Номер провадження: 22-ц/785/4009/14
Головуючий у першій інстанції Дяченко
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 27 лютого 2014 року,

встановила:

У липні 2013 р. ОСОБА_4 звернувся до суду
з вищевказаним позовом (а. с. 2 - 6), в
якому на підставі ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК
України просив стягнути з ОСОБА_5 на
його користь: - у відшкодування
матеріальної шкоди - 3 170,00 грн.; - у
відшкодування моральної шкоди - 20 000
грн.; - судові витрати.

В позові ОСОБА_4 посилався на те, що
05.04.13 р., перебуваючи у нетверезому
стані, відповідач сварився нецензурною
лайкою в його адресу та адресу його
цивільної жінки. Погрожував фізичної
розправою. Пошкодив вхідні двері.
Вартість ремонту складає - 3 169,75 грн..

22.04.13 р., приблизно о 23 годині,
відповідач, знаходячись в стані
сильного алкогольного сп'яніння,
ображав його нецензурними словами,
погрожував фізичною розправою. На
прохання припинити протиправні дії,
відповідач не реагував.

01.05.13 р., приблизно о 23 годині,
відповідач дуже гучно ввімкнув музику.
На його зауваження як завжди не
реагував.

02.06.13 р., приблизно о 21 годині,
відповідач, зустрівши його біля
будинку, влаштував скандал, під час
якого ображав його та погрожував
фізичною розправою.

06.07.13 р., приблизно 8 годині, в стані
сильного алкогольного сп'яніння
відповідач влаштував скандал йому та
його цивільній жінці. Виражався в їх
адресу нецензурною лайкою, погрожував
фізичною розправою.

Він неодноразово звертався до
міліції з приводу протиправної
поведінки відповідача, але ці
звернення залишаються без розгляду та
реагування.

Його моральний стан повністю
подавлений. Він та члени його родини
постійно знаходяться в стані тривоги
за своє життя. Він втратив сон та
спокій. В результаті бездіяльності
міліції поведінка відповідача може
привести до скоєння тяжкого злочину. У
зв'язку з бездіяльністю міліції він
почуває себе безпорадним.

Позивач в судовому засіданні
підтримав позов, просив його
задовольнити з вказаних у ньому
підстав.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав.

Рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 27.02.14 р. (а. с. 69 - 71) у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати. Ухвалити нове рішення про
задоволення його позову в повному
обсязі. Посилається на те, що рішення
суду першої інстанції ухвалено при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, невідповідності
висновків суду обставинам справи, з
порушенням норм матеріального (ст. 3
Конституції України, ст. ст. 11, 15, 22, 23, 1166,
1167 ЦК України) та процесуального (ст. ст.
3, 212, 213 ЦПК України) права: - судом надано
неналежну оцінку доказам пошкодження
дверей; - помилковим є посилання суду на
відсутність причинно-наслідкового
зв'язку між діями відповідача та
завданням шкоди.

Апелянт та його представник в
судовому засіданні підтримали доводи
та вимоги, які викладені в апеляційній
скарзі.

ОСОБА_5 в письмових запереченнях на
апеляційну скаргу вважав необхідним
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін. Посилався на те,
що позивачем не надано жодного доказу
на підтвердження своїх вимог. Надане
суду відео є недопустимим доказом,
оскільки у нього не відбиралася
відповідна згода на проведення зйомок.
Неодноразовими перевірками,
проведеними співробітниками міліції,
не встановлено очевидців скоєння ним
правопорушень. В судовому засіданні
відповідач та його представник
підтримали доводи та вимоги, які
викладені в запереченнях на апеляційну
скаргу.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
прийняли участь у судовому засіданні,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали цивільної справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні рішень, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Статтями 213, 214 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 3) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про повну відмову
в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив з того, що позов є
необґрунтованим (а. с. 70 - 71).

Колегія суддів не погоджується з
вказаними суду першої інстанції.
Вважає, що цих висновків суд першої
інстанції дійшов при невідповідності
висновків суду обставинам справи, з
порушенням норм матеріального (ст. ст.
16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України) та
процесуального (ст. ст. 11, 60, 179, 213, 2134 ЦПК
України) права. Доводи апелянта є
частково обґрунтованими.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до наявних у справі
відеозапису, світлин (а. с. 30 - 33, 47) 05.04.13
р. відповідач, перебуваючи у
нетверезому стані, сварився
нецензурною лайкою в адресу позивача.
Наніс ногою удари по вхідним дверям,
пошкодив скло вхідних дверей.

Згідно з постановою від 07.06.13 р. про
закриття кримінального провадження (а.
с. 48) влаштування відповідачем 05.04.13 р.
дебошу, висловлювання нецензурною
лайкою в адресу позивача, намагання
влаштувати бійку, гримання ногою по
вхідним дверям знайшло своє
підтвердження.

01.05.13 р., приблизно о 23 годині,
відповідач після вживання спритних
напоїв дуже гучно ввімкнув музику, чим
порушив нічний спокій. На зауваження
позивача не реагував.

Таким чином, завдання матеріальної
та моральної шкоди, яка полягає у
принижені честі та гідності,
хвилюваннях, позивачу неправомірними
діями відповідача 05.04.13 р. та 01.05.13 р.
знайшло своє підтвердження.

Між сторонами склалися
правовідносини з приводу
відшкодування завданої матеріальної
та моральної шкоди.

За правилами, передбаченим ст. ст. 1166,
1167 ЦК України, майнова шкода завдана
майну фізичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини. Моральна
шкода, завдана фізичній особі,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Відповідно до наявного у справі
розрахунку (а. с. 29) вартість ремонту
дверей складає - 3 169,75 грн.. Колегія
суддів вважає, що відшкодуванню
підлягає матеріальна шкоди у розмірі -
420, 00 грн. (вартість заміни скла у
дверях). Вказані в розрахунку інші суми
(вартість доставки, демонтажу та
монтажу дверей тощо) не приймаються до
уваги, оскільки необхідність в
проведенні вказаних операцій
позивачем не доведено.

Позивач також не довів належними та
допустимими доказами (а. с. 15, 24, 26)
викладені в позові доводи щодо скоєння
позивачем неправомірних дій 22.04.13 р.,
02.06.13 р. та 06.07.13 р., якими йому завдано
моральної шкоди.

Пунктами 3, 9, 13 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р.
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", з подальшими змінами та
доповненнями, передбачено, що під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
особі незаконними діями інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у моральних переживаннях у зв'язку із
порушенням наданих прав, порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя. Розмір
відшкодування моральної (немайнової
шкоди) суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(душевних, психічних), яких зазнав
позивач та з урахуванням інших
обставин. При цьому суд має виходити із
засад розумності, виваженості та
справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування
завданої моральної шкоди, колегія
суддів виходить з глибини моральних
страждань позивача, їх тривалості,
положення сторін у суспільстві. За
таких обставин колегія суддів вважає,
що у відшкодування моральної шкоди з
відповідача необхідно стягнути - 500,00
грн..

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог. Підставою для
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення по суті позовних вимог є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, порушення останнім
норм матеріального та процесуального
права, призвело до неправильного
вирішення справи щодо повної відмови в
задоволенні позову, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову. Необхідно стягнути
з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер
платника податків - НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер
платника податків - НОМЕР_2): - у якості
відшкодування матеріальної шкоди - 420,00
грн.; - у якості відшкодування моральної
шкоди - 500,00 грн.. В задоволенні решти
позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України,
стороні на користь якої ухвалено
рішення про часткове задоволення
позову, суд присуджує пропорційно
задоволеним вимогам (4%) з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Таким
чином, необхідно стягнути з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 судові витрати у
розмірі - 27,22 грн. = (229,40 грн. (а. с. 1) + 229,40
грн. (а. с. 1а) + 221,80 грн. (а. с. 74, 75) х 4%.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 27 лютого 2014 року -
скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний
номер платника податків - НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер
платника податків - НОМЕР_2):

- у якості відшкодування
матеріальної шкоди - 420 (чотириста
двадцять) грн. 00 коп.;

- у якості відшкодування моральної
шкоди - 500 (п'ятсот) грн. 00 коп.;

- судові витрати у розмірі - 27
(двадцять сім) грн. 22 коп..

В решті позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
А. І. Дрішлюк

М. В. Процик