Справа № 175/2799/13-ц
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2014 pоку Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Миколаївської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
встановлення факту належності
заповіту, належності документу,
сумісного проживання та визнання права
власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, та просив суд:
встановити факт належності, ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіту,
посвідченого секретарем Миколаївської
сільської ради Бондаренко Л.Г. 18
березня 2005 року, в якому вказано
прізвище заповідача «ОСОБА_2», а також
установити факт належності їй
Державного акту на право власності на
земельну ділянку площею 8,020 гектарів,
яка знаходиться на території
Миколаївської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області та належить
спадкодавцю на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю (Серія ДП № 013386), виданого 22
жовтня 2004 року Дніпропетровським
районним відділом земельних ресурсів
на підставі розпорядження голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації № 716р від 30 вересня 2004
року на ім'я ОСОБА_2, цільове
призначення якої - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, акт зареєстровано в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за № 38,
визнавши, що заповідач в своєму
заповіті вказавши спадковим майном
земельну частку (пай) мав на увазі
земельну ділянку, яка належить йому на
підставі вищевказаного Державного
акту на земельну ділянку; встановити
факт сумісного проживання позивача
разом з ОСОБА_2 на день її смерті за
адресою АДРЕСА_1; визнати за позивачем
право власності в порядку спадкування
за заповітом від 18 березня 2005 року
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на
земельну ділянку площею 8,020 гектара,
яка знаходиться на території
Миколаївської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області та належить
спадкодавцю на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю (Серія ДП № 013386), виданого 22
жовтня 2004 року Дніпропетровським
районним відділом земельних ресурсів
на підставі розпорядження голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації № 716р від 30 вересня 2004
року на ім'я ОСОБА_2, цільове
призначення земельної ділянки - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
акт зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за № 38.

Позивач в судове засідання не з'явився,
але надав заяву про розгляд справи у
його відсутність, позовні вимоги
підтримав.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, але надав заяву
про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
спадкоємцем за заповітом після смерті
її ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
(свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_2, видане виконавчим
комітетом Миколаївської сільської
ради Дніпропетровського району
Дніпропетровської області).

Так, згідно заповіту від 18 березня 2005
року, посвідченого секретарем
виконкому Миколаївської сільської
ради Дніпропетровського районного
Дніпропетровської області Бондаренко
Л.Г. за реєстраційним номером №03,
ОСОБА_2 заповідала належну їй земельну
частку (пай) ОСОБА_1

На момент смерті ОСОБА_2 була власником
земельної ділянки площею 8,020га, яка
розташована по АДРЕСА_2, цільове
призначення ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ДП
№013386, виданий 22 жовтня 2004 року на
підставі розпорядження голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації №716р від 30 вересня 2004
року, реєстраційний №38.

Разом з тим, при виготовленні
державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ДП №013386,
виданий 22 жовтня 2004 року та заповіту
від 18 березня 2005 року було допущено
описку у написанні прізвища ОСОБА_2, а
саме замість «ОСОБА_2» зазначено
«ОСОБА_2».

Статтею 1270 ЦК України для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Як вбачається із довідки Миколаївської
сільської ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області №339
від 31.05.2013 року, ОСОБА_1 з 05 лютого 2004
року проживав без реєстрації разом з
матір'ю ОСОБА_2 та займався її доглядом
за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, для
оформлення права на спадщину може
одержати свідоцтво про право на
спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.п.212,216 Інструкції про
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 03.03.2004 р.
за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом
перевіряє факт смерті спадкодавця, час
і місце відкриття спадщини, наявність
підстав для закликання до спадкоємства
за законом осіб, які подали заяву про
видачу свідоцтва, склад спадкового
майна, на яке видається свідоцтво про
право на спадщину. На підтвердження цих
обставин від спадкоємців обов'язково
вимагаються відповідні документи.
Видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
провадиться нотаріусом після подання
правовстановлювальних документів про
належність цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Постановою державного нотаріуса
Дніпропетровської районної державної
нотаріальної контори Корбусєвої Л.В.
№2190/02-31 від 27.07.2011 року позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину. Дана обставина
унеможливлює оформлення їх спадкових
прав через державну нотаріальну
контору.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що
власник майна може пред'являти позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено факт наявності спадкових
прав позивача на спірне майно та
неможливості оформлення у
встановленому законом порядку, а його
вимоги не суперечать чинному
законодавству та не порушують прав
третіх осіб, суд приходить до висновку
про обґрунтованість позову.

Керуючись ст.ст.7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 215, 223,
256-259 ЦПК України, ст.ст.1233-1236, 1268, 1270, 1296
ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської
сільської ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області про
встановлення факту належності
заповіту, належності документу,
сумісного проживання та визнання права
власності задовольнити.

Встановити факт належності, ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіту,
посвідченого секретарем Миколаївської
сільської ради Бондаренко Л.Г. 18
березня 2005 року, в якому вказано
прізвище заповідача «ОСОБА_2».

Встановити факт належності ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, Державного акту
на право власності на земельну ділянку
площею 8,020 гектарів, яка знаходиться на
території Миколаївської сільської
ради Дніпропетровського району
Дніпропетровської області та належить
спадкодавцю на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю (Серія ДП № 013386), виданого 22
жовтня 2004 року Дніпропетровським
районним відділом земельних ресурсів
на підставі розпорядження голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації № 716р від 30.09.2004 року на
ім'я ОСОБА_2, цільове призначення якої -
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
акт зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за № 38,
визнавши, що заповідач в своєму
заповіті вказавши спадковим майном
земельну частку (пай) мав на увазі
земельну ділянку, яка належить йому на
підставі вищевказаного Державного
акту на земельну ділянку.

Встановити факт сумісного проживання
ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 на день її смерті
за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
серія НОМЕР_3 виданий 05 травня 2000 року
Індустріальним РВДМУУМВС України в
Дніпропетровській області, ІПН: НОМЕР_1,
право власності в порядку спадкування
за заповітом від 18 березня 2005 року
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на
земельну ділянку площею 8,020 гектара,
яка знаходиться на території
Миколаївської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області та належить
спадкодавцю на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю (Серія ДП № 013386), виданого 22
жовтня 2004 року Дніпропетровським
районним відділом земельних ресурсів
на підставі розпорядження голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації № 716р від 30.09.2004 року на
ім'я ОСОБА_2, цільове призначення
земельної ділянки - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, акт зареєстровано в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за № 38.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя С.А. Борисов