АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А.,
Побірченко Т.І.

при секретарі:
Ошедшій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
28 лютого 2014 року за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання
договору від 25.07.2011 року
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «С.П.Е.К. ІНТЕРНЕШНЛ Ко»,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до ОСОБА_3, відповідно до якого
просив суд розірвати договір від 25.07.2011
року купівлі-продажу частки у
статутному капіталі ТОВ «С.П.Е.К.
ІНТЕРНЕШНЛ Ко» та скасувати п. п. 1.5.2 п.
1.5. ст. 1 Статуту ТОВ «С.П.Е.К. ІНТЕРНЕШНЛ
Ко», державну реєстрацію яких
проведено 21.06.2012 року державним
реєстратором Печерської РДА у м. Києві.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 28.02.2014 року відмовлено у
відкритті провадження у справі на
підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України.

Не погодившись із такою ухвалою суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, просив скасувати ухвалу суду
першої інстанціїта направити справу на
розгляд до суду першої
інстанції.Зазначає, що в обґрунтування
поданого позову він, позивач, не
посилався на порушення його
корпоративних прав, що випливають із
участі у ТОВ «С.П.Е.К. ІНТЕРНЕШНЛ Ко», а
посилався на істотне порушення
відповідачем умов договору
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «С.П.Е.К. ІНТЕРНЕШНЛ Ко»
від 25.07.2011р. На його думку, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про господарсько-правову природу
даного спору. Крім того, посилається на
роз'яснення, які містяться в ч. 3 п. 13
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» від 01.03.2013
року №3, у відповідності до якого спір з
приводу виконання цивільно-правового
договору (зокрема, виконання договору
купівлі-продажу частки статутного
фонду господарського товариства)
виникає не з корпоративних відносин.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в
суді апеляційної інстанції підтримали
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав.

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/5648/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Підпалий В.В.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Невідома
Т.О.Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в суд апеляційної інстанції,
з'ясувавши обставини справи та
оговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з огляду на
наступне.

Відмовляючи у відкритті провадження у
даній справі на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122
ЦПК України, суд першої інстанції
виходив з того, що з доданих до позовної
заяви документів вбачається, що спір
щодо розірвання договору від 25.07.2011
року купівлі-продажу частки у
статутному капіталі ТОВ «С.П.Е.К.
ІНТЕРНЕШНЛ Ко» виник між учасниками
господарського товариства, що свідчить
про господарсько-правову природу
даного спору.

Проте погодитись з такими висновками
суду в повній мірі не можна, виходячи з
наступного.

25.07.2011 між сторонами укладено договір
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «С.П.Е.К. ІНТЕРНЕШНЛ Ко».

Відповідно до п. 1.4 договору на момент
його укладення позивачу належить
частка у розмірі 100 % статутного
капіталу зазначеного вище товариства,
яка відповідає вкладу позивача до
статутного капіталу товариства у
розмірі 4 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.5 договору
відповідачу переходить частка у
статутному капіталі ТОВ «С.П.Е.К.
ІНТЕРНЕШНЛ Ко», що становить 50 % та
відповідає вкладу позивача до
статутного капіталу товариства у
розмірі 2 000,00 грн.

Договір відповідно до п. 5.1 набуває
чинності з моменту його підписання
сторонами та діє до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань або його
розірвання.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
зазначив, що відповідач зобов'язаний
дотримуватись принципів управління
задля максималізації добробуту та
виконання всіх необхідних дій,
спрямованих на досягнення мети
товариства, в той час як відповідачем
вищевказані обов'язки не виконувались,
що свідчить про істотне порушення умов
вищевказаного договору
купівлі-продажу та є підставою для його
розірвання відповідно до ст.651 ЦК
України.

Відповідно до вимог статті 1 ГПК
України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України
господарським судам України
підвідомчі справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у
тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств,
що пов'язані із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

З метою забезпечення правильного та
однакового застосування судами
законодавства, яке регулює
корпоративні відносини Пленум
Верховного Суду України надав
роз'яснення у формі Постанови «Про
практику розгляду судами
корпоративних спорів» від 24.10.2008 р. №13 у
п. 2 якої зазначається, що при
визначенні підвідомчості (підсудності)
спорів цієї категорії судам необхідно
керуватися поняттям корпоративних
прав, визначеним частиною статті 167 ГПК
України, згідно з якою корпоративними є
права особи, частка якої визначається у
статутному капіталі (майні)
господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Відповідно до п. 7 цієї ж Постанови
Пленуму Верховного Суду України №13 від
24.10.2008 р. встановлено, що у зв'язку з
відсутністю в законодавстві норм про
спеціальну підвідомчість (підсудність)
спорів, пов'язаних з емісією цінних
паперів, розміщенням акцій чи їх
обігом, а також часток у статутному
(складеному) капіталі товариства, що
виникають між акціонерами (учасниками)
господарського товариства та
товариством (крім передбачених пунктом
4 частини першої статті 12 ГПК), такі
позови повинні приймати господарські
суди за правилами статті 1 ГПК, тобто з
урахуванням суб'єктного складу
учасників спору.

Пунктом 51 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №13 від 24.10.2008 р.
встановлено, що Законом не передбачено
право акціонера (учасника)
господарського товариства звертатися
до суду за захистом прав чи
охоронюваних законом інтересів
товариства поза відносинами
представництва. На цій підставі
господарським судам належить
відмовляти акціонерам (учасникам)
господарського товариства в
задоволенні позову про укладення,
зміну, розірвання чи визнання
недійсними договорів та інших
правочинів, вчинених господарським
товариством. Спори цієї категорії є
підвідомчими (підсудними)
господарським судам незалежно від їх
суб'єктного складу на підставі пункту 4
частини першої статті 12 ГПК, якщо
акціонер (учасник) господарського
товариства обґрунтовує відповідні
позовні вимоги порушенням його
корпоративних прав.

Пунктом 2 цієї Постанови визначено, що у
разі якщо суб'єктний склад осіб, які
беруть участь у справі, або предмет
позову не відповідають визначеним
пунктом 4 частини першої статті 12
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК) справам, що
виникають із корпоративних відносин,
суди повинні мати на увазі, що
відповідно до статті 1 ГПК
господарським судам підвідомчі спори
щодо захисту порушених або оспорюваних
прав і охоронюваних законом інтересів
підприємств, установ, організацій,
інших юридичних осіб (у тому числі
іноземних), громадян, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи.

До апеляційної скарги позивачем надана
копія рішення Господарського суду
міста Києва від 17.02.2014, яке набуло
чинності, відповідно до якого ОСОБА_1
звертався з позовом до ОСОБА_3 про
розірвання договору купівлі-продажу
частки у статутному капіталі ТОВ
«С.П.ЕК. ІНТЕРНЕШНЛ Ко» від 25.07.2011 р. за
правилами ст.1 ГПК України, при с цьому
суд дійшов висновку, що такий спір має
вирішуватись за правилами цивільного
процесуального судочинства та
припинив провадження в частині
вирішення заявлених позовних вимог.

При цьому, господарський суд виходив
із того, що позивач не обґрунтовував
заявлені позовні вимоги порушенням
його корпоративних прав, що випливають
із участі у ТОВ «С.П.ЕК. ІНТЕРНЕШНЛ Ко»,
а посилався на істотне порушення
відповідачем умов договору
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «С.П.ЕК. ІНТЕРНЕШНЛ Ко» від
25.07.2011 р.

Обґрунтовуючи свій висновок, суд
зазначив, що заявлена позивачем вимога
про розірвання договору
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «С.П.ЕК. ІНТЕРНЕШНЛ Ко» від
25.07.2011 р. не містить ознак
корпоративного спору в розумінні п. 4
ст. 12 ГПК України, оскільки спір між
сторонами не виник внаслідок відносин,
що пов'язані зі створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
товариства, а внаслідок суб'єктивного
уявлення позивача про порушення
відповідачем договору від 25.07.2011,при
цьому суб'єктний склад сторін у справі
не відповідає вимогам ст. 21 ГПК
України.

Беручи до уваги роз'яснення, які
містяться в частині 3 пункту 13
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» спір між сторонами з приводу
виконання цивільно-правового договору
(зокрема, виконання договору
купівлі-продажу частки статутного
фонду господарського товариства)
виникає не з корпоративних відносин.

Враховуючи викладене судова колегія
вважає, що висновок суду першої
інстанції про господарсько-правову
природу даного спору є передчасним.

За таких обставин постановлену судом
першої інстанції ухвалу в частині
відмови у відкритті провадження за
позовними вимогами про розірвання
договору від 25.07.2011 року
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «С.П.Е.К. ІНТЕРНЕШНЛ Ко не
можна визнати обґрунтованою, як
постановлена з порушенням норм
процесуального права ухвала в цій
частині підлягає скасуванню з
передачею питання прийняття позовної
заяви на новий розгляд до того ж суду.

Оскільки рішенням Господарського суду
м. Києва від 17 лютого 2014 року у справі
№910/23289/13 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «С.П.Е.К. Інтернешнл
Ко» про розірвання договору та
скасування статуту, відмовлено у
задоволенні позовних вимог в частині
скасування п. п. п. п. 1.5.2. п. 1.5. ст. 1
Статуту ТОВ «С.П.Е.К. ІНТЕРНЕШНЛ Ко»,
державну реєстрацію яких проведено
21.06.2012 року державним реєстратором
Печерської РДА у м. Києві, ухвала суду
першої інстанції в частині відмови у
відкритті провадження в щодо позовних
вимог про скасування п. п. 1.5.2. п. 1.5. ст. 1
Статуту ТОВ «С.П.Е.К. ІНТЕРНЕШНЛ Ко»,
державну реєстрацію яких проведено
21.06.2012 року державним реєстратором
Печерської РДА у м. Києві підлягає
залишенню без змін, оскільки позовні
вимоги в цій частині відповідають
визначеним п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України
справам, що виникають із корпоративних
відносин та даний спір вже вирішено в
порядку господарського судочинства.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 28 лютого 2014 року про відмову у
відкритті провадження в частині
позовних вимог про скасування п. п. 1.5.2.
п. 1.5. ст. 1 Статуту ТОВ «С.П.Е.К.
ІНТЕРНЕШНЛ Ко», державну реєстрацію
яких проведено 21.06.2012 року державним
реєстратором Печерської РДА у м. Києві
залишити без змін.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 28 лютого 2014 року про відмову у
відкритті провадження в частині
позовних вимог про розірвання договору
від 25.07.2011 року купівлі-продажу частки у
статутному капіталі ТОВ «С.П.Е.К.
ІНТЕРНЕШНЛ Ко» скасувати та передати
питання на новий розгляду до суду
першої інстанції .

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А.
Пікуль

Т.І. Побірченко