Справа № 653/3905/13-ц
Провадження № 2/653/129/14
РІШЕННЯ

іменем України

24 квітня 2014 року
м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської
області в складі:

головуючого судді Крапівіна О.П.

при секретарі
Пшенична В.М.

за участю
сторін

представника позивача ОСОБА_1, та
адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Генічеську справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
спільною сумісною власністю подружжя,
розподіл майна, стягнення компенсації
за частину спільної сумісної власності
,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4 про розподіл
майна, в якому просить суд визнати
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя - прибудову літ. «а» площею 55,9
кв.м., сараї літ. «Ж», «Г», «Е», навіси
літ. «Д», «З», що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1,НОМЕР_1, та стягнути з ОСОБА_4 на
її користь половину ринкової вартості
прибудови літ. «а», сараї літ. «Ж», «Г»,
«Е», навісів літ. «Д», «З», що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,НОМЕР_1
що становить 52 610 гривень 50 копійок.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги, пояснила, що
з січня 1995 року вона перебувала з
відповідачем в зареєстрованому шлюбі,
який у 2007 році був розірваний за
рішенням Генічеського районного суду.
В період шлюбу, 22 грудня 2000 року
відповідачем за біржовим договором
купівлі-продажу № ГФ-12-077-Н було продано
належні йому на праві особистої
приватної власності 3/40 і 9/40 частин
домоволодіння НОМЕР_2 по АДРЕСА_1. В цей
самий день, 22 грудня 2000 року відповідач
за біржовим договором купівлі-продажу
№ ГФ-12-078-Н придбав домоволодіння
НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, жилою площею 37,6 кв.м.
Право власності на відчужене майно
відповідач набув до реєстрації шлюбу.
За час її спільного проживання з
відповідачем в житловому будинку
НОМЕР_1 збудовані за цією адресою:
прибудова літ. «а» до житлового будинку
літ. «А», сараї літ. «Ж», «Г», «Е», навіси
літ. «Д», «З». В серпні 2008 року вона
зверталася до Генічеського районного
суду з позовом про визнання
вищевказаного житлового будинку
об'єктом спільної сумісної
власності подружжя, його розподіл та
визначення порядку користування
земельною ділянкою. Рішенням суду від 02
жовтня 2012 року в задоволені її позову
було відмовлено, оскільки нею не було
доведено, що майно (житловий будинок) за
час шлюбу істотно збільшилося у своїй
вартості внаслідок спільних трудових
чи грошових затрат.

Вважає, що розділ між ними прибудови,
сараїв та навісу, як майно подружжя, є
недоречним, оскільки відповідно до
вимог ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки.
Основні положення» при розподілі
необхідно ділити житлову площу, розділ
нежитлової не допускається , оскільки
судом вже встановлено той факт, що в 2000
році спірний будинок було придбано за
кошти відповідача, які належали йому
особисто, тобто за кошти, які він
отримав від продажу частин
домоволодіння НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, тому
вважає необхідним просити суд
стягнути з відповідача половину
ринкової вартості тих споруд були
зведені нами за час шлюбу.

В рамках розгляду цивільної справи за
її позовом про розподіл спірного
житлового будинку, було проведено
судову будівельно - технічну
експертизу зокрема перед експертом
Херсонського Відділення одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз Васильєвою Н.І. ставилося
питання про визначення ринкової
вартості спірного житлового будинку.
Відповідно до висновку № 1289/1299 від 31
травня року ринкова вартість прибудови
літ. «а» становить 96 989,00 грн., сараю літ.
«Ж» 1 946,0,0 грн., сараю літ. «Г» - 1236,00 гри.,
сараю літ. «Е» -1 322,00 грн., навісу літ. «З»
- 1 888,00 гривень. вважає можливим
врахувати даний висновок судового
експерта як доказ визначення ринкової
вартості спільно збудованого майна -
прибудови, сараїв, навісів.

На пропозицію добровільно сплатити
частку, а саме половину цієї вартості у
розмірі 52 610,50 грн. відповідач
відмовляється, тому змушена звернутися
до суду з позовом.

Просить, визнати об'єктом спільної
сумісної власності подружжя -
прибудова літ»а» площею 55,9 кв.м., сараї
літ. «Ж», «Г», «Е», навіси літ. «Д», «З»,
що розташовані адресою: АДРЕСА_1, НОМЕР_1
стягнути з ОСОБА_4 на її користь
половину ринкової вартості прибудови
літ. «а», сараїв літ. «ж», «Г», «Е»,
навісів літ. «Д», «З», що розташовані
адресою: АДРЕСА_1, становить 52 610
(п'ятдесят дві тисячі шістсот десять)
гривень 50 копійок.

Відповідач позов не визнає, пояснив, що
будинок НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 придбано ним
під час шлюбу з ОСОБА_3, але на кошти,
отримані від продажу частини будинку
НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, НОМЕР_2 в м.
Генічеську, яка перейшла у власність
ОСОБА_4 в порядку спадкування. До
спірного будинку було побудовано
прибудову, але не за спільні кошти
подружжя, а за гроші сестри ОСОБА_4 Крім
того вона зловживала спиртними
напоями, вела непристойне життя та не
могла нічого будувати, про що свідчить
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
щодо їх спільного сина. Також таке
питання вже розглядалось судом, було
визнано , що такий будинок є його
власністю, тому нічого сплачувати
позивачу не повинен.

Представник відповідача також
заперечив позов. Пояснив, що справа за
позовом ОСОБА_3 вже розглядалась, але в
тому провадженні вона просила визнати
весь будинок спільною сумісною
власністю подружжя, судом було
відмовлено з задоволенні такого
позову, зараз воно ставить питання що
будинок є спільним, але це не
відповідає дійсності.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що вона знає ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
вона їх кума, з 1992 року по 1995 рік вони
жили в цивільному шлюбі, потім уклали
шлюб офіційно, в 2007 році вони
розлучились, також пояснила що в той
період купували будинок та
добудовували кімнату разом.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснив що, знає ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в 2007
році вони розлучились, коли були у
шлюбі то купили будинок по
АДРЕСА_1,НОМЕР_1, та добудовували його
разом, будувати допомагав брат ОСОБА_3.

В суді встановлені наступні факти та
відповідні ним правовідносини:

Сторони з 03.01.1995 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, який у 2007 році
був розірваний.

22.12.2000 року за біржовим договором
купівлі-продажу № ГФ-12-077-Н ОСОБА_4
продав належні йому на праві особистої
приватної власності 3/40 і 9/40 частин
домоволодіння НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 за 5000
грн.

На підставі рішень Генічеського
міськвиконкому № 417 від 22.11.2001 року та
дозволу на виконання будівельних робіт
№ 64 від 03.12.2001 року ОСОБА_4 збудовані
прибудова до житлового будинку та
господарські будівлі. Внаслідок
самовільно проведеного переобладнання
будинку збільшилася житлова площа на
26,5 м2 .

Також, Рішенням Генічеського районного
суду від 02.10.2012 року (а.с.9) в позові
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
житлового будинку об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, його
розділ та визначення порядку
користування земельною ділянкою -
відмовлено.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
визнання особистої приватної
власності на житловий будинок -
задоволено.

За ОСОБА_4 визнано право особистої
приватної власності на житловий
будинок з надвірними будівлями,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
НОМЕР_1.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 СК України визначено,
що особистою приватною власністю
дружини (чоловіка) є майно, набуте нею
(ним) за час шлюбу, але за кошти, які
належали їй (йому) особисто.

Такі ж положення щодо правового режиму
майна подружжя були встановлені й
ст.ст. 22, 24 КпШС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України якщо
майно дружини, чоловіка за час шлюбу
істотно збільшилося у своїй вартості
внаслідок спільних трудових чи
грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Оскільки домоволодіння НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1, належить ОСОБА_4 на праві
особистої приватної власності, яке
визнане за останнім за рішенням
Генічеського районного суду від 02.10.2012
року (а.с.9), яке набрало законної
чинності. То позовні вимоги ОСОБА_3
визнати об'єктом спільної сумісної
власності подружжя - прибудови площею
55,9 кв.м., сараї літ. «Ж», «Г», «Е», навіси
літ. «Д», «З», що розташовані адресою:
АДРЕСА_1, НОМЕР_1 стягнути з ОСОБА_4 на її
користь половину ринкової вартості
прибудови літ. «а», сараїв літ. «ж», «Г»,
«Е», навісів літ. «Д», «З», що
розташовані адресою: АДРЕСА_1,
становить 52 610 (п'ятдесят дві тисячі
шістсот десять) гривень 50 копійок -
задоволенню не підлягають.

Відповідно до витягу з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
за ОСОБА_4 зареєстровано право
власності на нерухоме майно: житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами за адресою АДРЕСА_1,НОМЕР_1,
при цьому прибудова «а», сараї «Б», «Ж»,
«Г», «Э» не введені до експлуатації.
(а.с.101-102).

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України
від 1 липня 2004 року "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Розташовані на земельній ділянці поряд
із житловим будинком
господарсько-побутові будівлі й
споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо
відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є
приналежністю головної речі (будинку).
У зв'язку із цим прийняття в
експлуатацію таких об'єктів
нерухомості має здійснюватися
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
спосіб, визначений Порядком прийняття
в експлуатацію індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, громадських будинків I
та II категорії складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженим наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 24 червня 2011 року № 91.

Таке майно прибудова «а» площею 55,9
кв.м., сараї літ. «Ж», «Г», «Е», навіси
літ. «Д», «З» не введені до експлуатації
у спосіб визначений законом, тому не є
об'єктом права власності, воно не може
бути предметом поділу та встановлення
порядку користування в судовому
порядку; на нього не може бути звернено
стягнення за виконавчими документами,
у тому числі продаж його з прилюдних
торгів.

За таких умов позов задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст., 60, 57,62 Сімейного
Кодексу України, 10,15,58-60,61,209,213,218,223 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
спільною сумісною власністю подружжя,
розподіл майна, стягнення компенсації
за частину спільної сумісної власності
, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду до Генічеського районного
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Генічеського

районного суду
О.П.
Крапівіна