Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1926/14
Головуючий у 1 інстанції: Федченко І.М.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:
Осоцького І.І.,

Суддів
Панкеєва О.В.,

Мануйлова Ю.С.,

При секретарі:
Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_4 на рішення
Жовтневого районного суду м.Запоріжжя
від 13 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, треті особи: Районна
адміністрація Запорізької міської
ради по Жовтневому району як орган
опіки та піклування, МКП «Основаніє»
Центр обслуговування ВП КП ВРЄЖО №2 про
вселення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про вселення її в кімнату
житловою площею 15,46 кв.м., загальною
площею 23,74 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 та
просила визначити порядок
користування вищезазначеною
квартирою.

Надалі позивач надала уточнену позовну
заяву, де зменшила розмір позовних
вимог та надала заяву про залишення
позовних вимог викладених в п. 3.4.5.6
позовної заяви від 17.10.2012 року без
розгляду.

Ухвалою суду від 22.01.2014 року вимоги
викладені в п. 3.4.5.6 позовної заяви від
17.10.2012 року залишені без розгляду.

В заяві про зменшення розміру позовних
вимог позивач вказала, що на підставі
ордеру № 2204 від 02 червня 1984 року
виданого ОСОБА_9 на родину з двох осіб, а
саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вона вселилась в
кімнату житловою площею 15,46 кв.м.,
загальною площею 23,74 кв.м. в квартиру
АДРЕСА_1. В даній житловій кімнаті вона
зареєструвала ОСОБА_11 та ОСОБА_12. Після
смерті ОСОБА_9 вона стала головним
наймачем даної кімнати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 18 грудня 2007 року за
позовом КП ВРЄЖО № 2 м. Запоріжжя її -
ОСОБА_5, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було визнано
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням - кімнатою площею 15.46
кв.м. у квартирі АДРЕСА_1. Іншим рішенням
Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 18
грудня 2007 року за позовом ОСОБА_13,
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було визнано за
ОСОБА_13. ОСОБА_6 та ОСОБА_3 право
користування жилим приміщенням -
кімнатою житловою площею 15,46 кв.м. у
квартирі АДРЕСА_1. Зазначені рішення
вона оскаржила до Апеляційного суду
Запорізької області. Рішенням
Апеляційного суду Запорізької області
від 23 березня 2011 року рішення
Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 18
грудня 2007 року було скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог. Постановою
Запорізького окружного
адміністративного суду від 21 червня 2012
року, яка набрала законної сили, на
підставі вищезазначеного рішення
апеляційного суду Запорізької області
було зобов'язано СГІРФО Жовтневого РВ
ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій
області зареєструвати ОСОБА_5, ОСОБА_11
та ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_1 . На
підставі постанови Запорізького
окружного адміністративного суду від 21
червня 2012 року за нею було поновлено
незаконно скасовану реєстрацію та
незаконно скасоване право
користування кімнатою житловою площею
15,46 кв.м. за вищезазначеною адресою де
на теперішній час проживають та
зареєстровані відповідачі. В кімнаті
житловою плошею 15, 46 кв.м. вона
проживала до 2007 року, доступу на
теперішній час до кімнати вона не має,
відповідачі безпідставно
відмовляються їй надавати ключі.
Квартира АДРЕСА_1 складається з трьох
кімнат. Згідно ДОВІДКИ КП « ВРЄЖО №2» №
2020 від 25.09.2012 року право користування
кімнатою та особовий рахунок на
кімнату житловою площею 15,46 кв.м.
загальною площею 23,74 кв.м. в квартирі
АДРЕСА_1 на теперішній час мають ОСОБА_3
та ОСОБА_4. Вона ж лише недавно поновила
своє порушене право та зареєструвалась
в дану кімнату. На кімнату житловою
площею 17,47 кв.м. має право користування
та особовий рахунок ОСОБА_6, а на
кімнату житловою площею 16,75 кв.м. мають
право користування та особовий рахунок
ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

У зв'язку з вищезазначеним позивач
просить суд вселити її в кімнату
житловою площею 15,46 кв.м. та кімнату
загальною площею 23,74 кв.м. в квартирі
АДРЕСА_1.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 13 березня 2014 року позов
задоволено.

На вказане рішення ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_4 подала апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
незаконність та необгрунтованість
рішення, неправильне та не повне
встановлення обставин, які мають
значення для справи, неправильне
дослідження та оцінка доказів,
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове яким у задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанціх ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_5 про
вселення, суд обгрунтовно, посилаючись
на норми ст. 9 ЖК України, виходив з
доведеності цих вимог матеріалами
справи.

Судом встановлено, що на підставі
ордеру № 2204 від 02.06.1984 року виданого
ОСОБА_9 на родину з двох осіб, а саме
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, остання вселилась в
кімнату житловою площею 15,46 кв.м.,
загальною площею 23,74 кв.м. в трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1. В даній житловій
кімнаті вона зареєструвала ОСОБА_11 та
ОСОБА_12/ а.с. 5, 14-16 /.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 18.12.2007 року за позовом КП
ВРЄЖО № 2 м. Запоріжжя - ОСОБА_5, ОСОБА_11
та ОСОБА_12 було визнано такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням - кімнатою площею 15,46 кв.м. у
АДРЕСА_1. Іншим рішенням того ж суду від
18.12.2007 року визнано за ОСОБА_13. ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 право користування кімнатою
житловою площею 15,46 кв.м. у квартирі
АДРЕСА_1 / а.с. 6-8 /.

На підставі рішення суду від 18.12.2007 року
КП « ВРЄЖО №2» на ОСОБА_3 відкрито
особовий рахунок на кімнату житловою
площею 15,46 кв.м. в АДРЕСА_1, якою на
теперішний час на користується ОСОБА_3
та її малолітня донька ОСОБА_4. Кімната
житловою площею 17,47 кв.м. є власністю
ОСОБА_6 за свідоцтвом про право
власності від 22.10.2012р. № 113, на кімнату
житловою площею 16,75 кв.м. мають право
користування ОСОБА_7 та ОСОБА_8/ а.с.79-80,
115-116 /.

Однак рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 23.03.2011р.
рішення Жовтневого райсуду м.
Запоріжжя від 18.12.2007р. були скасовані та
ухвалено нове рішення про відмову у
задоволенні позову КП ВРЄЖО № 2 м.
Запоріжжя до ОСОБА_5, ОСОБА_11 та ОСОБА_12
про визнання їх такими, що втратили
право користування жилим приміщенням -
кімнатою площею 15,46 кв.м. у кв.АДРЕСА_1, а
також про відмову у задоволені позову
ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання за
ними права користування кімнатою
житловою площею 15,46 кв.м. у АДРЕСА_1 / а.с.
9-10 /.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 21.06.2012р., яка
набрала законної сили 25.06.2013р., на
підставі вищезазначеного рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 23.03.2011 року було зобов'язано СГІРФО
Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в
Запорізькій області зареєструвати
ОСОБА_5, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за адресою
АДРЕСА_1 / а.с. 11-13, 75 /.

Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже ОСОБА_14 рішенням апеляційного
суду Запорізької області від 23.03.2011
року, постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від
21.06. 2012 року було поновлено незаконно
скасовану реєстрацію та поновлено
незаконно скасоване право
користування кімнатою житловою площею
15,46 кв.м. за вищезазначеною адресою, і це
повторному доказуванню не підлягає.

Те, що відповідачі заважають позивачці
користуватися цієї кімнатою
підтверджено запереченнями ОСОБА_3, при
цьому укладення останньою договорів
щодо утримання вказаної кімнати не є
правостановлюючими документами на це
житло /а.с. 104-114 /.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду про вселення
відповідає вимогам норм діяючого
законодавства, підстави для його
скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не свідчать про
неправильне застосування судом норм
матеріального або процесуального
права.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 13 березня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: