Єдиний унікальний номер 0529/6241/12
Номер провадження 22-ц/775/4035/2014
Головуючий у 1 інстанції: Токарєв А.Г.
Доповідач: Краснощокова Н.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді: Краснощокової Н.С.

суддів: Безрученко Ю.О., Могутової Н.Г.

при секретарі: Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 20 березня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання дитини та за
зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про виключення відомостей про
батька з актового запису,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 березня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з
відповідача на користь позивачки
аліменти на утримання сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх
видів доходів відповідача, але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 3.09.2012р. до досягнення дитиною
повноліття, у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_1 відмовлено.

У апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати вказане рішення та
направити справу на новий розгляд.
Вважає оскаржуване рішення незаконним
та ухваленим з порушенням норм
матеріального і процесуального права.
Зокрема, вказує, що з 21.06.2007р. він
перебував у зареєстрованому шлюбі з
позивачкою, вона вже мала дитину - сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Після реєстрації
шлюбу позивачка стала наполягати на
тому, щоб він став батьком дитини,
оскільки вона отримує лише соціальну
допомогу, як мати - одиночка. За її
наполяганням, з її слів, він підписав
заяву про визнання батьківства,
точного факту цього він не пам'ятає,
оскільки у цей період знаходився у
дуже пригніченому психологічному
стані через постійні сварки з
позивачкою. Але, як було встановлено
відповідною експертизою, заяву писав і
підписував саме він. На підставі цієї
заяви були внесені зміни у актовий
запис про народження дитини та батьком
записаний він. Але відповідно до ст. 126
СК України походження дитини від
батька визначається за заявою
чоловіка та жінки, які не перебувають у
шлюбі між собою. Він на момент подачі
заяви перебував у шлюбі з позивачкою,
тому орган державної реєстрації актів
цивільного стану прийняв у нього заяву
та вніс зміни у актовий запис про
народження дитини з порушенням ст. 126 СК
України. Фактично, він повинен був
оформити усиновлення дитини, а не
подавати заяву при визнання
батьківства. Тому суд неправильно
прийшов до висновку про відсутність
підстав для виключення запису про
нього, як батька, з актового запису про
народження.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваного рішення виходив із
наступних встановлених ним обставин.
Сторони перебувають у шлюбі з 21 червня
2006 року, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб. Із заяви про визнання
батьківства від 25 лютого 2009 року
вбачається, що відповідач ОСОБА_1
визнав себе батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з визнанням
батьківства, 25.02.2009 року внесені
відповідні зміни до актового запису
про народження № 11 від 03.09.2003 року,
складеного виконкомом Гришинської
сільської ради Красноармійського
району Донецької області на ОСОБА_3 та
видано свідоцтво про народження ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому батьками дитини
зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, листом відділу державної
реєстрації актів цивільного стану по
Красноармійському району. За заявою
представника відповідача у справі
було проведено судово-почеркознавчу
експертизу, висновком якої
підтверджено, що рукописні записи у
заяві про визнання батьківства, а також
підпис від імені ОСОБА_1 в рядку
«Батько» - виконаний ОСОБА_1. Оскільки
сторонами була подана заява про
походження дитини від батька -
відповідача, суд прийшов до висновку
про відсутність підстав для
виключення з актового запису про
народження дитини запис про батька.
Враховуючи, що відповідач є батьком
дитини та не надає коштів на її
утримання суд задовольнив позовні
вимоги ОСОБА_2 та стягнув з відповідача
на її користь аліменти на утримання
дитини.

В засіданні апеляційного суду
відповідач підтримував апеляційну
скаргу та наполягав на її задоволенні,
позивачка в засідання апеляційного
суду не з'явилась, про час та місце
розгляду справи повідомлена, що
підтверджено телефонограмою,
отриманою 30.04.2014р. її представником
ОСОБА_6.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення відповідача
ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Задовольняючи позов суд обґрунтовано
виходив із встановлених у справі
фактичних обставин та дотримався вимог
матеріального і процесуального
закону.

Так, судом встановлено, і це вбачається
з матеріалів справи, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
21 червня 2006 року, що підтверджується
копією свідоцтва про шлюб.

25 лютого 2009 р. вони подали спільну
заяву у відділ реєстрації актів
цивільного стану Красноармійського
районного управління юстиції про
визнання відповідачем батьківства
відносно ОСОБА_3, що народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачки ОСОБА_2 та
просили внести відомості про батька до
запису акта про народження дитини,
вказати по батькові дитини ОСОБА_3,
присвоїти їй прізвище батька ОСОБА_3,
виправити дошлюбне прізвище матері з
ОСОБА_2 на шлюбне прізвище ОСОБА_2, яке
взяте при укладенні шлюбу з батьком
дитини та видати свідоцтво про
народження дитини.

На підставі цієї заяви були внесені
зміни у актовий запис про народження
№11 від 3.09.2003р., складений виконкомом
Гришинської сільської ради
Красноармійського району Донецької
області на ОСОБА_3, а саме: прізвище
дитини «ОСОБА_3» було замінено на
«ОСОБА_3», внесено відомості про батька
дитини: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце
проживання АДРЕСА_1, а також замінено
прізвище матері з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2»
на підставі актового запису про шлюб
№178 від 21.06.2007р..

За клопотанням відповідача, який
заперечував проти написання ним заяви
у справі була проведена судова
почеркознавська експертиза, за
висновком якої рукописні записи у
заяві про визнання батьківства у
тексті, у графі «батько», підпис у
рядку «батько» виконані ОСОБА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_1 обґрунтовував
саме тим, що він не подавав заяви про
визнання батьківства. Встановивши, що
заява (текст, що стосується батька)
написана відповідачем, суд
обґрунтовано відмовив у задоволенні
зустрічного позову відповідача про
виключення запису про нього, як про
батька, з актового запису про
народження дитини.

Оскільки відповідач є батьком дитини
та не надає коштів на її утримання суд
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги про стягнення аліментів на
користь позивачки на утримання дитини
у розмірі 1/4 частини доходів
відповідача. Доводів щодо
неправильності визначення розміру
аліментів апеляційна скарга не
містить.

Доводи апеляційної скарги про те, що
органом державної реєстрації актів
цивільного стану заява про визнання
батьківства була прийнята з порушенням
вимог ст. 126 СК України через те, що
відповідач на час подачі заяви
перебував у зареєстрованому шлюбі з
позивачкою безпідставні.

Згідно з ч.1 ст. 126 СК України походження
дитини від батька визначається за
заявою жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою. Така
заява може бути подана як до, так і
після народження дитини до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану.

Зазначеною нормою визначено умови та
процедуру добровільного визнання
батьківства.

Оскільки дитина народжена до шлюбу
сторін, факт подання заяви про
добровільне визнання батьківства
після реєстрації сторонами шлюбу не
суперечить вимогам ст. 126 СК України.

Крім того, відповідач в засіданні
апеляційного суду підтвердив, що на
час написання ним заяви про визнання
батьківства він знав, що не являється
батьком дитини, оскільки познайомився
із позивачкою вже після народження
дитини.

Згідно з ч.5 ст. 136 СК України не має
права оспорювати батьківство особа,
записана батьком дитини, якщо в момент
реєстрації себе батьком дитини вона
знала, що не є її батьком.

За вказаних обставин, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального права і
порушення норм процесуального права,
які передбачені нормами ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді: