповідач ні до суду першої
інстанції ні до суду апеляціної
інстанції не надав.

Колегія суддів, з огляду на зазначене,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку задоволення
позовних вимог.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в порядку
ст. 303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним та
обгрунтованим, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303 ,307, 308, 313-315, 317,319, ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 12 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: