Справа №173/751/14-ц
Провадження №2/173/631/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 р. Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області

У складі: головуючої - судді Петрюк Т.М

При секретарі - Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Верхньодніпровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Верхньодніпровське
сільськогосподарське підприємство
Агрофірма «Промінь», третя особа, що не
заявляє самостійних вимог: управління
держземагенства у
Верхньодніпровському районі, про
розірвання договору оренди земельної
ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач ОСОБА_1,
з позовом про розірвання договору
оренди земельної ділянки до
відповідача ТОВ «Верхньодніпровське
сільськогосподарське підприємство
Агрофірма «Промінь», третя особа, що не
заявляє самостійних вимог: управління
держземагенства у
Верхньодніпровському районі
посилаючись на наступне: він є
власником земельної ділянки площею 4.2898
га., розташованої на території
Зарічанської сільської ради
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 03.03.2014 року
індексний № 18511621, попереднім
правовстановлюючим документом був
державний акт на земельну ділянку ДП
046096 від 02.06.2004 року.

16.05.2011 року між ним та відповідачем
було укладено Договір оренди вказаної
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, на умовах своєчасного
внесення орендної плати, з урахуванням
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, та з урахуванням коефіцієнта
індексації, строком на 50 років.

Відповідачем з моменту укладання
договору жодного разу не сплачено
орендної плати за землю, тобто існує
систематичне невиконання істотних
умов договору. Крім того його земельну
ділянку з 2004 року по 2014 рік фактично
обробляла інша особа, з якою він має
намір укласти договір оренди. Тобто
відповідач не виконує умов, укладеного
договору оренди земельної ділянки та
не приступив до використання земельної
ділянки за призначенням, що й стало
підставою звернення до суду

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали в
повному об»ємі, давши пояснення
фактично установлені матеріалами
справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечував, при цьому
пояснив, що з часу укладення договору
оренди земельної ділянки ТОВ
«Верхньодніпровське
сільськогосподарське підприємство
агрофірма «Промінь», зобов»язання за
договором оренди виконувались
належним чином. Позивачу щорічно
сплачувалась орендна плата в сумі,
визначеній умовами договору. Дану
орендну плату отримував представник
позивача, який згідно довіреності
уповноважений на отримання орендної
плати. Також товариством виконуються
обов»язки щодо обробітку земельної
ділянки. Позивачем не надано доказів
того, що відповідач земельну ділянку
позивача не обробляє, а довідка
сільської ради на його думку не може
бути підтвердженням того, що
відповідачем земельна ділянка
позивача не обробляється, так як
сільська рада не є суб»єктом
господарювання і до її компетенції не
відноситься видача таких довідок.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог: управління
держземагенства у
Верхньодніпровському районі в судове
засідання не з»явився, подавши заяву
про слухання справи у відсутність його
представника.

Вислухавши пояснення осіб, що
приймали участь у розгляді справи,
дослідивши надані сторонами докази,
суд прийшов до висновку про те, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають за наступними підставами.

За вимогами ст.11 ЦПК України- суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть учать у справі.

Ст.13 Закону України «Про оренду
землі» - визначено поняття договору
оренди землі: Договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1,
є власником земельної ділянки площею
4.2898 га., розташованої на території
Зарічанської сільської ради
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 03.03.2014 року
індексний № 18511621, що підтверджується
свідоцтвом про право власності.

16.05.2011 року між позивачем та
відповідачем було укладено Договір
оренди земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, на умовах своєчасного
внесення орендної плати, з урахуванням
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, та з урахуванням коефіцієнта
індексації, строком на 50 років, який
зареєстрований в книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі у відділі держкомзему у
Верхньодніпровському районі за №
01854.

Відповідно до п. 10 розділу 4
Укладеного між сторонами договору
орендна плата сплачується орендарем у
розмірі 3% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки з урахуванням
коефіцієнта індексації, складаючи 1296.38
грн., за календарний рік або у вигляді
сільськогосподарської продукції

Відповідно до п. 12 розділу 4
укладеного між сторонами договору
орендна плата вноситься у такий
термін - один раз на рік після збору
урожаю до першого грудня поточного
року.

Відповідно до ст. 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК
України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов»язковим для виконання сторонами

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов"язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог та умов -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до наданої
представником відповідача копії
відомості про видачу орендної плати
встановлено, що орендна плата за
договором, укладеним між сторонами
виплачувалась представнику позивача
ОСОБА_2, 31.10.2011 року, 31.10, 2012 року та 31.10.2013
року. Відповідно до наданої суду копії
довіреності від 14.03.2011 року,
встановлено, що ОСОБА_1, уповноважив
ОСОБА_3, управляти належною йому
земельною ділянкою площею 4.2898 га,, що
розташована на території с. Заріччя
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області в тому
числі і отримувати орендну плату.

Таким чином з наданих
представником відповідача доказів
вбачається, що протягом дії
укладеного між сторонами договору
обов»язки відповідача щодо сплати
орендної плати, виконувались
відповідно до умов укладеного
договору. Орендну плату отримувала
уповноважена на її отримання особа.
Посилання представника позивача на те,
що на даний час дана довіреність
скасована, не впливає на виконання
відповідачем своїх обов»язків за
договором оренди земельної ділянки,
так як згідно оглянутої в судовому
засіданні заяви позивача ОСОБА_1, про
відкликання довіреності, виданої
ОСОБА_3, вбачається, що така заява
подана позивачем до нотаріальної
контори 03.12.2013 року. Тобто вже після
отримання орендної плати
представником в 2013 році. Таким чином,
відповідач проводив виплату
орендної плати уповноваженій
позивачем на це особі. І в свою чергу
уповноважена особа отримувала орендну
плату в межах своїх повноважень.

Виходячи з вище викладеного, суд
вважає, що підстави для задоволення
позовних вимог про розірвання
договору оренди земельної ділянки в
зв»язку з невиконанням відповідачем
взятих на себе обов»язків щодо сплати
орендної плати за користування
земельною ділянкою відсутні.

Другою підставою за якою позивач
просить розірвати договір оренди
земельної ділянки є його посилання на
те, що відповідач з моменту укладання з
ним договору оренди земельної ділянки
не обробляв вказану земельну ділянку.
Тобто не виконував взяті на себе
обов»язки, щодо використання земельної
ділянки за цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 7 ст. 25 ЗУ «Про
оренду землі» - Орендар земельної
ділянки зобов'язаний: приступати до
використання земельної ділянки в
строки, встановлені договором оренди
землі, зареєстрованим в установленому
законом порядку.

Укладеним між сторонами
договором оренди земельної ділянки не
пердбачані строки протягом яких
орендар повинен приступити до
використання земельної ділянки.

Відповідно до наданої
Зарічанською сільською радою довідки
вбачається, що земельну ділянку
ОСОБА_1, обробляє приватний
підприємець ОСОБА_4 Крім того суду для
огляду надавався договір оренди
земельної ділянки, укладений між
позивачем та ОСОБА_5, в 2004 році строком
на 10 років, зареєстрований
Зарічанською сільською радою, тобто
відповідно до порядку реєстрації
договорів оренди земельної ділянки, що
діяли на той час.

Так як жодною із сторін суду не
надано доказів того, хто в даний час
обробляє земельну ділянку позивача,
так як ні надані суду копії договорів
оренди земельної ділянки, ні довідка
Зарічанської сільської ради не можуть
в повній мірі підтвердити факт, що
земельну ділянку позивача обробляє не
відповідач, а ПП ОСОБА_4, суд вважає
даний факт є недоведеним. Але
враховуючи той факт, що договір оренди
земельної ділянки укладений між
позивачем та відповідачем пізніше, ніж
з ПП ОСОБА_4, зареєстрований в
установленому в законі порядку. Крім
того суду надані докази того, що
позивачу сплачувалась орендна плата
відповідачем , а не ПП ОСОБА_4, суд
вважає, що відповідач використовує
земельну ділянку відповідача, отримує
прибуток та сплачує, передбачену
договором орендну плату.

Виходячи з вище викладеного, суд
вважає, що підстав для розірвання
договору оренди земельної ділянки,
укладеного між сторонами з підстави
невикористання відповідачем
земельної ділянки у позивача немає.

Тому, суд вважає, що в задоволенні
позовних вимог про розірвання договору
оренди земельної ділянки позивачу
потрібно відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалене
рішення. суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Так як позивачу відмовлено в
задоволенні позовних вимог, то
понесені ним судові витрати по сплаті
судового збору відшкодуванню за
рахунок відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212, 213, 214,
215 ЦПК України, суд,_

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Верхньодніпровське
сільськогосподарське підприємство
Агрофірма «Промінь», третя особа, що не
заявляє самостійних вимог: управління
Держземагенства у
Верхньодніпровському районі, про
розірвання договору оренди земельної
ділянки площею 4.2898 га, розташованої на
території Зарічанської сільської ради
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області, укладеного
16 травня 2011 року між ОСОБА_1 та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Верхньодніпровське
сільськогосподарське підприємство
Агрофірма «Промінь», зареєстрованого у
відділі Держкомзему у
Верхньодніпровському районі
Дніпропетровської області 24 жовтня 2012
року за № 1854 та у стягненні
понесених судових витрат - позивачу
ОСОБА_1 відмовити

Рішення може бути оскаржене до
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з моменту його
проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги через
Верхньодніпровський районний суд.
Особи, які брали участь у судовому
засіданні, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання цього
рішення.

Рішення набирає чинності після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги та/або заяви про
скасування заочного рішення, якщо така
скарга та/або заява не подавались. У
випадку подання апеляційної скарги
або заяви про скасування заочного
рішення, рішення суду набирає
чинності після розгляду справи судом
апеляційної інстанції, або після
перегляду заочного рішення судом, який
його постановив, якщо рішення не було
скасоване або змінене.

Суддя
Петрюк Т.М.