Справа № 646/2771/14-ц
№ производства 2/646/764/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2014 р.

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого: cудді Чудовського Д.О.,

при секретарі судового засідання:
Козар К.О.,

за участю позивача: не з'явився,

відповідачі: не з'явився,

розглянувши в приміщенні суду в м.
Харкові у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2014 року до Червонозаводського
районного суду м. Харкова звернувся
позивач з позовними вимогами до ОСОБА_2
про визнання останнього таким що
втратив право користування жилим
приміщенням. Обґрунтовуючи позовні
вимоги позивач зазначив, що він набув
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
однак у цій квартирі зареєстрована
третя особа, яка не є її власником, у цій
квартирі не проживає, а тому позивач
вимушений сплачувати за таку особу
вартість житлово-комунальних послуг,
що нараховуються на відповідача, у
зв'язку з чим просить задовольнити його
позовні вимоги.

У судове позивач не з'явився, та просив
розглянути справу без його участі.

Відповідач належним чином
повідомлявся про дату та час розгляду
справи, однак у судове засідання не
з'явився, заперечень до суду не подав.

Дослідивши письмові докази, що є в
матеріалах справи суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 30.06.2010 року
заочним рішенням Червонозаводського
районного суду м. Харкова за позивачем
було визнано право власності на
квартиру АДРЕСА_1 і дане рішення набуло
законної сили. (а.с. 4). Відповідно до
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 26918932 від 04.08.2010 року
ОСОБА_1 зареєстрував право власності на
дану квартиру (а.с. 3).

Частиною 1 статті 319 ЦК України
встановлено, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно із довідкою № 645 від 25.02.2014 року
виданою КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_2
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, а
отже мав право на користування даною
квартирою.(а.с. 8).

Згідно до ст. 150 Житлового кодексу УРСР,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України
з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК
України члени сімї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

Таким чином, право користування
квартирою належить особі, якщо вона є
членом сімї власника квартири.

Як встановлено судом власником
квартири є позивач, а відповідач не є
членом його сім'ї.

Відповідно до ст. 391 КПК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Отже, реєстрація відповідача у
квартирі, що належить позивачу, обмежує
право користування власністю
останнього, а тому підлягає захисту
шляхом усунення перешкод у здійсненні
ним права користування своїм майном у
спосіб - визнання таким, що втратив
право користування жилим приміщенням.

Згідно із абз. 2 ст. 7 З.У. «Про свободу
пересування та вільний вибір місяця
проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі: судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 150, 156
Житлового кодексу УРСР, ст. 7 З.У. «Про
свободу пересування та вільний вибір
місяця проживання в Україні», ст. 1, 2, 4, 8,
10, 14, 15, 60, 61, 88, 208-209, 212, 213, 215, 224, 225, 226
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання таким, що втратив право
користування жилим приміщенням -
задовольнити повністю.

2. Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений судовий збір у розмірі 234,60
грн., іншу частину зайво сплаченого
судового збору у розмірі 0,40 грн.
повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету
України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Червонозаводський районний суд м.
Харкова шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час оголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
Д.О.
Чудовський