Справа № 303/2412/14-ц
Номер рядка статистичного звіту - 2
У Х В А Л А

29 квітня 2014 року
м.
Мукачево

Суддя Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області Заболотний А.М., розглянувши
заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, третя особа приватний
нотаріус Мукачівського районного
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання правочину удаваним,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус
Мукачівського районного нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання правочину
удаваним.

Одночасно із поданням позовної заяви
до суду представник позивач подала
заяву про вжиття заходів забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
нерухоме майно - житловий будинок
АДРЕСА_1. В заяві вказує на те, що у
зв'язку з укладенням між сторонами
договору купівлі-продажу житлового
будинку АДРЕСА_1, є підстави вважати, що
відповідач має намір відчужити спірний
будинок, а тому невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим в подальшому виконання
рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
заяви про забезпечення позову слід
відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі. Крім
того, відповідно до п. 1 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
22.12.2006 року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» єдиною підставою
для забезпечення позову є відповідне
клопотання у формі мотивованої заяви
будь-кого з осіб, які беруть участь у
справі. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи після відкриття
провадження у ній (за винятком випадку,
передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Позов забезпечується, згідно з п. 1 ч. 1
ст. 152 ЦПК України, накладенням арешту
на майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

З поданої до суду заяви вбачається, що
заявник просить забезпечити позов
шляхом накладення арешту на нерухоме
майно - житловий будинок АДРЕСА_1,
власником якого, згідно з витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно № 20015906 від 04.04.2014 року, є
ОСОБА_3, відповідач по справі.

Як вбачається з позовних вимог, позивач
просить визнати договір
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1 удаваним правочином, а
відносини сторін визнати такими, що
регулюються правилами правочину -
договору довічного утримання, який
сторони насправді вчинили. Таким чином,
позивач просить суд встановити, що між
сторонами фактично був укладений
договір довічного утримання, а не
купівлі-продажу.

Виходячи з предмету спору, у випадку
ухвалення судом рішення про
задоволення позову, власником
житлового будинку АДРЕСА_1, в силу ст. 748
ЦК України, в будь-якому випадку
залишається ОСОБА_3

Таким чином з урахування доказів
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог заяви про забезпечення
позову, судом не встановлено, що існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання рішення, тому як
правові наслідки правочинів на право
власності ОСОБА_3 не впливають.

За таких обставин та за відсутністю
доказів, які б свідчили про те, що
невжиття заходів забезпечення позову
призведе до наслідків, зазначених ч. 3
ст. 151 ЦПК України у задоволені заяви
про забезпечення позову слід
відмовити..

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа приватний нотаріус
Мукачівського районного нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання правочину
удаваним - відмовити

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
А.М.Заболотний