АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Одинака О.О., Перепелюк І.Б.

секретар Тодоряк Г.Д.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальність «Кредитні
ініціативи» на рішення Кіцманського
районного суду Чернівецької області
від 03 лютого 2014 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи», третьої особи-приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню, -

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», третьої особи-приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню.

Посилалася на те, що 05.12.2013 року
отримала постанову державного
виконавця від 27.11.2013 року про відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
написом нотаріуса ОСОБА_3 від 13.11.2013
року про звернення стягнення на
користь ТОВ «Кредитні ініціативи» на
житловий будинок АДРЕСА_1, що є
предметом іпотечного договору від
07.07.2006 року, укладеного між акціонерним
комерційним банком «ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого є ТОВ «Кредитні
ініціативи», та нею.

№22-ц/794/ 526/ 14
Головуючий у 1 інстанції Олексюк Т.І.

Категорія 57
Доповідач Перепелюк Л.М.

Вказувала, що виконавчий напис не
підлягає виконанню, так як порушено
вимоги щодо строку вчинення
виконавчого напису нотаріуса, не
перевірено наявність такої підстави
для вчинення нотаріального напису, як
безспірність заборгованості, вказана
ТОВ «Кредитні ініціативи»
заборгованість є спірною, не
відповідає дійсності.

Просила суд визнати виконавчий напис №
1842, вчинений 13.11.2013 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, про
звернення стягнення на житловий
будинок АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про
стягнення заборгованості на користь
стягувача ТзОВ «Кредитні ініціативи» в
сумі 607078,48грн., таким, що не підлягає
виконанню.

Рішенням Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 03 лютого 2014
року позов задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 від 13
листопада 2013 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 1842 про звернення
стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1,
що належить на праві власності ОСОБА_1,
таким, що не підлягає виконанню.

Вирішено питання про судовий збір.

На дане рішення суду ТОВ «Кредитні
ініціативи» подало апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати його та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог повністю.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення
суду є безпідставним та
необґрунтованим.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», третьої особи-приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню.

Такий висновок суду ґрунтується на
нормах матеріального права та на
підставі досліджених судом доказів.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця від 27.11.2013 року
відкрито виконавче провадження про
звернення стягнення на житловий
будинок АДРЕСА_1, що є предметом
іпотечного договору від 07.07.2006 року,
укладеного між акціонерним
комерційним банком «ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого є ТОВ «Кредитні
ініціативи» та позивачкою, на користь
ТОВ «Кредитні ініціативи».

Виконавче провадження відкрито на
підставі виконавчого напису про
звернення стягнення на житловий
будинок АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1, вчиненого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 від 13
листопада 2013 року. У виконавчому написі
зазначено також, що за рахунок коштів,
отриманих від реалізації
вищезазначеного майна, задовольнити
вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у
розмірі 607 078,48 грн.,що складається із
заборгованості за кредитом - 382 465,05
гривень; заборгованості за відсотками
за користування кредитом - 220 613,43
гривень; плату за вчинення виконавчого
напису у сумі 4 000,00 грн. (а. с.5).

Згідно ст.592 ЦК України
заставодержатель має право вимагати
дострокового виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, у разі:
передання заставодавцем предмета
застави іншій особі без згоди
заставодержателя, якщо одержання такої
згоди було необхідним; порушення
заставодавцем правил про зміну
предмета застави; втрати предмета
застави за обставин, за які
заставодержатель не відповідає, якщо
заставодавець не замінив або не
відновив предмет застави.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про
іпотеку» в разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання, звернути
стягнення на предмет іпотеки (ч. 1 ст. 12).

У разі порушення іпотекодавцем
обов'язків щодо збереження чи
страхування предмета іпотеки
іпотекодержатель може скористатися
правами згідно з ч. 2 ст. 12 Закону
України «Про іпотеку».

Стаття 33 Закону України «Про іпотеку»
визначає підстави для звернення
стягнення на предмет іпотеки, серед
яких невиконання або неналежне
виконання боржником основного
зобов'язання, а також виникнення
підстав, зазначених в ст. 12 цього
Закону. У разі порушення провадження у
справі про відновлення
платоспроможності іпотекодавця або
визнання його банкрутом, або
ліквідації юридичної особи -
іпотекодавця іпотекодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
іпотеки незалежно від настання строку
виконання основного зобов'язання, якщо
іпотекодержатель і правонаступник
іпотекодавця не досягнуть згоди про
інше.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж 30 денний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про
звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.

Як роз'яснив Пленум Вищого
Спеціалізованого Суду України у п.39
постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
відповідно до ч.І ст. 590, ст. 578 ЦК України
звернення стягнення на предмет
застави/іпотеки здійснюється лише за
рішенням суду, якщо для укладення
такого договору щодо майна фізичної
особи вимагалось отримання згоди чи
дозволу іншої особи.

Відповідно до ст. 87 Закону України
«Про нотаріат» для стягнення грошових
сум або витребування від боржника
майна нотаріуси вчиняють виконавчі
написи на документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлено постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172 «Про
затвердження переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів». Вказаний Перелік
документів містить вичерпні підстави
для вчинення виконавчого напису і
розширювальному тлумаченню не
підлягає.

Згідно ст.88 Закону України «Про
нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах
між підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається
виконавчий напис, законом встановлено
інший строк давності, виконавчий
напис видається у межах цього строку.

Відповідно до положень ст. 35 Закону
України «Про іпотеку» письмова вимога
про усунення порушень - це документ, в
якому зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань,вимога про
виконання порушеного зобов'язання за
не менш тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки в разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя (ст. 33 Закону
України «Про іпотеку»).

При врахуванні вимог Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» нотаріус повинен
врахувати, що заставодержатель, який
має намір звернути стягнення на
предмет забезпечувального обтяження в
позасудовому порядку, зобов'язаний
надіслати боржникові та іншим та іншим
обтяжувачам, на користь яких
встановлено зареєстроване обтяження,
письмове повідомлення про порушення
забезпеченого обтяженням зобов'язання.
Повідомлення надсилається одночасно
із реєстрацією в Державному реєстрі
відомостей про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який
ініціює звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження,
зобов'язаний до початку процедури
звернення стягнення зареєструвати в
Державному реєстрі відомості про
звернення стягнення на предмет
обтяження. Ці вимоги стосуються
вчинення виконавчого напису за
нотаріально посвідченим договором
застави рухомого майна.

Відповідно до змісту
листа-повідомлення ПАТ «Сведбанк»,
вихідний номер №0021462, про відступлення
права грошової вимоги, повідомило
ОСОБА_4, що станом на 28 листопада 2012
року сума заборгованості за
кредитним договором становить 14096,25
доларів США, з яких: 5607,17 доларів США -
заборгованість по основній сумі
кредиту; 3834,69 доларів США -
заборгованість за процентами; 0,00 грн. -
заборгованість за нарахованою
комісією; 0,00 доларів США - нарахована
пеня; 4655,39 грн. - нарахована пеня.
Вказане повідомлення надіслано АТ
«Сведбанк» та ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс».

В повідомленні про відступлення від
14.12.2012 року за вихідним номером №0008182,
надісланого ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» та ТОВ
«Кредитні ініціативи» ОСОБА_4
зазначено, що у нього існує
заборгованість в сумі 113 314,07 доларів
США, з яких: кредитна заборгованість
47850,00 доларів США; заборгованість за
процентами 21480,02 доларів США;
заборгованість за щомісячними
комісіями 14,47 грн., заборгованість за
штрафами та пенею - 43984,05 доларів США;
заборгованість за штрафами та пенею 0,00
грн.

Таким чином, ні ТОВ «Кредитні
ініціативи», ні нотаріус перед
вчиненням виконавчого напису не
проінформували позивачку ОСОБА_1 про
наявну заборгованість, не повідомили
про вчинення виконавчого напису на
конкретно визначену суму
заборгованості у виконавчому написі.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до
висновку, що розмір заборгованості,
який банком запропоновано погасити
позивачці ОСОБА_1, значно відрізняється
від розміру заборгованості,
зазначеного у виконавчому написі
нотаріуса, тобто вказані суми не
узгоджувались із боржником та не є
безспірними, оскільки така сума не
співпадає із сумою заборгованості,
зазначеній у листі-повідомленні про
порушення основного зобов'язання, що
був направлений ОСОБА_4

Таким чином, посилання апеляційної
скарги на те, що позивач суму боргу
належними доказами не спростував, а
тому рішення суду постановлено з
порушенням ст. 10 ЦПК України і не може
вважатись законним, спростовуються
вищенаведеним, є помилковими та не
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази чи
повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.
Докази, подані з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї
статті, не приймаються, якщо сторона не
доведе, що докази подано несвоєчасно з
поважних причин.

Усупереч вимогам ст.ст. 60, 131 ЦПК
України, відповідач ТОВ «Кредитні
Ініціативи» не надало суду належні та
допустимі докази на спростування
висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальність «Кредитні
ініціативи» відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 03 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

На ухвалуможе бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий:

Судді: