АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-791/1406 /2014 р.
інстанції Пилипенко С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року квітня місяця « 23» дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:
Прокопчук Л.П. Суддів:Базіль Л.В.,
Полікарпової О.М.При
секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Новокаховського міського
суду Херсонської області від « 24»
березня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року позивач ПАТ КБ
«Приватбанк» звернувся до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що банком і ОСОБА_5 08 листопада 2007 року
був укладений договір, за яким останній
отримав кредит у розмірі 800 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним і банком договір.

Відповідно до пункту 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не інформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лангується
на такий же термін.

В порушення умов кредитного договору
та приписів Цивільного кодексу України
відповідач належним чином не виконував
взятих на себе зобов'язань, у зв'язку з
чим станом на 31.10.2013 року утворилася
заборгованість у сумі 11 060,34 грн., яку
банк просив стягнути з відповідача, а
також відшкодувати йому судові
витрати.

Рішенням Новокаховського міського
суду від 24 березня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 5 372,46 грн. та судовий збір в сумі
229,40 грн., всього 5 601,86 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
цивільного процесуального
законодавства, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, які суд
вважав встановленими, просив його
скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити банку у задоволенні його
позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник ОСОБА_5
апеляційну скаргу підтримав з підстав,
викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним і
обґрунтованим, представник ПАТ КБ
«Приватбанк» просила залишити його без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено,
що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У ч.1 ст.631 ЦК України визначено, що
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Із матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що 08 листопада 2007
року ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 800
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач погодився з тим, що заява
разом з пам'яткою клієнта, умовами і
правилами надання банківських послуг,
а також тарифами складають між ним та
банком договір.

Підписаною заявою позичальника ОСОБА_5
підтвердив, що ознайомився та згоден з
умовами і Правилами надання
банківських послуг, а також тарифами
банку, які були надані йому для
ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання, якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не інформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він пролонгується на такий
самий термін.

Строк дій картки згідно з пунктом 3.1.1.
умов і правил указано на лицевій
стороні карти (місяць і рік) і вона
дійсна до останнього календарного дня
такого місяця.

Пунктом 5.4 умов передбачено, що строк
погашення по кредиту по платіжним
картам без встановлення мінімального
обов'язкового платежу, проводиться
наступним чином: строк погашення
процентів по кредиту - щомісячно за
попередній місяць; строк погашення
кредиту - в повному об'ємі, не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
платіжній карті.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 отримав
кредитну карту «Універсальна», дата
емісії якої 13.11.2007 року з терміном дії -
десятий місяць 2011 року (а.с.57, 111).

Із розрахунку заборгованості
вбачається, що відповідач в порушення
умов договору здійснював погашення
щомісячних платежів не в повному
розмірі та з порушенням строків,
останній платіж здійснив 23 грудня 2008
року, тому утворилася заборгованість
на загальну суму 11 060,34 грн.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, в межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст.267 ЦК України).

У разі неналежного виконання
позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом - повернення
яких відповідно до умов договору
визначено періодичними щомісячними
платежами, повинна обчислюватися з
моменту настання строку погашення
чергового платежу.

Відповідачем заявлено про
застосування строків позовної
давності.

З урахуванням умов кредитного договору
про повернення кредитних коштів,
здійснення останнього платежу ОСОБА_5
23 грудня 2008 року, строку дії платіжної
картки - 10й місяць 2011 року та звернення
03 грудня 2013 року банку з позовом до суду
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано стягнув з
відповідача у межах строку позовної
давності суму кредитної
заборгованості, яка складається з тіла
кредиту, процентів за користування
кредитом та комісії на загальну суму 4
369,59 грн.

Що стосується стягнення з відповідача
штрафу у розмірі 500 грн. + 5% від суми
позову, то в цій частині колегія суддів
не може погодитися з судовим рішенням
т.я вказана сума штрафу стягнена
безпідставно, виходячи з наступного.

Відповідно до п.8.6 Умов надання
банківських послуг при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми позову, який за розрахунком
позивача складає 1002,87 грн.

Статтею 258 ЦК України встановлена
спеціальна позовна давність.

Відповідно до частини 2 цієї статті
позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За встановлених вище обставин, а саме -
умов про повернення щомісячних
платежів, строку дії платіжної картки
та дати звернення банку до суду колегія
суддів приходить до висновку, що
банком пропущено спеціальний строк
позовної давності, відтак підстав для
стягнення штрафу у розмірі 1002,87 грн. не
має.

Тому рішення суду першої інстанції
підлягає зміні, а стягнення судом сума
зменшенню на суму штрафу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, в
силу ст.ст.258, 267 ЦК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Новокаховського міського суду
Херсонської області від 24 березня 2014
року в частині стягнення з ОСОБА_5 на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» заборгованості за
кредитним договором у сумі 5 372,46 грн.
змінити, зменшивши цю суму до 4 369,59 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і з цього ж часу може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя:
Л.П.Прокопчук