Справа № 154/864/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Лященко О.В. Провадження №
22-ц/773/730/14 Категорія: 79 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Свистун О.В.,

суддів - Грушицького А.І., Федонюк С.Ю.,

при секретарі - Мельничук Т.Ю.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за поданням головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції Волинської області
Авраменко Надії Василівни про
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2,

за апеляційною скаргою відділу
державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції Волинської області
на ухвалу Володимир-Волинського
міського суду від 03 квітня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Володимир-Волинського
міського суду від 03 квітня 2014 року в
задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції Волинської області
Авраменко Н.В. про обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_3
відмовлено.

В поданій на ухвалу суду апеляційній
скарзі відділ державної виконавчої
служби Володимир-Волинського
міськрайонного управління юстиції
Волинської області, покликаючись на
порушення норм процесуального та
матеріального права, просив скасувати
оскаржувану ухвалу та постановити
нову, якою подання про тимчасове
обмеження виїзду за межі України
ОСОБА_3 задовольнити. Посилається на те,
що боржник ОСОБА_3 ухиляється від
сплати аліментів на утримання дітей, у
зв'язку із чим виникла заборгованість
по аліментах. Боржник на виклики
державного виконавця не реагує,
добровільно аліменти не сплачує, не
працевлаштовується.

В судове засідання представник відділу
державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції Волинської області
не з'явився, подали заяву про розгляд
апеляційної скарги без участі
представника, апеляційну скаргу
підтримують.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилася, подала заяву про розгляд
справи без її участі..

Колегія суддів, приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід відхилити, а
ухвалу суду першої інстанції залишити
без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні відділу державної
виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції Волинської області
перебуває виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2/154/356/13 від 01.04.2013 року, виданого
Володимир-Волинським міським судом
Волинської області про стягнення з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у користь ОСОБА_3
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій
грошовій сумі в розмірі по 200 грн.
щомісячно, починаючи з 15.03.2013 року і до
досягнення дітьми повноліття.

Станом на 01.03.2014 року аліменти в
добровільному порядку боржником не
сплачуються, а заборгованість
становить 4619,35 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Статтею 33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

П. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» надано право
державному виконавцю у процесі
здійснення виконавчого провадження у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань покладених на нього
рішенням, звертатись до суду з таким
поданням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
України наявність умислу та інші факти,
як обставини, які є предметом посилання
суб'єкта подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню.

Отже, враховуючи вимоги чинного
законодавства доведенню підлягає факт
ухилення від виконання даних
зобов'язань, а не факт невиконання
зобов'язань. У зв'язку з цим, з метою
всебічного і повного з'ясування всіх
обставин справи, встановлення дійсних
прав та обов'язків учасників спірних
правовідносин, суду належить з'ясувати,
чи дійсно особа мала намір не
виконувати належні до виконання
зобов'язання в повному обсязі.

Однак, звертаючись із даним поданням
головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції Волинської області
Авраменко Надії Василівни не подала
взагалі будь-яких доказів, якими
підтверджується факт ухилення
боржника від виконання зобов'язань.

Слід зазначити, що в матеріалах справи
відсутні дані, з яких би вбачалося, що
боржник належним чином був
повідомлений про дане виконавче
провадження, про надання йому терміну
для добровільного виконання, наявна
тільки постанова про відкриття
виконавчого провадження від 05.04.2013 року
(а.с. 6). Саме по собі самостійне
невиконання боржником зобов'язань
протягом строку вказаного державним
виконавцем в постанові про відкриття
виконавчого провадження, не може
свідчити про ухилення боржника від
покладених на нього рішенням суду
обов'язків. А тому, постановляючи
оскаржувану ухвалу, суд вірно дійшов
висновку щодо недоведеності факту
ухилення ОСОБА_3 від виконання
зобов'язання.

В підтвердження своїх вимог держаний
виконавець не надав суду доказів, з
яких би вбачалося ухилення боржника
від виконання рішення суду. Крім того,
не надано доказів, що ОСОБА_3 має
закордонний паспорт та виїжджає за
межі України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно відмовив у задоволенні
даного подання, оскільки не було
передбачених законом підстав для
обмеження останнього у праві виїзду за
межі України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, ухвала постановлена з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстав для її
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції Волинської області
відхилити.

Ухвалу Володимир-Волинського міського
суду від 03 квітня 2014 року у даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: