Справа № 489/1622/14-ц
Номер провадження 2-о/489/58/14
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2014 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю заявника ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3, заінтересованої
особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу окремого
провадження за заявою ОСОБА_2,
заінтересована особа ОСОБА_4 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу
власнику,

встановив

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з заявою про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу, мотивуючи свої вимоги тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати - ОСОБА_5 і
після її смерті відкрилась спадщина у
вигляді земельної ділянки площею 0,0411
га, що розташована на території
Вознесенської міської ради.

Для оформлення спадщини, він звернувся
до приватного нотаріуса
Вознесенського міського нотаріального
округу із відповідною заявою, однак,
нотаріус повідомила його про те, що
видати йому свідоцтво про право на
спадщину не може, оскільки прізвище
спадкодавця в правовстановлюючому
документі на земельну ділянку
зазначене як "ОСОБА_5", а в свідоцтві про
смерть - "ОСОБА_5".

В зв'язку із тим, що єдиним правовим
способом поновлення її порушеного
права є звернення до суду, він змушений
звернутися до суду із даною заявою.

В судовому засіданні заявник підтримав
заяву в повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені у заяві.

Представник заявника заяву підтримав,
просив її задовольнити.

Зацікавлена особа не заперечувала
проти задоволення заяви. Вказала, що
ОСОБА_5 є її матір"ю, заявник братом.
Підтвердила обставини викладені у
заяві.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

На підставі державного акту про право
приватної власності на землю серії МК
від 05 травня 1994 року, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 3380 та
у Вознесенському МБТІ 08.07.1996 в книзі № 34
за реєстром № 3, матері заявника
належить земельна ділянка площею 0,0411
га, що розташована на території
Вознесенської міської ради (а. с. 6 ).
Однак, прізвище власника зазначене як
«ОСОБА_5», в той час як у всіх інших
документах її прізвище зазначене як
«ОСОБА_5» ( а. с. 3; 7; 8; 9).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с.
9).

Заявник зазначає, що у встановлений
законом строк звернувся до приватного
нотаріуса Вознесенського міського
нотаріального округу, однак нотаріус
надав йому роз'яснення щодо його
звернення (а. с. 4) а саме: повідомила
його про те, що видати йому свідоцтво
про право на спадщину не може, оскільки
прізвище спадкодавця в
правовстановлюючому документі на
земельну ділянку зазначене як "ОСОБА_5",
а в свідоцтві про смерть - "ОСОБА_5".

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК
України суд розглядає справи про
встановлення факту належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

Встановлення в судовому порядку факту
належності правовстановлюючого
документу на земельну ділянку його
померлій матері - ОСОБА_5 необхідне
заявнику для оформлення своїх
спадкових справ, оскільки в інший
спосіб встановити факт належності
правовстановлюючого документа
неможливо .

На запит суду КП "Вознесенське БТІ"
надало інформацію про те, що в книзі № 34
за реєстром 3 від 08.07.1996 існує запис про
реєстрацію права власності на земельну
ділянку по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, однак
будь-які заяви відсутні.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості судом встановлено, що
ОСОБА_5 належить правовстановлюючий
документ, а саме державний акт про
право приватної власності на землю
серії МК від 05 травня 1994 року,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 3380 та у
Вознесенському МБТІ 08.07.1996 в книзі № 34
за реєстром № 3.

За таких обставин суд вважає, що вимоги
заявника обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа
ОСОБА_4 про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу власнику- задовольнити.

Встановити факт належності
правовстановлюючого документу, а саме
державного акту про право приватної
власності на землю серії МК від 05
травня 1994 року, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 3380 та
у Вознесенському МБТІ 08.07.1996 в книзі № 34
за реєстром № 3 власнику ОСОБА_5,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв