№ 2/269/76/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 квітня 2014 року. Совєтський районний
суд м.Макіївки Донецької області у
складі головуючого:

судді
НІКІШИНА Ю.В.

при секретарі СИДОРОВОЇ О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

МАКІЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ

ТРЕТЯ ОСОБА : ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ
«ЛІДЕР» м.МАКІЇВКИ ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

про визнання права користування житлом

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить визнати за нею право
користування житлом за адресою
АДРЕСА_1. У спірному житлі вона проживає
з 2010 року. Проживала разом з ОСОБА_2 -
квартиронаймачем спірного житла.
ОСОБА_2 залишилася одна, оскільки її
дочка виїхала до РОСІЇ і там живе по
даний час. З ОСОБА_2 вони жили однією
сім'єю, вели сумісне господарство, вона
за нею доглядала, купувала ліки. ОСОБА_2
померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Вона - позивач
поховала ОСОБА_2

Представник відповідача заперечує
проти задоволення позову, оскільки
житло надається лише на підставі
ордеру на користування житлом. Вважає,
що позивач вселилася у спірну квартиру
без законних на то підстав.

У судовому засіданні встановлено.

Позивач, до 18 грудня 2013 року, була
зареєстрована за адресою АДРЕСА_2.
Вказана житлова квартира на підставі
договору купівлі - продажу від 13 квітня
1999 року на праві приватної власності
належить ОСОБА_3 - матері позивача.

Договір найму на спірне житло за
адресою АДРЕСА_1, на підставі наказу
Управління по обліку, розподілу і
приватизації житла Макіївської
міської ради від 9 листопада 2011 року №
1358-д, був змінений з ОСОБА_4 на ОСОБА_2.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво
про смерть НОМЕР_1. Померлу поховала
позивач, про що свідчить накладна від 29
травня 2013 року про оплату поминального
обіду. Позивач надала суду квитанції по
оплаті комунальних послуг з яких
убачається, що після смерті ОСОБА_2, від
її імені були сплачені платежі за
користування комунальними послугами, з
чого суд робить висновок, що це було
зроблено саме позивачем, яка фактично,
2010 року, проживала у спірній квартирі і
разом з ОСОБА_2 користувалися
комунальними послугами та сплачували
за це з сумісного сімейного бюджету.

За клопотання відповідача суду
забов*язав третю особу по справі
провести обстеження квартири за
адресою АДРЕСА_2 на предмет проживання
ній позивача.

Суду був наданий акт від 18 грудня 2013
року: з акту убачається, що комісія у
складі головного інженера ТОВ «УК
«ЛІДЕР» м.Макіївки ОСОБА_5, начальника
дільниці ОСОБА_6, склала акт, про те що
за адресою АДРЕСА_2 зареєстрована і
постійно проживає ОСОБА_3 з двома
дочками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_15
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свідок ОСОБА_8, суду показав, що
позивача знає як сусідку, але не досить
гарно. Акт від 18 грудня 2013 року він
підписав тому що йому представник ЖЕКу
сказав це. У квартиру він взагалі не
заходив, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 він не бачив,
пройти у квартиру йому ні хто не
пропонував. Позивач у квартирі № 44
останні два роки рідко з'являється. Акт
підписував, він був заповнений, данні
про дітей він не називав він і не знає
про це.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що
позивача знає як сусідку. Акт від 18
грудня 2013 року вона не читала, але
бачила, вона його підписувала на вулиці
біля будинку. Представник ЖЕКу
попросила її і ОСОБА_8 підписати акт.
Представник ЖЕКу питала в них хто живе
у квартирі, бачили чи ні ОСОБА_3. За
позивача взагалі не питали. Позивача
вже давно не бачила. ОСОБА_5 та ОСОБА_6
при підписанні акту вона не бачила і їх
взагалі не було.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що акт від
18 грудня 2013 року складав ОСОБА_6. Вона не
виходила на адресу квартири вказану в
акті від 18 грудня 2013 року.

Свідок ОСОБА_6 суду показав що він не
складав акт від 18 грудня 2013 року, акт
писала співробітниці ТОВ «ЛІДЕР». На
адресу квартири що вказана в акті 18
грудня 2013 року ні хто не виходив. Він
акт не підписував, підпис що в акті не
його.

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що акт від 18 грудня 2013 року
є неправдою, фактично ні хто не
перевіряв факт проживання позивача,
або не проживання за адресою АДРЕСА_2,
ні 18 грудня 2013 року, а ні в інший час.
Навпаки, свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9
показали, що позивача більше двох років
вони не бачать, бачили може декілька
раз і то на вулиці.

Фактичне проживання позивача за
адресою спірної квартири підтвердили
свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, а саме:

Свідок ОСОБА_11 показала, що позивач з 2010
року доглядала за ОСОБА_2, та практично
не ходила. Позивач поховала ОСОБА_2
Дочка померлої її - свідка гарна
знайома, вони разом шукали хто б міг
доглядати за ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що
позивач, 2010 року, доглядала за ОСОБА_2,
вона знала дочку ОСОБА_2, часто бувала у
неї в дома. Позивач дійсно жила в
спірній квартирі її речі були в
квартирі.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, позивач з
2010 року жила у спірній квартирі,
допомагала ОСОБА_2, позивач дійсно жила
у спірній квартирі, з відти ходила на
навчання потім приходила до дому.

Житлова квартира за адресою АДРЕСА_2 на
підставі договору - купівлі продажу від
13 квітня 1999 року належить ОСОБА_3. На час
придбання вказаної квартири ОСОБА_3,
позивачу було ще не було і восьми років.
На час реєстрації позивача у вказаній
квартирі позивачу було 16 років. Тобто,
позивач не є власником кВ.44, до 16 років
вона в цій квартирі проживала, до
повноліття, оскільки у квартирі жила її
матір - ОСОБА_3, з реєстрації зі
вказаної квартири позивач знята 18
грудня 2013 року. Таким чином у позивача
немає іншого житлового приміщення ніж
спірне для постійного проживання.

Ст.64 ЖК України передбачає, що члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано
й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій
цієї статті, перестали бути членами
сім'ї наймача, але продовжують
проживати в займаному жилому
приміщенні, вони мають такі ж права і
обов'язки, як наймач

та члени його сім'ї.

Суд вважає встановленим, що позивач є
тією особою - членом сім'ї наймача, у
даному випадку ОСОБА_2, яку суд визнає
членом сім'ї наймача, оскільки
встановлено, що позивач постійно
проживала з ОСОБА_14 з 2010 року, є вела з
нею - наймачем, спільне господарство.

Відповідачу та третій особі було
відомо, що наймач спірного житла
ОСОБА_14 померла, проте не зробили
жодного кроку направленого на висле
неня позивача із спірної квартири,
більш того, надавали комунальні
послуги в спірну квартиру і отримували
від позивача оплату за користування
такими послугами, фактично визнавши за
позивачем право користуватися спірним
житлом як своїм житлом з правами,
передбаченими ст.64 ЖК України.

В п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12.04.1985 року закриплено,
що вирішуючи спори про право
користування жилим приміщенням осіб,
які вселилися до наймача, суд повинен
з'ясувати, чи дотриманий встановлений
порядок при їх вселенні, зокрема: чи
була письмова згода на це всіх членів
сім'ї наймача, чи приписані вони в
даному жилому приміщенні, чи було це
приміщення постійним місцем їх
проживання, чи вели вони з наймачем
спільне господарство, тривалість часу
їх проживання, чи не обумовлювався
угодою між цими особами, наймачем і
членами сім'ї, що проживають з ним,
певний порядок користування жилим
приміщенням.

З урахуванням наведеного суд вважає що
вимоги позивача підлягає задоволенню.

На підставі ст.64 ЖК України суд

В И Р І Ш И В :

визнати за ОСОБА_1 право користування
житловим приміщенням за адресою
АДРЕСА_1.

Забов'язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ
«ЛІДЕР» м.МАКІЇВКИ ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
укласти з ОСОБА_1 договір найму
житлового приміщення за адресою:
адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги на рішення
суду у 10 денний строк з дня його
проголошення.

Суддя
Ю. В. Нікішин