У Х В А Л А

28 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Мазур Л.М.,
Маляренка А.В.,

Фаловської І.М.,
Юровської Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 листопада 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «БТА Банк» до
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

та зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«БТА Банк» про визнання зобов'язання за
договором поруки припиненим,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року Публічне акціонерне
товариство «БТА Банк» (далі -ПАТ «БТА
Банк») звернулось до суду з указаним
позовом, в якому просило стягнути
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь
ПАТ «БТА Банк» заборгованість за
кредитним договором № 03/07-О від 09
листопада 2007 року та за додатковою
угодою № 1 до кредитного договору №
03/07-О від 21 вересня 2009 року у розмірі 486
232 грн 30 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 09
листопада 2007 року між ВАТ «БТА
Банк» та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
останній отримав кредит у розмірі 61 200
доларів США на строк до 09 листопада 2011
року. Також, між банком та ОСОБА_3 09
листопада 2007 року було укладено
договір поруки. 21 серпня 2009 року між
банком та ОСОБА_4 було укладено
додаткову угоду № 1 до кредитного
договору, згідно з якою визначено суму
кредиту у розмірі 326 459 грн 62 коп. та
новий графік платежів. Зазначав, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не виконують взяті на
себе зобов'язання за договорами
кредиту та поруки.

У березні 2011 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із зустрічним позовом, в якому
просила визнати договір поруки від 09
листопада 2007 року припиненим.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона не
давала згоди на укладення між ВАТ «БТА
Банк» та ОСОБА_4 додаткової угоди від 21
серпня 2009 року, якою було
змінено валюту кредитування та
додатково введено комісію. Зазначила,
що не підписувала другу сторінку
договору поруки щодо відповідальності
сторін. Крім того, на її думку, банком
пропущено строк звернення до суду з
вимогами до неї.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 20 червня 2012 року
позов ПАТ «БТА Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3
на користь ПАТ «БТА Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 03/07-О від 09 листопада 2007
року та додатковою угодою № 1 до
кредитного договору № 03/07-О від 21
вересня 2009 року у загальній сумі 486 232
грн 30 коп., з яких строкова
заборгованість за кредитом складає 196
211 грн 86 коп., прострочена
заборгованість за кредитом - 118 541 грн 61
коп., строкова заборгованість за
сплатою процентів - 3 417 грн 35 коп.,
прострочена заборгованість за сплатою
процентів - 41 809 грн 51 коп., прострочена
заборгованість за сплатою комісії - 907
грн 59 коп., пеня, нарахована за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом - 125 344 грн 38 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 15 січня 2013 року апеляційну
скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5
задоволено частково, рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 20 червня 2012 року в частині
відмови у задоволенні зустрічного
позову та в частині задоволення
позовних вимог про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_3 скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано припиненим договір поруки
№03/07-О (ДП), укладений 09
листопада 2007 року між ВАТ «БТА «Банк»
та ОСОБА_3

Змінено рішення суду першої інстанції
в частині солідарного стягнення з
відповідачів кредитної
заборгованості, виключивши вказівку на
солідарність стягнення кредитної
заборгованості з ОСОБА_3

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 листопада 2013
року касаційну скаргу ПАТ «БТА Банк»
задоволено, рішення апеляційного суду
Одеської області від 15 січня 2013 року
скасовано, а рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 20 червня 2012
року залишено в силі.

У лютому 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 листопада 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до вимог статті 355 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права заявник
посилається на надані із Єдиного
державного реєстру судових рішень:

- копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 вересня 2013
року, постановлену за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 07 березня 2013 року у справі
за позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та зустрічним позовом про визнання
договору поруки припиненим, якою
оскаржуване рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог про
солідарне стягнення заборгованості за
кредитним договором та задоволення
зустрічних позовних вимог про визнання
договору поруки припиненим залишено
без змін;

- копію рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року, ухвалену
за результатами розгляду касаційної
скарги на рішення Галицького районного
суду м. Львова від 10 листопада 2011 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 12 червня 2012 року у справі за
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором та зустрічним
позовом про визнання договору поруки
припиненим, яким оскаржувані рішення
про задоволення первісних позовних
вимог та відмову у задоволенні
зустрічних позовних вимог скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову у
задоволенні первісних позовних вимог
та задоволення зустрічних позовних
вимог.

Згідно із п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Проте зі змісту наданих у приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права рішень суду
касаційної інстанції від 18 вересня
2013 року та від 27 листопада 2013 року не
вбачається передбаченої ч. 1 ст.
355 ЦПК України підстави для перегляду
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 листопада 2013
року, оскільки у зазначених рішеннях
фактичні обставини справи не є
тотожними у порівнянні з ухвалою суду,
про перегляд якої подано заяву.

Наведені заявником доводи щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права, на які
посилається заявник, зводяться до його
незгоди з оцінкою судом фактичних
обставин справи щодо конкретного
спору, а тому не можуть бути підставами
згідно з вимогами ч. 1 ст. 355 ЦПК України
для перегляду судового рішення.

Із урахуванням вищевказаного колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 листопада 2013 року Верховним
Судом України.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
Публічного акціонерного товариства
«БТА Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та зустрічним позовом ОСОБА_3
до Публічного акціонерного товариства
«БТА Банк» про визнання зобов'язання за
договором поруки припиненим, за заявою
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 листопада 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

І.М. Фаловська

Г.В. Юровська