пр. № 6/759/315/14
ун. № 759/6704/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
І.В.П»ятничук,

при секретарі:
К.Ю.Іванові,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві подання
старшого державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Д.В.Святецького,
погоджене в.о. начальника ВДВС
Святошинського РУЮ м.Києва Л.І.
Коваленко, боржник: ОСОБА_1, стягувач:
ОСОБА_2

про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України боржника - фізичної
особи, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Д.В.Святецький
звернувся до Святошинського районного
суду м. Києва з поданням, в якому
просить суд встановити обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1, у
праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх майнових
зобов»язань за рішенням Кролевецького
районного суду Сумської області від 17
січня 2013 р.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на
примусовому виконанні у відділі
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві знаходиться
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2/579/4/2013 виданого
Кролевецьким районним судом Сумської
області за рішенням суду від 17 січн 2013
р. про стягнення з ОСОБА_1 на корсить
ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 100000 грн. за
договором позики від 01 серпня 2012 р.
Однак, рішення суду боржником у
добровільному порядку не виконано.
Разом з тим, поведінка боржника у
відносинах із стягувачем та державною
виконавчого службою свідчить про його
явне небажання виконувати судове
рішення. Посилаючись на с.11 ЗУ «Про
виконавче провадження», ст..377-1 ЦПК
України, ст.ст. 6,8 ЗУ «Про порядок виїзду
з України і в»їзду в Україну громадян
України» просили подання задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК
України суд негайно розглядає подання,
зазначене у частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив, тому суд
вважає можливим розглянути подання в
його відсутності..

Вивчивши матеріали подання,
дослідивши докази по справі, суд
приходить наступного.

Як вбачається з матеріалів
подання, на виконанні у Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві перебуває виконавчий
лист №2/579/4/2013 виданий Кролевецьким
районним судом Сумської області за
рішенням суду від 17 січн 2013 р. про
стягнення з ОСОБА_1 на корсить ОСОБА_2
суми боргу в розмірі 100000 грн. за
договором позики від 01 серпня 2012 р.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду і
в'їзду в Україну громадян України»,
громадянинові який має паспорт, може
бути тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань. При цьому
паспорт може бути тимчасово затримано
чи вилучено у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті,
або в разі використання паспорта для
вчинення злочину, або виявлення у ньому
підробки, а також у випадках припинення
громадянства України. Тимчасове
затримання або вилучення паспорта у
таких випадках здійснюється судом,
органами прокуратури, внутрішніх
справ, служби безпеки, Державної
прикордонної служби України,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

За нормою п.18 ч. 3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець має право у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Разом з тим, матеріали подання не
містять будь-яких доказів того, що
боржник отримав копію постанови про
відкриття виконавчого провадження на
час внесення до суду зазначеного
подання, що боржник немає жодного майна
на яке може бути звернуто стягнення, а
також не є доведеним те, що виконання
рішення суду можливе лише за умови
обмеження боржника у праві виїзду за
кордон.

Таким чином, враховуючи, що до
подання не було долучено всіх
документів виконавчого провадження,
суд приходить до висновку, що державним
виконавцем не додано доказів, що
останнім вжито усіх заходів як щодо
розшуку боржника так і його майна, при
цьому доказів, які б давали підстави
вважати, що боржник може виїхати за
кордон з метою ухилення від сплати
боргу, та, які б свідчили, що боржник
ухиляється від виконання рішення суду,
виконавцем не надано.

Враховуючи те, що у відповідності
до ст. 4 ЦПК України суд при здійсненні
правосуддя захищає права, свободи та
інтереси фізичних та юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України, у
задоволенні подання, яке не
ґрунтується на вимогах закону, слід
відмовити як у заявленому без
достатніх підстав.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 4, 210, 293, 294, 377-1 ЦПК
України, ст. ст. 6, 11 Закону України «Про
виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Д.В.Святецького,
погоджене в.о. начальника ВДВС
Святошинського РУЮ м.Києва Л.І.
Коваленко, боржник: ОСОБА_1, стягувач:
ОСОБА_2

про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України боржника - фізичної
особи - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: