Головуючий суду 1 інстанції - Женеску
Доповідач - Стахова Н.В.
Справа № 2-2179/12
Провадження № 22ц/782/4253/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області
у складі :

Головуючого:
Стахової Н.В.

суддів:
Кострицького В.В., Бережної С.В.

при секретарі :
Аліханян Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3

на заочне рішення Ленінського
районного суду міста Луганська від 10
грудня 2012 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Український
інноваційний банк» в особі Луганської
філії до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2011 року Публічне акціонерне
товариство «Український інноваційний
банк» в особі Луганської філії (далі
ПАТ «Укрінбанк») звернулося до суду про
стягнення заборгованості з ОСОБА_2,
ОСОБА_3, за кредитним договором,
посилаючись на те, що 02.06.2010 року між
ТОВ «Глорія» та ПАТ «Укрінбанк» в
особі Луганської філії було укладено
кредитну угоду про відкриття
відновлюваної кредитної лінії № 2209, за
умовами якої позичальник ТОВ «Глорія»
отримало кредит на умовах
відновлювальної кредитної лінії у
сумі 18 000 000 грн. строком до 01 червня 2013
року. У порушення умов договору ТОВ
«Глорія» не виконує належним чином
свої зобов'язання, внаслідок чого
заборгованість за тілом кредиту
становить 17 970 025,76 грн., заборгованість
за відсотками - 758 679,72 грн., пеня - 65 602,85
грн.

В забезпечення виконання кредитної
угоди банком в цей же день укладено
договори поруки до кредитної угоди №
2209 від 02 червня 2010 року з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. Відповідно до п.1 Договору
поруки поручитель зобов'язується
відповідати в повному обсязі перед
кредитором за виконання зобов'язань
позичальником за кредитною угодою №
2209 від 02.06.2010 року. Пунктом 2.1 Договору
поруки передбачено, що позичальник та
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

У зв'язку з неналежним виконанням
позичальником зобов'язань за договором
поручителям були направлені листи про
події невиконання зобов'язань за
договором № 34/8 - 222 та № 34/8-223 від 26.09.2011
р. з вимогою виконати зобов'язання за
договором. Посилаючись на неналежне
виконання відповідачами зобов'язання
за договором, позивач просив після
збільшення позовних вимог стягнути з
відповідачів у солідарному порядку
заборгованість за кредитом у сумі - 17 970
025,76 грн., заборгованість за відсотками -
4544 374 грн.55 коп., пеню за несвоєчасне
повернення кредиту у розмірі - 964 612,42
грн., пеню за несвоєчасне повернення
відсотків - 338 692,41 грн., всього 23 817 705,14
грн.

Повторним заочним рішенням
Ленінського районного суду міста
Луганська від 10 грудня 2012 року
уточнений позов ПАТ «Укрінбанк» в
особі Луганської філії було
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2
солідарно на користь ПАТ «Український
інноваційний банк» в особі Луганської
філії заборгованість за кредитною
угодою на умовах відновлювальної
кредитної лінії № 2209 від 02 червня 2010
року в сумі 23 817 705,14 грн., в тому числі
заборгованість за кредитом - 17 970 025,76
грн., нараховані та прострочені
відсотки - 4 544 374,55 грн., пеню за
несвоєчасне повернення кредиту - 964 612,42
грн., пеню за несвоєчасне повернення
відсотків - 338 692,41 грн., судові витрати,
пов'язані зі сплатою державного мита в
розмірі 5006 грн. та витрати, пов'язані з
інформаційно - технічним забезпеченням
розгляду справи в суді в розмірі 120 грн.

В апеляційній скарзі апелянти
ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на неповне
з»ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити по справі нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, представника відповідачів,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність й
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів апеляційного
суду приходить до наступного.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
позичальником порушено зобов'язання за
кредитним договором, заборгованість
не погашена, а тому є підстави для
стягнення боргу з відповідачів у
судовому порядку.

Такі висновки суду ґрунтуються на
фактичних обставинах справи та вимогах
закону.

Судом встановлено, що 02 червня 2010
року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Глорія» та ПАТ
«Укрінбанк» в особі Луганської філії
було укладено кредитну угоду про
відкриття відновлювальної кредитної
лінії № 2209, за умовами якої
позичальник отримав кредит на умовах
відновлювальної кредитної лінії на
термін з 02 червня 2010 року по 01 червня 2013
року з лімітом 18 000 000,00 грн.: з моменту
укладення кредитної угоди ліміт
кредитування встановлюється у розмірі
11 500 000 грн. (одинадцять мільйонів
п'ятсот тисяч) гривень, з моменту
виконання відкладальної умови
(перехід на РКО та обслуговування
зарплатних карт діючий ліміт
становить 18 000 000 грн. Погашення
заборгованості по кредитній лінії
проводиться згідно з графіком
зниження ліміту з 01.06.2011 року по 30.04.2013
року - по 750000,00 грн. щомісячно, до 01.06.2013
рок у- 750000,00 грн. - повне погашення.

Відповідно до п.п.3.4.1 позичальник
сплачує банку проценти в розмірі 25%
річних в гривні.

Усі платежі за цією угодою
повинні здійснюватись без зустрічних
вимог та добровільно і повністю без
відрахувань на будь -які чи за рахунок
будь -яких існуючих та майбутніх
податків, відрахувань та утримань, всіх
зобов'язань стосовно цього (п.п.3.5.2).

У випадку утворення
простроченої заборгованості по
кредиту і процентах погашення боргу
проводиться в наступному порядку:
прострочені платежі по сплаті
процентів за кредитом, платежі по
процентах, прострочена заборгованість
по кредиту, строкова заборгованість по
кредиту, платежі згідно з цією угодою,
пеня, штрафи.

Також, відповідно до п.п.4.1.1 та п.п.
7.3 позичальник сплачує банку комісію за
надання кредитних коштів у розмірі 0,5%
від кожного траншу, а у разі порушення
термінів повернення кредиту
позичальник сплачує пеню, яка
нараховується на суму несплачених
(несвоєчасно сплачених) процентів із
розрахунку фактичної кількості
прострочених днів, в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діє у період за який
нараховується пеня.

Відповідно до п.п.6.1.1 та п.6.1
Договору якщо позичальник не зміг
виконати будь -яке із зобов'язань за
договором і якщо така неспроможність
тривала протягом 1-го банківського дня
після одержання повідомлення,
надісланого позичальнику банком, така
обставина тлумачиться як подія
невиконання зобов'язань.

Пунктом 6.2. Договору передбачено,
що якщо виникла і триває подія
невиконання зобов'язань, сума кредиту,
нараховані проценти, а також інші суми,
нараховані згідно з цією Угодою,
підлягають достроковому поверненню
(сплаті), про що банк повідомляє
письмово позичальника. Позичальник
повинен сплатити зазначену в
повідомленні суму протягом 10 (десяти)
робочих днів з дати отримання
повідомлення. У випадку порушення
зазначеного строку сплати, банк має
право проводити будь -яку роботу щодо
примусового стягнення боргу
відповідно до чинного законодавства
України, в тому числі звернути
стягнення на заставлене майно (предмет
іпотеки).

02 червня 2010 року в забезпечення
виконання кредитної угоди між ПАТ
«Укрінбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_2 було
укладено договори поруки до кредитної
угоди № 2209 від 02 червня 2010 року, за
умови яких останні зобов'язалися
відповідати перед кредитором в обсязі
суми зобов'язання позичальника за
кредитною угодою № 2209 від 02 червня 2010
року. (п.1.1).

Пунктом 2.1 договорів передбачено, що
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання позичальником
зобов'язань за угодою, вказаною у п.1.1
цього договору в повному обсязі.

Відповідно до п.3.1 Договору
поручитель зобов'язується сплатити за
вимогою кредитора, платежі по кредиту,
заборгованість по відсотках за
користування кредитом, комісії, пеню та
штраф, передбачені кредитною угодою №
2209 від 02 червня 2010 року та додатковими
угодами до неї, а також відшкодувати
збитки понесені кредитором внаслідок
невиконання позичальником своїх
зобов'язань.

Позичальник та поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники. (п.3.2).

Відповідно до додаткової угоди №
1 до договору поруки до угоди про
відкриття відновлювальної кредитної
лінії № 2209 від 02 червня 2010 року,
укладеної між ОСОБА_3 та АК «Укрінбанк»
від 15.12.2010 року внесено зміни до п.п.1 п.1
предмету договору: у відповідності до
цього Договору поручитель
зобов'язується відповідати перед
кредитором в обсязі суми зобов'язань
позичальником за кредитною угодою № 2209
від 02 червня 2010 року та додатковою
угодою № 1 до неї.

Згідно висновку експерта науково
- дослідного експертно -
криміналістичного центру від 27.03.2014
року № 510/2 підпис від імені ОСОБА_2,
ОСОБА_3 у договорі поруки до кредитної
угоди № 2209 від 02 червня 2010 року,
виконаний ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Судом також встановлено, що
позичальником ТОВ «Глорія», починаючи
з лютого 2011 року неодноразово
порушувалися умови п.3.4.1, 5.3.2 Угоди, в
частині несвоєчасного погашення
відсотків за користування кредитними
коштами, починаючи з 01 червня 2011 року
ТОВ «Глорія» порушує умови п.п.3.1. у
частині погашення заборгованості по
кредитній лінії, 12 липня 2011 року
виникла прострочена заборгованість за
тілом кредиту, 02 серпня 2011 року - по
процентам, у зв'язку з чим станом на
06.09.2012 року заборгованість за
кредитною угодою становить 23 817 705,14
грн., яка складається з заборгованості
за кредитом - 17 970 025,76 грн.,
заборгованості з нарахованих та
прострочених відсотків - 4 544 374,55 грн.,
пені за несвоєчасне повернення
кредиту - 964 612,42 грн., пені за
несвоєчасне повернення відсотків - 338
692,41 грн. (а.с.165).

У зв'язку з порушенням
позичальником ТОВ «Глорія»
зобов'язань за договором 26.09.2011 р. ПАТ
«Укрінбанк» на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
було направлено вимогу про події
невиконання зобов'язань за договором
поруки (а.с.7-10), та, враховуючи
положення п.п.6.1.1. та 6.2 Угоди,
запропонував погасити заборгованість,
що існувала станом на 23 вересня 2011
року, протягом 10 днів з моменту
отримання цього повідомлення, а саме:
заборгованість за кредитом - 17 970 025,76
грн., заборгованість за відсотками - 645
443,93 коп., пеню - 55 450,94 грн.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612
ЦК України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 1054 ЦК України визначено,
що обов'язком позичальника за
кредитним договором є, зокрема,
повернення кредиту та сплата процентів
за користування ним.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 631 ЦК
України строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України
у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя. Частина 2
ст. 554 ЦК України встановлює, що
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від будь
-кого з них окремо. Кредитор, який
одержав виконання обов'язку в
неповному обсязі від одного із
солідарних боржників, має право
вимагати недоодержане від решти
солідарних боржників. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини
справи, та прийшов до обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог, оскільки позичальником було
порушено умови кредитного договору,
кредитні кошти не повернуті,
відповідачам були відомі усі умови
договору поруки та не існувало ніяких
інших умов, які б примусили їх прийняти
на вкрай невигідних для себе умовах,
тому, правомірно стягнув з боржників
заборгованість за кредитним договором,
включаючи повернення основної суми
боргу, сплату процентів, сплату пені,
передбачених умовами кредитного
договору.

Доводи апелянтів про те, що
договори поруки були укладені за
відсутності згоди одного із подружжя,
до уваги не приймаються, оскільки
положення статті 65 СК України щодо
порядку розпорядження майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності, регулюють відносини які
стосуються розпорядження майном, що є
у спільній сумісній власності
подружжя, і не стосуються права одного
із подружжя на отримання кредиту,
оскільки кредитний договір є
правочином щодо отримання у власність
грошових коштів. Порука є способом
забезпечення виконання зобов'язання, і
договір поруки не створює обов'язків
для будь -яких інших осіб, крім сторін
за договором.

Що стосується посилання
апелянтів про розгляд справи без
залучення боржника, то у разі
солідарного обов'язку боржників
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так від
будь -кого з них окремо.

Доводи апелянтів про те, що
Ухвалою Господарського суду
Луганської області від 23 липня 2013 року
було порушено справу про банкрутство
ТОВ «Глорія», та введено мораторій
на задоволення вимог кредиторів, у
тому числі й за договором поруки, також
до уваги не приймаються, оскільки
заборгованість нарахована позивачем
станом на 06.09.2012 р.

Судова колегія не приймає до
уваги і контррозрахунок відповідачів,
оскільки розмір саме такої
заборгованості не підтверджений
належними доказами та здійснений на
припущеннях.

Посилання апелянтів на те, що
вони не були повідомлені про вимогу
про події невиконання зобов'язань за
договором, також не приймаються до
уваги, оскільки спростовуються
наявними в матеріалах справи листами
ПАТ «Укрінбанк» (а.с7,10). Умовами
договорів поруки не передбачено
надіслання вказаної вимоги
рекомендованим листом.

Що стосується неналежного
повідомлення відповідачів про розгляд
справи, то вказані обставини у даному
випадку не є підставою для скасування
рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає навести вказані
обставини як підстави для відмови у
задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч. 1 ст. 307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
відхилити.

Заочне рішення Ленінського
районного суду міста Луганська від 10
грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді :