справа № 208/6323/13-ц
№ провадження 2/208/68/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

28 січня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі: головуючого, судді
Ізотова В.М., при секретарі Кушта І.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1 «про звернення
стягнення на предмет іпотеки»,

в с т а н о в и в

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом пославшись на те, що 20.09.2007 року
між АКБ «ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого стало ПАТ
«Сведбанк», та відповідачкою ОСОБА_1
було укладено кредитний договір
відповідно до умов якого банк надав а
ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 38000
доларів США на придбання квартири і
зобов'язалася сплачувати проценти у
розмірі 13% річних за весь строк
фактичного користування кредитом з
кінцевим терміном повернення до 19.09.2024
року.

В забезпечення вищезазначеного
кредитного договору, 20.09.2007 року між АКБ
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 було
укладено іпотечний договір,
відповідно до якого належна
відповідчці на праві власності
квартира була передана в іпотеку АКБ
«ТАС-Комерцбанк».

Посилаючись на те, що у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачкою
своїх зобов'язань за кредитним
договором станом на 01.06.2013 року
утворилася заборгованість в сумі 767991,33
грв. позивач просить звернути
стягнення зазначеної заборгованості
на предмет іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів.

Представник позивача надав суду заяву,
у якій просив провести судовий розгляд
без його участі в порядку заочного
провадження та задовольнити позов в
повному обсязі.

Відповідачка п'ять разів у судові
засідання не з'явилася, хоча про час та
місце проведення судових засідань була
повідомлена належним чином, причини
неявки суду не повідомила і з заявою
про розгляд справи за її відсутності не
зверталась, що дозволило суду,
відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224
ЦПК України, провести заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
доказів.

Дослідивши матеріали справи суд
прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 20.09.2007 року між
АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником
якого стало ПАТ «Сведбанк», та
відповідачкою ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 0310/0907/71-242,
відповідно до умов якого банк надав а
ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 38000
доларів США на придбання квартири і
зобов'язалася сплачувати проценти у
розмірі 13% річних за весь строк
фактичного користування кредитом з
кінцевим терміном повернення до 19.09.2024
року.

В забезпечення вищезазначеного
кредитного договору, 20.09.2007 року між АКБ
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 було
укладено іпотечний договір № 0310/0907/71-Z-1,
відповідно до якого належна
відповідачці на праві власності
квартира АДРЕСА_1, була передана в
іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк»,

Відповідно до ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 629 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.
Договір є обов'язковим до виконання
сторонами.

В зв'язку з порушенням ОСОБА_1 кредитних
зобов'язань, згідно наданого позивачем
розрахунку, відповідачка станом на
01.06.2013 року має заборгованість на
загальну суму 767991,33 гривень, яка
складається з: 296647,01 грв. -
заборгованість за кредитом; 180532,69 грв. -
заборгованість по відсоткам; 290811,63 грв.
- пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити фактору своє право грошової
вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно вищезазначеної норми Закону,
28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке
стало правонаступником АКБ
«ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» були укладені
договори факторингу та передачі прав
за іпотечним договором. А ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»,
в свою чергу, 28.11.2012 року уклало договір
факторингу з ТОВ «Кредитні
ініціативи». За умовами цих договорів,
кредитні договори які були укладені
між фізичними особами та АКБ
«ТАС-Комерцбанк», останнє, разом з
відступленням своїх прав вимоги
заборгованостей по кредитним
договорам від боржників, відступило
ТОВ «Кредитні ініціативи» і права
вимоги за іпотечними договорами,
включаючи і вимоги по кредитному і
іпотечному договорам які були укладені
з відповідачкою ОСОБА_1

Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про
іпотеку", ст. 589 ЦК України передбачено,
що у разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону, відповідно до
якої у разі порушення іпотекодавцем
обов'язків, встановлених іпотечним
договором, іпотекодержатель має право
вимагати дострокового виконання
основного зобов'язання, а в разі його
невиконання - звернути стягнення на
предмет іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є
застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст.
590 ЦК України заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Із положень ч. 1 ст. 35 Закону України "Про
іпотеку" випливає, що звернення до суду
з позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки можливе тільки за
умови дотримання її положень, яка
передбачає: 1) пред'явлення боржникові
та у відповідних випадках майновому
поручителю письмової вимоги про
усунення порушення забезпечення
іпотекою зобов'язання, в якому
встановлюється не менше як
тридцятиденний строк для усунення
порушення та містить попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання цієї вимоги; 2)
незадоволення вимоги іпотекодержателя
протягом установленого ним строку,
який не може бути меншим за тридцять
днів. Недотримання цих правил є
перешкодою для звернення стягнення на
предмет іпотеки, але не перешкоджає
зверненню з позовом до боржника про
виконання забезпеченого іпотекою
зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 35
Закону України "Про іпотеку".

На виконання вищезазначеної норми
Закону та п. 11 договору іпотеки від
20.09.2007 року, позивачем 02.07.2013 року на
адресу відповідачки було направлено
письмову вимогу про усунення порушень
кредитних зобов'язань (а.с.43), в якій
відповідачку було попереджено про те,
що у разі не усунення цих порушень, буде
вирішено питання про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог ст.ст. 10,11, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що відповідачкою не надано
доказів на спростування позовних вимог
та, виходячи з меж заявленого позову,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві твердження
позивача є обґрунтованими, а позов є
таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи, що, згідно п. 5 іпотечного
договору від 20.09.2007 року, вартість
предмета іпотеки становить 192950,00 грв. а
сума заборгованості за кредитним
договором складає 767991,33 грв., то суд
вважає, що визначена позивачем сума
заборгованості, стягнення якої він
просить звернути на предмет іпотеки, є
співмірною із вартістю предмета
іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.3,10, 11, 57-61, 88, 169, 212-215 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1 «про стягнення
заборгованості на предмет іпотеки»,
задовольнити повністю.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 0310/0907/71-242 від
20.09.2007 року, яка станом на 01.06.2013 року
становить 767991,33 грв. та складається з:
296647,01 грв. - заборгованість за кредитом;
180532,69 грв. - заборгованість по
відсоткам; 290811,63 грв. - пеня; звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме: на
квартиру АДРЕСА_1, яка на праві
власності належить ОСОБА_1, шляхом
проведення прилюдних торгів згідно
Закону України «Про виконавче
провадження», за початковою ціною,
встановленою на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна,
визначеною на підставі оцінки
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності незалежним експертом на
стадії оцінки майна, під час проведення
виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» судовий збір у сумі 3441,00
(три тисячі чотириста сорок одну
гривню).

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Заводський районний суд
м. Дніпродзержинська шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії повного
тексту рішення.

Суддя
Ізотов В. М.