Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух
О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю.,
Леска В.В.,

при секретарі - Свіда Г.С.

розглядаючи у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Воловецької
селищної ради Закарпатської області на
рішення Воловецького районного суду
від 15 листопада 2012 року у справі за
позовом Воловецької селищної ради
Закарпатської області до ОСОБА_1, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, державне
виробниче підприємство технічної
інвентаризації по Воловецькому району
Закарпатської області, про набуття
права власності на безхазяйну річ та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Воловецької селищної ради
Закарпатської області про визнання
права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2012 року Воловецька селищна
рада Закарпатської області звернулась
до суду з зазначеним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що у 2011 році було
виявлено безхазяйне майно - нежиле
приміщення площею 21,1 кв.м, розташоване
на першому поверсі двоповерхового
будинку АДРЕСА_1. Власника об'єкта
нерухомості встановлено не було, тому
12 квітня 2011 року зазначений об'єкт
нерухомості взято на облік як
безхазяйний. Ураховуючи викладене,
просила визнати за нею право власності
на зазначене безхазяйне нерухоме
майно.

ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним
позовом про визнання права власності
на нерухоме майно нежиле приміщення
площею 21,1 кв.м, розташоване на першому
поверсі двоповерхового будинку
АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтував тим,
що внаслідок проведеної ним
реконструкції спірного орендованого
нежилого приміщення збільшилась його
вартість, тому вважав, що є підстави для
набуття ним права власності на це
приміщення.

Рішенням Воловецького районного суду
Закарпатської області від 15 листопада
2012 року у задоволенні первісного
позову відмовлено. Зустрічний позов
ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1
право власності на нежиле приміщення
площею 21,1 кв.м, розташоване на першому
поверсі двоповерхового будинку
АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 12 лютого 2013
року рішення Воловецького районного
суду від 15 листопада 2012 року в частині
вирішення зустрічного позову
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення про відмову у задоволенні
цих позовних вимог. У іншій частині
рішення суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 12 лютого 2013 року в частині
вирішення позовних вимог за первісним
позовом - скасовано, та справу в цій
частині направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі Воловецька
селищна рада просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення її позову. Вважає, що судом
першої інстанції було неправильно
встановлено обставини, які мають
значення для справи, та порушено норми
процесуального і матеріального права.

ОСОБА_1 та представник державного
виробничого підприємства технічної
інвентаризації по Воловецькому району
Закарпатської області в судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштових
відправлень (т. 2 а.с.38,39). Справу,
відповідно до положень ч. 2 ст 305 ЦПК
України, розглянуто без їх участі.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, позицію представника
Воловецької селищної ради, обговоривши
доводи скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, відповідно до
договору оренди з правом викупу від 1
лютого 2008 року, який нотаріально не
посвідчений, укладеного між
Воловецькою селищною радою
Закарпатської області та ОСОБА_1,
останньому надано в строкове платне
користування приміщення будинку
АДРЕСА_1. Термін оренди складає десять
років з моменту прийняття об'єкта, що
орендується (пункт 3.1.). Затрачені кошти
на покращення орендованого приміщення
зараховуються в орендну плату (пункт
4.2.). Згідно з пунктом 5.1.4 договору
орендар зобов'язаний здійснювати
капітальний ремонт майна, що
орендується.

Рішенням Воловецької селищної ради № 36
від 22 лютого 2008 року «Про надання
дозволу на реконструкцію» ОСОБА_1
надано дозвіл на реконструкцію
орендованого ним приміщення у будинку
АДРЕСА_1 і зобов'язано його приступити
до реконструкції після виготовлення
відповідних документів.

Отримавши відповідні дозволи, ОСОБА_1
протягом 2008-2010 років провів
реконструкцію орендованого
приміщення, вартість якого після
реконструкції збільшилася з 11452 грн. до
73730 грн. Зважаючи на ці обставини ОСОБА_1
і просив визнати за ним право власності
на це приміщення.

Відмовляючи Воловецькій селищній раді
Закарпатської області у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що діями ради, спрямованими на
набуття права власності на нежиле
приміщення як безхазяйну річ, порушені
права відповідача.

Проте рішення Воловецького районного
суду від 15.11.2012, яким визнано за ОСОБА_1
право власності на вказаний об'єкт,
скасовано рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 12 лютого 2013
року, та у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено. В касаційному порядку
рішення апеляційного суду в цій
частині не перевірялось.

Натомість, як вбачається з матеріалів
справи, 12 квітня 2011 року нежиле
приміщення площею 21,1 кв.м, розташоване
на першому поверсі двоповерхового
будинку АДРЕСА_1, було взято державним
виробничим підприємством технічної
інвентаризації по Воловецькому району
Закарпатської області на облік як
безхазяйне, про взяття майна на облік
зроблено оголошення у друкованому
засобі масової інформації (а.с. 4).

Згідно зі статтею 335 ЦК України
безхазяйною є річ, яка не має власника
або власник якої невідомий. Безхазяйні
нерухомі речі беруться на облік
органом, який здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно, за
заявою органу місцевого
самоврядування, на території якого
вони розміщені. Про взяття безхазяйної
речі на облік робиться оголошення у
друкованих засобах масової інформації.
Після спливу одного року з дня взяття
на облік безхазяйної нерухомої речі
вона за заявою органу, уповноваженого
управляти майном відповідної
територіальної громади, може бути
передана за рішенням суду у комунальну
власність.

Воловецька селищна рада, в порядку ст.
273 ЦПК України, зверталась до суду із
заявою, в якій просила ухвалити рішення
про передачу безхазяйної нерухомої
речі у власність відповідної
територіальної громади. ОСОБА_1 проти
такого рішення заперечував, і ухвалою
Воловецького районного суду від 22.05.2012
заяву було залишено без розгляду,
оскільки наявний спір про право (а.с.8).
Тому Воловецька селищна рада
звернулась до суду із даним позовом.

Зважаючи на те, що нерухома річ -
вбудоване приміщення площею 21,1 кв. м.,
яке розташоване на 1 поверсі 2-х
поверхового будинку по АДРЕСА_1 - була
взята на облік органом, який здійснює
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно як безхазяйна, Воловецька
селищна рада звернулась до суду з даним
позовом у червні 2012 року - після спливу
одного року з дня взяття його на облік,
судова колегія вважає, що є передбачені
законом підстави передати це майно у
комунальну власність.

Проте позивачем заявлено вимогу
визнати за територіальною громадою
селища Воловець право власності на
відповідну безхазяйну нерухому річ.
Відповідно до ст. 335 ЦК України
безхазяйна нерухома річ може бути
передана за рішенням суду у комунальну
власність. Відповідно до ст. 60 Закону
України „Про місцеве самоврядування в
Україні" право комунальної власності
на нерухоме майно належить
територіальним громадам, а органи
місцевого самоврядування від імені та
в інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності.
Відповідно до ст. 273 ЦПК України суд
ухвалює рішення про передачу
безхазяйної нерухомої речі у власність
відповідної територіальної громади.
Таким чином, судова колегія вважає, що
позов Воловецької селищної ради слід
задовольнити частково - безхазяйне
нерухоме майно - вбудоване приміщення
площею 21,1 кв. м., яке розташоване на 1
поверсі 2-х поверхового будинку по
АДРЕСА_1 - передати у власність
територіальної громади селища
Воловець Закарпатської області.

Зважаючи на викладене, через
неправильне застосування судом норм
матеріального права, відповідно до п. 4
ч. 1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду
першої інстанції в частині вирішення
позовних вимог за первісним позовом
слід скасувати, та ухвалити в цій
частині нове рішення.

Керуючись ст. ст. 209, 304, п. 3 ч.1 ст. 307, п. 4
ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Воловецької
селищної ради - задовольнити частково.

Рішення Воловецького районного суду
від 15 листопада 2012 року в частині
вирішення позовних вимог за первісним
позовом - скасувати, та ухвалити в цій
частині нове рішення.

Безхазяйне нерухоме майно - вбудоване
приміщення площею 21,1 кв. м., яке
розташоване на 1 поверсі 2-х поверхового
будинку по АДРЕСА_1 - передати у
власність територіальної громади
селища Воловець Закарпатської області.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Воловецької
селищної ради 358 (триста п'ятдесят
вісім) гривень 65 коп. у відшкодування
сплаченого судового збору за подання
апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча Судді: