КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1086/14-ц
Провадження № 2/488/842/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.04.2014 року м.
Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі:

головуючої у справі судді
Селіщевої Л.І.,

при секретарі судового
засідання Жарліковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа Товарна біржа Нерухомість
Південь, про визнання договору купівлі
продажу нерухомого майна дійсним, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2014 року позивач - ОСОБА_2
звернулася до суду із позовом до
відповідача ОСОБА_3 про визнання
договору купівлі продажу нерухомого
майна дійсним, посилаючись на те, що 22
липня 1998 року ОСОБА_2, з однієї сторони,
та ОСОБА_3, з другої сторони, уклали
договір № 2370 купівлі-продажу 69100 часток
домоволодіння з господарськими та
побутовими спорудами і будівлями за
адресою: АДРЕСА_1, яке складається із
житлового будинку літ. А, загальною
площею 84.60 кв.м, житловою площею 59.6кв.м.;
житлового будинку літ. Б, загальною
площею 43.10 кв.м.; житловою площею 37.00
кв.м.; літньої кухні літ. И; вбиралень
літ. М,Ф; сараїв літ Р,С,У,Ц; погріба літ
Ппд; душу літ. Т; господарської будівлі
літ Х; огорож 3,5,8,14,15; та споруди літ №6.

Вказаний договір купівлі продажу був
посвідчений на Товарній біржі
Нерухомість Південь, та 23 липня 1998 року
право власності за позивачем було
зареєстровано в КП Миколаївське
міжміське бюро технічної
інвентаризації за № 172. Дана угода була
виконана сторонами повністю, однак від
нотаріального посвідчення договору
сторони ухилились.

На теперішній час позивачу стало
відомо, що вищезазначений договір
купівлі продажу нерухомого майна
необхідно в судовому порядку визнати
дійсним. Сторони при укладені договору
купівлі продажу керувалися ч. 2 ст. 15
Закону України Про товарну біржу,
відповідно до якої, угоди, які
зареєстровані на біржі, не підлягають
нотаріальному посвідченню, тому
позивач вважала, що договір укладено
згідно вимог чинного на той час
законодавства.

На підставі вищевикладеного
позивач вимушена звернутися до суду з
даним позовом.

В судове засідання сторони не
зявилися.

Позивач просила розглядати справу у
її відсутності, вимоги викладені у
позові підтримує у повному обсязі,
проти заочного розгляду справи не
заперечує.

Відповідач та її представник надали
заяву з проханням розглядати справу у
їх відсутність, позовні вимоги
визнають.

Третя особа Товарній біржі
Нерухомість Південь була належним
чином та своєчасно повідомлена про час
та місце судового засідання, заяв від
неї не надходило, причина її неявки
суду не відома.

Суд, дослідивши надані сторонами
письмові докази по справі, знаходить
позов таким, що підлягає задоволенню
виходячи із наступного.

Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УССР (в
редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент
виникнення правовідносин між
сторонами, коли одна із сторін повністю
виконала угоду, що вимагає
нотаріального посвідчення, а інша
сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд має право на
вимогу сторони, що виконала угоду,
визнати її дійсною.

Судом встановлено, що 22 липня 1998 року
ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_3, з
другої сторони, уклали договір № 2370
купівлі-продажу 69100 часток
домоволодіння з господарськими та
побутовими спорудами і будівлями за
адресою АДРЕСА_1, яке складається із
житлового будинку літ. А, загальною
площею 84.60 кв.м, житловою площею 59.6кв.м.;
житлового будинку літ. Б, загальною
площею 43.10 кв.м.; житловою площею 37.00
кв.м.; літньої кухні літ. И; вбиралень
літ. М,Ф; сараїв літ Р,С,У,Ц; погріба літ
Ппд; душу літ. Т; господарської будівлі
літ Х; огорож 3,5,8,14,15; та споруди літ №6.

Вказаний договір купівлі продажу був
посвідчений на Товарній біржі
Нерухомість Південь, та 23 липня 1998 року
право власності за позивачем було
зареєстровано в КП Миколаївське
міжміське бюро технічної
інвентаризації за № 72.

На теперішній час у позивача
виникла необхідність провести
відчуження вказаного будинку, однак
через невідповідність даного договору
вимогам закону, позивач позбавлена
можливості провести відчуження
належної їй нерухомості.

На підставі викладеного, суд вважає
за можливе, відповідно до норм ч.2 ст.47
ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК
України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати дійсним договір № 2370 від 22
липня 1998 року купівлі-продажу 69/100
часток домоволодіння з господарськими
та побутовими спорудами і будівлями,
яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та
складається із житлового будинку літ.
А, загальною площею 84.60 кв.м, житловою
площею 59.6 кв.м., житлового будинку літ.
Б, загальною площею 43.10 кв.м, житловою
площею 37.00 кв.м., літньої кухні літ. И,
вбиралень літ. М,Ф, сараїв літ Р,С,У,Ц,
погріба літ Ппд, душу літ. Т,
господарської будівлі літ Х, огорож
3,5,8,14,15, споруди літ №6, і був укладений
між ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_3,
з другої сторони, зареєстрований на
Товарній біржі Нерухомість Південь, та
зареєстрований Миколаївським МБТІ 23
липня 1998 року за реєстровим № 72.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Корабельний районний суд
м. Миколаєва шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя
Л.І. Селіщева