Справа №295/3967/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2014 року
м.
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участю секретаря - Андрушко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на малолітніх
дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з указаним
позовом, посилаючись на те, що з
відповідачем перебуває у шлюбі з 25.08.2007
року, від якого мають малолітніх дочок:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Через відсутність
порозуміння, почуття любові та різні
погляди на життя між ними припинені
шлюбні відносини, проживають окремо та
спільного господарства не ведуть.
Відповідач добровільно матеіральної
допомоги на утримання дійтей не надає.
Тому збереження шлюбу вважає
неможливим і просить його розірвати,
дітей залишити на подальше проживання
з нею, після розірвання шлюбу залишити
їй прізвище «ОСОБА_1» та стягнути з
відповідача на її користь на утримання
малолітніх дочок аліменти в розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
до досягнення дітьми повноліття.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, до суду подали письмові
заяви, у яких просять розглядати справу
у їх відсутності. У поданій до суду
заяві позивач вказала про підтримання
позовних вимог, а відповідач у заяві
зазначив, що позовні вимоги визнає.

Оскільки в матеріалах справи зібрано
достатньо доказів про взаємовідносини
сторін, суд вважає за можливе
розглянути справу у їх відсутності.

Частиною 4 ст. 174 ЦПК України
передбачено, що при визнанні
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, з'ясувавши позиції сторін та
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позовна заява, оцінивши
докази в їх сукупності, дійшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним з подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України
визначено, що суд постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 25.08.2007 року між
позивачем та відповідачем Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Житомирського міського управління
юстиції було зареєстровано шлюб, від
якого вони мають малолітніх дочок
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб та копіями
свідоцтв про народження дітей.
Діти проживають з позивачем згідно
довідки № 45, виданої 12.03.2014 року ВАТ
Житомирський завод «Автозапчастина».

У зв'язку з відсутністю між сторонами
взаєморозуміння наміру зберігати сім'ю
вони не мають, примирятися не бажають,
мір для цього не приймають.

Зважаючи на те, що збереження шлюбу
можливе тільки на почуттях взаємної
любові та поваги, взаєморозуміння та
взаємодопомоги, що є морально-правовою
основою шлюбу, суд вважає, що за даних
обставин подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам обох сторін, що
є підставою для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу за проханням
позивача суд вважає можливим залишити
їй прізвище «ОСОБА_1».

Статтею 180 СК України передбачено
обов'язок батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Добровільної угоди щодо утримання
дітей між сторонами не досягнуто.

Відповідач, будучи батьком
малолітніх дітей, зобов'язаний
здійснювати їх утримання до досягнення
ними повноліття, що відповідає
положенням ст. 51 Конституції України та
ст. 180 СК України.

Суд приймає визнання позову
відповідачем, так як таке визнання
позову не суперечить закону і не
порушує прав, свобод чи інтересів інших
осіб, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази незадовільного стану
здоров'я або непрацездатності
відповідача, відомості про перебування
на його утриманні інших осіб, його
тяжкого матеріального становища, а
також докази на підтвердження інших
обставин, які мають істотне значення
при визначенні розміру аліментів.

За подання до суду позовної заяви в
частині позову про розірвання шлюбу
позивачем сплачено судовий збір в
розмірі 243,60 грн., тому підлягає
стягненню на її користь з відповідача.
А в частині позову про стягнення
аліментів з відповідача необхідно
стягнути судовий збір в дохід держави,
так як позивач звільнена від сплати
судового збору за подання до суду
позову про стягнення аліментів, що
відповідає правилам розподілу судових
втрат, визначеним ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи викладене та
керуючись ст. 51 Конституції України, ст.
ст. 104, 105, 110, 112, 113, 180, 182, 183, 191 СК України,
ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25 серпня 2007 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Житомирського міського
управління юстиції між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 за актовим записом № 1513,
розірвати.

Малолітніх дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на
подальше проживання з матір'ю ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60
коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,
непрацюючого (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) на
малолітніх дочок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
до досягнення дітьми повноліття.

Аліменти стягувати, починаючи з 12
березня 2014 року.

Рішення суду в межах суми платежу за
один місяць підлягає негайному
виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене
до Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення про розірвання
шлюбу після набрання ним законної сили
надіслати до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Суддя
Л.М. Семенцова