Справа № 741/153/14-ц Провадження №
22-ц/795/860/2014 Головуючий у I інстанції
-Киреєв О. В. Доповідач - Бойко О.
В.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБойко
О.В.суддів:Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.
при секретарі:Зіньковець О.О.за
участю:відповідача ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Носівського районного суду
Чернігівської області від 25 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Носівського районного суду
Чернігівської області від 25 лютого 2014
року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
уродженця с. Шепарівці Коломийського
району Івано-Франківської області,
мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, аліменти в розмірі 1/6 частини
всіх видів заробітку (доходу),
щомісячно, починаючи з 16 січня 2014 року і
до 16 липня 2015 року.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_5
звернувся з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову,
посилаючись на те, що судом неповно
з'ясовано обставини справи, висновки
суду не відповідають встановленим
обставинам та неправильно застосовано
норми матеріального права.

Апелянт вважає, що суд не врахував того,
що позивач не заперечував факту свого
ухилення від виконання батьківських
обов"язків щодо нього, а тому не може
претендувати на аліменти.

Не допитав суд свідків за його
клопотанням.

Також апелянт зазначає, що судом було
встановлено, що позивач отримує пенсію
за віком у розмірі 1100 грн., що перевищує
прожитковий мінімум, а дохід на кожного
члена його сім'ї складає близько 800 грн.
Але судом безпідставно зроблено
висновок про можливість надання
допомоги позивачу.

Вважає, що оплата лікування не
відноситься до основних життєвих
потреб, а відноситься до додаткових
витрат, з приводу чого позивач не
заявляв позовних вимог, а тому суд
невірно застосував положення ст.202 СК
України.

У судовому засіданні відповідач
підтримав апеляційну скаргу, просив її
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

По справі встановлено, що ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_6, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження Серії НОМЕР_3, виданого
Відділом ДРАЦС по Коломийському району
реєстраційної служби Коломийського
МУЮ в Івано-Франківській області (а.с.4).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 є пенсіонером, інвалідом 1 групи,
потребує постійного стороннього
догляду, знаходиться на «Д» нагляду з
приводу сечокам'яної хвороби,
хронічного пієлонефриту лівої нирки, з
приводу чого потребує оперативного
лікування. ОСОБА_6 також потребує
тотального ендопротезування правого
кульшового суглобу в плановому порядку
(а.с.10-13).

Згідно копії довідки управління ПФУ в
Носівському районі № 490 від 11 листопада
2013 року, ОСОБА_6 отримує пенсію в
розмірі 1 044 грн. (а.с.8).

Відповідно до ст. 204 СК України дочка,
син можуть бути звільнені судом від
обов'язку утримувати матір, батька та
обов'язку брати участь у додаткових
витратах, якщо буде встановлено, що
мати, батько ухилялися від виконання
своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи відповідача про те, що позивач
ухилявся від виконання своїх
батьківських обов'язків щодо нього, не
можуть бути взяті судом до уваги так, як
не підтверджені жодним доказом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 205 СК України суд
визначає розмір аліментів на батьків у
твердій грошовій сумі і (або) у частці
від заробітку (доходу) з урахуванням
матеріального та сімейного стану
сторін.

Суд 1 інстанції з урахуванням всіх
обставин справи, що підтверджені
наявними в матеріалах справи доказами,
прийшов до вірного висновку про
необхідність стягнення на користь
позивача аліментів в розмірі 1/6 частки
всіх видів заробітку відповідача.

Посилання апелянта на те, що він не
працює, дохід на кожного члена його
сім"ї складає тільки 800 грн. не
позбавляє його обов"язку як сина
надавати матеріальну допомогу
непрацездатному батьку.

Доводи апелянта стосовно того, що суд
невірно застосував ст.202 СК України не
заслуговують на увагу, оскільки
позивач в позові просив стягнути
аліменти на своє утримання, оскільки є
непрацездатним та потребує
матеріальної допомоги. Про стягнення
додаткових витрат позовні вимоги ним
не заявлялись.

З урахуванням вищевикладеного, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції та не
дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Носівського районного суду
Чернігівської області від 25 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: