Справа № 256/741/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
м. Донецьк

Калінінський районний суд міста
Донецька у складі:

головуючої судді -
Гладкої І.А.,

при секретарі - Запарі
С.Р.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовною
заявою до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів. Подану позовну заяву
позивач обґрунтувала тим, що від
спільного із відповідачем шлюбу в них
народилось двоє доньок: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають разом із позивачем, окремо
від відповідача. Старша донька ОСОБА_3
навчається платно на денному
відділенні Донецького національного
університету. Позивач також зазначила,
що відповідач аліменти нікому не
сплачує.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримала, надала пояснення
аналогічні викладеним у позовній заяви
та просила суд задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнав частково та не заперечував
проти стягнення з нього аліментів у
розмірі 1000 грн. на кожну з доньок та 550
грн. на навчання старшої доньки.

Згідно статті 1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Стаття 8 Цивільного кодексу України
визначає законодавство, відповідно до
якого суд вирішує справи. Суд вирішує
справи відповідно до Конституції
України законів України та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
встановлені Конституцією та законами
України.

Частина 1 статті 11 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачає, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
встановлено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідно до статті 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
проти них. Докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
розгляді справи. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі щодо яких виникає у сторін спір,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.1, 2 ст.75 Сімейного кодексу
України дружина, чоловік повинні
матеріально підтримувати один одного.
Право на утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи з положень ст.181 Сімейного
кодексу України способи виконання
батьками обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. При цьому
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Згідно з положеннями ст.183 Сімейного
кодексу України частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом. Якщо стягуються
аліменти на двох і більше дітей, суд
визначає єдину частку від заробітку
(доходу) матері, батька на їх утримання,
яка буде стягуватися до досягнення
найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 1 ст. 184 Сімейного кодексу
України встановлено, що, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного
кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 193 Сімейного
кодексу України, заборгованість за
аліментами стягується незалежно від
досягнення дитиною повноліття, а у
випадку, передбаченому статтею 199 цього
Кодексу - до досягнення нею двадцяти
трьох років.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу
України, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно змісту ст. 200 Сімейного кодексу
України, суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Судом встановлено, що сторони є
батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчать копії
долучених до матеріалів справи
повторно виданих свідоцтв про
народження серії НОМЕР_1; серії НОМЕР_2
відповідно.

Як вбачається судом із долученої до
матеріалів справи копії свідоцтва про
укладення шлюбсу серії НОМЕР_3,між
сторонам 23 грудня 1995 року був укладений
шлюб.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1
уклала з ДонНУ договір № 223/09 про
навчання ОСОБА_3 строком на 4 роки до 01
липня 2017 року із вартістю навчання 54000
грн.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що
відповідач має можливість надавати
позивачу матеріальну допомогу на
утримання дітей, у тому числі на
навчання старшої доньки. Під час
ухвалення рішення, суд бере до уваги
той факт, що відповідач визнав позов
частково та це не суперечить закону та
не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, а й отже позовна заява
підлягає частковому задоволенню. При
цьому суд стягує з відповідача на
користь позивача аліменти на навчання
ОСОБА_3 до 01 липня 2017 року до закінчення
договору про вінчання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України
«Про судовий збір» від сплати судового
збору звільняються позивачі - за
подання позовів про стягнення
аліментів.

Згідно ч. 3 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 75, 84, 174, 180-183, 199, 200 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 1, 8, 10, 11, 60, 88, 208-209,
212-215, 218, 223, 292, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у
розмірі 1000 грн. на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
з дня пред'явлення позову, а саме з 04
лютого 2014 року до досягнення старшою
дитиною повноліття, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у
розмірі 1000 грн. на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
з дня пред'явлення позову, а саме з 04
лютого 2014 року до досягнення нею
повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти
на навчання у розмірі 550 грн. на ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з дня пред'явлення позову,
а саме з 04 лютого 2014 року до 01 липня 2017
року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 грн.

У задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.А. Гладка
23.04.2014