Справа № 489/1858/14-ц
Номер провадження 2/489/1161/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

29 квітня 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив

У березні 2014 року позивач звернулася до
суду з позовною заявою про розірвання
шлюбу, укладеного між нею та
відповідачем, посилаючись на те, що
спільне життя між ними не склалося
через втрату взаємної поваги,
розуміння, вони з відповідачем мають
протилежні погляди на сімейне життя.
Неповнолітніх дітей не мають. Спору про
поділ майна, яке набуте подружжям за
час перебування у шлюбі, немає. Просить
позов задовольнити, шлюб розірвати.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримала, вказала, що на примирення
не згодна, діти повнолітні, строк на
примирення давати недоцільно.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

Позивач звернулася до суду для
вирішення спору у правовідносинах щодо
розірвання шлюбу, укладеного з
відповідачем. Вказані правовідносини
регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного
кодексу України (далі - СК України) за
змістом яких позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя та шлюб може бути розірвано,
якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, наявність
інших обставин, що мають істотне
значення.

Відповідно до Свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_1, 16 січня 1992 року відділом
РАЦС Ширакського району м. Ленінакан,
Вірменія зареєстровано шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_1, про що зроблено запис за № 22.

Позивач зазначила, що неповнолітніх
дітей вони не мають, примирення не
можливе.

З'ясувавши обставини справи, суд
приходить до висновку про
недоцільність застосування заходів,
передбачених ст. 111 СК України, щодо
примирення подружжя.

Спору про поділ майна, яке набуте
подружжям спільно за час перебування у
шлюбі, на час розгляду справи не має.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню так як судом
встановлено, що шлюбні стосунки
фактично припинені подружжям, а їх
поновлення та примирення сторін не
можливе та подальше збереження шлюбу
суперечитиме інтересам позивача.

Позивач просила не стягувати з
відповідача судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 105, 110-114 СК України, ст. ст. 3, 15, 88,
209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, 16 січня 1992 року відділом РАЦС
Ширакського району м. Ленінакан,
Вірменія, актовий запис в книзі № 22 -
розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 залишити без
змін.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив , за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв