СУД МІСТА КИЄВА
вул. Солом»янська, 2-А
Справа № 22- ц/ 796/4312 /2014 р.
Головуючий у 1 інстанції - Підпалий В.В.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
27.03.2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м.Києва в складі :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів - Кабанченко О.А., Заришняк Г.М.
При секретарі - Дубик Ю.Г.
Розглянули у відкритому судовому
засіданні в м.Києві
Цивільну справу за апеляційною
на рішення Печерського районного
суду м.Києва від 6.02.2014 р.
в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
про визнання повноважень ОСОБА_1
на посаді генерального директора
ТОВ «Ферліт» припиненими 20.11.2013 р.
заслухавши доповідь судді Мараєвої
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -
Рішенням Печерського районного суду
м.Києва від 6.02.2014 р. відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ
«Ферліт» про визнання повноважень
ОСОБА_1 на посаді генерального
директора ТОВ «Ферліт» припиненими
20.11.2013 р.

В апеляційній скарзі на зазначене
рішення позивач просить це рішення
скасувати і постановити рішення про
задоволення його позовних вимог,
посилаючись на незаконність рішення,
зокрема, що суд неповно з"ясував
обставини справи, не дав належної
оцінки доказам, порушив норми
матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом, позивач працював
на посаді генерального директора ТОВ
«Ферліт»

20.09.2013 р. позивач подав до ТОВ «Ферліт»
заву про намір розірвати трудовий
договір у листопаді 2013 р.

Згідно п.8.1.6. Статуту ТОВ «Ферліт»
обрання та відкликання директора,
членів виконавчого органу є виключною
компетенцією Загальних зборів
учасників ТОВ (а.с.8-19).

Призначені 5.11.2013 року позачергові
збори ТОВ «Ферліт», які мали повістку
денну «Про звільнення за власним
бажанням (згідно ст.. 38 КЗпП України)
Генерального директора ТОВ «Ферліт»
ОСОБА_1, який визначений Статутом як
одноособовий виконавчий орган даного
товариства, не відбулись.

06.11.2013 року ТОВ «Ферліт» отримало від
ОСОБА_1 заяву про розірвання трудового
договору за власним бажанням з 21.11.2013
року, в якій ОСОБА_1 просив вважати
останнім днем роботи 20.11.2013 року.

20.11.2013 року ТОВ «Ферліт» видано наказ №
20-11/13- к про звільнення ОСОБА_1 за
власним бажанням згідно ст.38 КЗпП
України на підставі поданої заяви від
06.11.2013 року, та зазначено, що останнім
днем роботи вважати 20.11.2013 року.

Листом від 21.11.2013 року представник ТОВ
«Ферліт» за довіреністю Сопов В.М.
повідомив позивача про те що
невідповідність формулювання наказу №
20-11/13- к від 20.11.2013 р. по ТОВ «Ферліт»
вимогам чинного законодавства не
дозволяє ТОВ «Ферліт» вважати його
звільненим.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців керівником ТОВ
«Ферліт» є ОСОБА_1

Вважаючи що його повноваження
Генерального директора ТОВ «Ферліт»
мають припинитися, позивач звернувся
до суд із даним позовом.

Згідно ст.4 ЦПК України суд, здійснюючи
правосуддя, захищає права, свободи та
інтереси фізичних осіб у спосіб,
визначений законами України.

Перелік способів захисту цивільних
прав і інтересів міститься в статті 16
ЦК України, яка не передбачає такого
способу захисту, як припинення
повноважень органу управління
товариства з обмеженою
відповідальністю. Проте, цей перелік не
є вичерпним, і суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений законом або
договором.

Постановлюючи рішення суд виходив,
зокрема, з того, що чинним
законодавством не передбачено способу
захисту права шляхом припинення в
судовому порядку повноважень
виконавчого органу товариства, що
позивач, звернувшись до суду із такими
вимогами, просить захистити його
порушене, як він вважає, право, обравши
неналежний спосіб захисту, а тому,
прийшов до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Такі висновки суду відповідають
вимогам закону, підтверджуються
матеріалами справи.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини
справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам
закону, підтверджуються матеріалами
справи.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 312-315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити,
а рішення Печерського районного суду
м.Києва від 6.02.2014 р. - залишити без
змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :