30.04.2014 Справа № 756/5115/14-ц
унікальний №756/5115/14-ц
провадження № 2-з/756/108/14
УХВАЛА

30 квітня 2014 року суддя
Оболонського районного суду м.Києва
Маринченко М.М., розглянувши заяву ПАТ
комерційний банк «Правекс-Банк» про
забезпечення позову ПАТ комерційний
банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

встановив:

ПАТ комерційний банк
«Правекс-Банк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором про
відкриття кредитної лінії №531-004/08Ф від
05 вересня 2008 року у розмірі 6525401 грн. 98
коп.

Ухвалою суду від 30 квітня 2014 року
відкрито провадження у справі.

З позовною заявою позивач подав також
заяву про забезпечення позову, в якій
просить суд накласти арешт на все майно
відповідача з чого б воно не складалося
і де б воно не знаходилося та на грошові
кошти відповідача, посилаючись на те,
що існує ризик, що відповідач буде
здійснювати відчуження належного йому
майна з метою ухилення від виконання
рішення суду про стягнення
заборгованості.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, інші відомості, потрібні
для забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до абз.1 п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22.12.2006 року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Заявляючи вимоги про накладення арешту
на майно відповідача, позивач не
зазначив, яке саме майно на праві
власності належить відповідачу та
якими доказами це підтверджується. При
цьому накладення арешту на все майно
відповідача може призвести до
неспівмірності вказаного виду
забезпечення позову заявленим вимогам.

Крім того, позивачем не надано суду
будь-яких доказів, які б підтверджували
намір відповідача відчужити належне
йому на праві власності майно з метою
уникнення виконання можливого рішення
суду про стягнення боргу.

Також з кредитного договору та
договору про внесення змін до нього
вбачається, що однією із умов надання
кредиту є передача відповідачем для
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором в іпотеку банку
майна.

Оскільки на даній стадії розгляду
справи відсутні підстави вважати, що
невжиття заходів забезпечення позову,
які просить застосувати позивач, може
зробити неможливим чи утруднити
виконання рішення суду, у задоволенні
заяви про забезпечення позову слід
відмовити.

Керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ПАТ
комерційний банк «Правекс-Банк» про
забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання в 5-денний
строк з дня отримання копії ухвали
апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
М.М.Маринченко