У х в а л а

28 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого судді
Луспеника Д.Д.,

суддів:
Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Червинської
М.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвал Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 липня 2013 року,
18 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до комунального підприємства по
утриманню та експлуатації житлового
фонду «Липкижитлосервіс» (далі - КП
«Липкижитлосервіс»), ОСОБА_4 про
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що 30 квітня 2009 року її було
звільнено з роботи у зв'язку із
скороченням штату працівників на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, проте
фактичної зміни в організації
виробництва і праці на підприємстві не
відбувалося, тому вважала своє
звільнення незаконним.

У зв'язку з цим, позивачка просила суд
визнати наказ про її звільнення
незаконним, поновити її на роботі на
посаді паспортиста
КП «Липкижитлосервіс», стягнути з
КП «Липкижитлосервіс» на її користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 1 травня 2009 року по 1
травня 2010 року та 10 тис. грн на
відшкодування моральної шкоди;
стягнути з ОСОБА_4 на її користь 100 тис.
грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 4 травня 2012 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 4 травня 2012 року,
у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 липня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 4 травня 2012
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 4 травня 2012 року на підставі
п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

У серпні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із заявою про перегляд рішення
Печерського районного суду м. Києва від
4 травня 2012 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 6 вересня 2012 року у
задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 4 травня 2012 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами
відмовлено.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 28 вересня 2012 року задоволенні
заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення
Печерського районного суду м. Києва від
4 травня 2012 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами
відмовлено.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 25 січня 2013 року в черговий раз
відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заяви
про перегляд рішення Печерського
районного суду м. Києва від 4 травня 2012
року у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
15 травня 2013 року ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 6 вересня 2012
року та ухвалу Печерського районного
суду м. Києва від 28 вересня 2012 року
залишено без змін. Ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 25 січня 2013
року скасовано.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 грудня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328
ЦПК України за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного
суду м. Києва від 06 вересня 2012 року,
ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 28 вересня 2012 року, ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
25 січня 2013 року, ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 19 листопада 2012 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15
травня 2013 року.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_5 про перегляд ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 липня 2013 року та 18 грудня 2013
року з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, зокрема, ст. ст. 3, 4, 36,
п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за заявою ОСОБА_3
про перегляд судового рішення слід
відмовити з наступних підстав.

Згідно з п. 9 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення суду касаційної
інстанції, що набрали законної сили та
спір був вирішений по суті.

Наведені заявником доводи з посиланням
на судові рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 вересня 2013 року, 3
жовтня 2013 року, 24 січня 2014 року не
містять ознак, які згідно вимог
вищевказаної норми є підставою для
перегляду судових рішень, оскільки із
доданих до заяви судових рішень не
вбачається однакових фактичних
обставин та подібних правовідносин у
порівнянні з судовими рішеннями, які
оскаржуються.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ відмовляє у допуску до
провадження Верховного Суду України
справи за позовом ОСОБА_3 до
комунального підприємства по
утриманню та експлуатації житлового
фонду «Липкижитлосервіс», ОСОБА_4 про
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
комунального підприємства по
утриманню та експлуатації житлового
фонду «Липкижитлосервіс», ОСОБА_4 про
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди до провадження Верховного Суду
України за заявою ОСОБА_3 про перегляд
ухвал Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 липня 2013 року,
18 грудня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник Судді:
Б.І. Гулько А.О.
ЛеськоС.Ф. Хопта М.Є. Червинська