Справа №
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 року Сарненський районний
суд Рівненської області

одноособово суддя - Власик Н.М.

при секретарі - Вознюк М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сарни подання начальника
відділу державної виконавчої служби
Сарненського районного управління
юстиції Олешкевич Ю.І. про примусове
проникнення до житла, суд-

ВСТАНОВИВ :

09 квітня 2014 року начальник
відділу державної виконавчої служби
Сарненського районного управління
юстиції Рівненської області Олешкевич
Ю.І. звернулась з поданням про
примусове проникнення до житла
боржника, посилаючись на те, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби знаходиться
виконавчий лист № 2-88 від 28.04.2011 року
виданий Сарненським районним про
стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 солідарно 47760 грн. боргу за
договором позики, 120 грн. у
відшкодування витрат, понесених на
оплату інформаційно - технічного
забезпечення розгляду справи.

Від начальнику відділу
державної виконавчої служби
Сарненського РУЮ Олешкевич Ю.І.
надійшло клопотання про розгляд
подання у її відсутність .

Дослідивши письмові матеріали
справи та подання, суд дійшов висновку,
що подання підлягає задоволенню ,
виходячи з наступного.

05 травня 2011 року державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження, про що винесено
постанову, яку направлено сторонам
виконавчого провадження.

20.02.2013 року та 04.03.2013 року під час
здійснення виконавчих дій державним
виконавцем описано рухоме майно
боржників, що знаходиться в будинку за
адресою : АДРЕСА_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зареєстровані за вказаною адресою.
Описане майно : скляний журнальний
столик, кухонні меблі, кухонний м'який
куточок, диван, 2 крісла, 2 телевізори,
сервант, двох-, трьох-, чотирьохдверні
шафи передано на зберігання ОСОБА_3 та
в подальшому виставлені на реалізацію
через торгівельну організацію. Через
відсутність попиту протягом трьох
торгів реалізувати майно не вдалось. У
зв'язку з цим, в порядку ст.. 62 п. 6 Закону
України «Про виконавче провадження»
майно запропонували стягувачу ОСОБА_4
в рахунок погашення боргу за
виконавчим провадженням, на що він
погодився та написав заяву від 29.08. 2013
року. Упродовж вересня-жовтня 2013 року
державний виконавець неодноразово
намагався вилучити нереалізоване
майно з метою передачі ОСОБА_4, однак
до будинку, де знаходиться арештоване
майно, потрапити не вдалось.

З приводу виключення
арештованого майна з опису та визнання
права власності на нього ОСОБА_5
звернулась до ОСОБА_3 з позовними
вимогами. Рішенням Сарненського
районного суду від 09.12.2013 року за
ОСОБА_5 визнано право власності на
вісім найменувань майна. Телевізори
«Соні», «Самсунг» та чотиридверна шафа
не входить в перелік майна, на яке
ОСОБА_5 має право власності. Рішення
оскаржувалось в порядку апеляційного
провадження , однак залишено без змін .

Право власності на скляний
журнальний столик не було предметом
судового розгляду.

16.01. 2014 року та 25.02.2014 року ОСОБА_3
направлено лист-повідомлення про
виїзд державного виконавця з метою
вилучення майна, яке залишилось в акті
опису, однак вказані повідомлення
залишені поза увагою .

Державним виконавцем неодноразово
здійснювалися виїзди за фактичним
місцем проживання боржника з метою
виявлення та опису майна в порядку ст.57
Закону України «Про виконавче
провадження», але боржник постійно
відсутня за місцем фактичного
проживання про що складено відповідні
акти від 24.01.2014 року та 05.03 .2014 року.

Дані обставини дають підстави
вважати, що боржники умисно
переховуються від державного
виконавця, відсутність боржників за
місцем проживання є перешкодою для
виконавчого провадження; спрямовані
на умисне невиконання судового
рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 3
статті 11 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець має
право безперешкодно входити до
приміщень та сховищ, що належать
боржникам або зайняті ними, проводити
огляд зазначених приміщень і сховищ,
при необхідності примусово відкривати
їх в установленому порядку.

Питання про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння особи при виконання судових
рішень вирішується судом за поданням
державного виконавця, відповідно до
частини 1 статті 376 ЦПК України .

У відповідності до
Конституції України проникнення до
житла допускається лише за
вмотивованим рішенням суду .

Конституційна гарантія
недоторканності житла не поширюється
на випадки, коли суспільні інтереси
вимагають правомірного обмеження прав
людини, зокрема для захисту прав і
законних інтересів інших членів
суспільства. Обмеження права особи на
недоторканність житла, яке визначено в
Конституції України і
міжнародно-правових актах, визнається
легітимним втручанням держави в права
людини з метою забезпечення загального
блага.

Відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Судом встановлено, що
причини для примусового проникнення до
житла боржника в поданні
підтверджуються.

Таким чином, доведено
достатні правові підстави для
примусового проникнення в житлове
приміщення згідно вимог статті 376 ЦПК
України.

На підставі викладеного,
керуючись статтею 376 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Подання начальника відділу
державної виконавчої служби
Сарненського районного управління
юстиції Рівненської області Олешкевич
Ю.І. про примусове проникнення до житла
задовольнити.

Надати дозвіл на примусове
проникнення до житлового будинку за
адресою АДРЕСА_1 з метою вилучення
майна, належного ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яке
не було виключено з актів опису та
арешту майна .

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Рівненської області
через Сарненський районний суд
протягом п"яти днів з дня її
проголошення.

Суддя : Н.М.
Власик