Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Карташов О.Ю.
Справа № 428/7911/13-ц
Провадження № 22ц/782/1098/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня « 23» дня Колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Украінцева Л.Д., Назарова М.В.

при секретарі Соловей А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення

Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 21 лютого 2014 року

по цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до Комунального
підприємства «Сєвєродонецьке
тролейбусне управління» про визнання
наказу незаконним, стягнення
матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 21 лютого 2014
року у задоволенні позовної заяви
ОСОБА_2 до Комунального підприємства
«Сєвєродонецьке тролейбусне
управління» про визнання наказу
незаконним, стягнення матеріальної та
моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про
задоволення заявлених ним позовних
вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, -
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, але
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Проаналізувавши наявні дані, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
повно та всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Так, у жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду із відповідним позовом до
відповідача, в обґрунтування якого
зазначав, що він згідно наказу № 34 від
15.02.2007 року був прийнятий начальником
служби енергогосподарства КП
«Сєвєродонецьке тролейбусне
управління». Наказом № 63 від 11.06.2013 року
на нього було накладено дисциплінарне
стягнення у вигляді догани, а з його
заробітної плати була стягнута сума у
розмірі 895,62 грн.

З даним наказом він не погодився і тому
звернувся до комісії з трудових спорів
КП «Сєвєродонецьке тролейбусне
управління», рішенням комісії від
19.07.2013 року накладення дисциплінарного
стягнення у вигляді догани було
визнано обґрунтованим.

Позивач просив суд визнати наказ № 63
від 11.06.2013 року незаконним та вважаючи,
що даними діями відповідач завдав йому
матеріальної шкоди у розмірі 995,62 грн., а
також моральної шкоди у розмірі 100 грн.,
просив стягнути на його користь суму -
1095,62 грн.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи.
При дослід26573женні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст.ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 57 цього
Кодексу, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 згідно наказу КП
«Сєвєродонецьке тролейбусне
управління» № 34 від 15.02.2007 року був
прийнятий начальником служби
енергогосподарства.

Наказом КП «Сєвєродонецьке
тролейбусне управління» № 63 від 11.06.2013
року на позивача ОСОБА_2 було накладено
дисциплінарне стягнення у вигляді
догани, а з його заробітної плати була
стягнута сума у розмірі 895,62 грн.

Рішенням комісії з трудових спорів КП
«Сєвєродонецьке тролейбусне
управління», від 19.07.2013 року
дисциплінарне стягнення ОСОБА_2 у
вигляді догани визнано обґрунтованим.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач пропустив
строк звернення до суду за вирішенням
трудового спору.

Згідно ст. 225 КЗпП України працівник
може звернутися до комісії по трудових
спорах у тримісячний строк з дня, коли
він дізнався або повинен був дізнатися
про порушення свого права, а у спорах
про виплату належної йому заробітної
плати - без обмеження будь-яким строком.

У разі пропуску з поважних причин
установленого строку комісія по
трудових спорах може його поновити.

Відповідно до ст. 228 КЗпП України у разі
незгоди з рішенням комісії по трудових
спорах працівник чи власник або
уповноважений ним орган можуть
оскаржити її рішення до суду в
десятиденний строк з дня вручення їм
виписки з протоколу засідання комісії
чи його копії. Пропуск вказаного строку
не є підставою відмови у прийнятті
заяви. Визнавши причини пропуску
поважними, суд може поновити цей строк
і розглянути спір по суті. В разі, коли
пропущений строк не буде поновлено,
заява не розглядається, і залишається в
силі рішення комісії по трудових
спорах.

Згідно ст. 231 КЗпП України у районних,
районних у місті, міських чи
міськрайонних судах розглядаються
трудові спори за заявами працівника чи
власника або уповноваженого ним
органу, коли вони не згодні з рішенням
комісії по трудових спорах
підприємства, установи, організації
(підрозділу).

Відповідно до ст. 233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Згідно роз'яснень, п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» № 9 від 6.11.1992р., - Встановлені
статтями 228, 223 КЗпП ( 322-08 ) строки
звернення до суду застосовуються
незалежно від заяви сторін. У кожному
випадку суд зобов'язаний перевірити і
обговорити причини пропуску цих
строків, а також навести у рішенні
мотиви, чому він поновлює або вважає
неможливим поновити порушений строк.

Передбачений ст. 233 КЗпП місячний строк
поширюється на всі випадки

звільнення незалежно від підстав
припинення трудового договору.

Розглядаючи трудові спори після їх
попереднього розгляду в КТС, суд
з'ясовує і обговорює додержання і
причини пропуску як для десятиденного
строку звернення до суду за вирішенням
трудового спору, так і тримісячного
строку звернення до КТС (ст. 225 КЗпП),
якщо останньою він не був поновлений.

Якщо місячний чи тримісячний строк
пропущено без поважних причин, у позові
може бути відмовлено з цих підстав.
Коли пропущений десятиденний строк не
буде поновлено, заява відповідно до ст.
85 ЦПК ( 1501-06 ) і ст. 228 КЗпП залишається
без розгляду.

Оскільки при пропуску місячного і
тримісячного строку у позові може бути
відмовлено за безпідставністю вимог,
суд з'ясовує не лише причини пропуску
строку, а всі обставини справи права і
обов'язки сторін. При пропуску
передбаченого ст. 225 КЗпП десятиденного
строку без поважних причин
необхідності у з'ясуванні інших
обставин справи не має.

Незалежно від того, працівником,
власником або уповноваженим ним
органом чи прокурором порушена справа
після вирішення спору в КТС, суд
розглядає її як трудовий спір, що
вирішувався в КТС, тобто на вимогу
працівника до підприємства (п. 5
постанови Пленуму Верховного Суди
України від 6 листопада 1992 р. «Про
практику розгляду судами трудових
спорів).

При цьому, маються на увазі випадки,
коли сторони трудового спору не згодні
з рішенням КТС. Стаття 228 КЗпП надає
сторонам і прокурору право оскаржити
рішення КТС до районного (міського)
суду. Фактично ж у даному випадку є не
оскарження рішення, оскільки суд
рішення КТС не ревізує, не змінює і не
скасовує, а звернення до другого
органу, а не до другої інстанції, бо суд
по відношенню до КТС є другим органом
по розгляду трудових спорів, а не
другою інстанцією.

Таким чином, суд першої
інстанції, з'ясувавши всі обставини
справи, права і обов'язки сторін, дійшов
до правильного висновку щодо пропуску
позивачем строку звернення до суду за
вирішенням трудового спору.

Так, суд обґрунтовано виходив з того, що
рішення комісії з трудових спорів КП
«Сєвєродонецьке тролейбусне
управління» за скаргою позивача було
винесено 19.07.2013 року, а до суду позивач
звернувся 07.10.2013 року, при цьому позивач
не посилається, що рішення комісії з
трудових спорів КП «Сєвєродонецьке
тролейбусне управління» ним було
отримано не вчасно, що позбавило його
можливості вчасно звернутись до суду з
заявою про його оскарження, навпаки,
він був присутній на засіданні комісії
з трудових спорів та знав про її
рішення. Крім того, з заяви ОСОБА_2 в
комісію по трудовим спорам видно, що
він звернувся зі скаргою 13.06.2013 року,
тобто після отримання наказу про
накладення на нього дисциплінарного
стягнення. До суду зі скаргою на
рішення комісії по трудових спорах
позивач взагалі не звертався. В даному
випадку позивач просить суд визнати
незаконним наказ КП «Сєвєродонецьке
тролейбусне управління» № 67-АХВ від
11.06.2013 року. Але позовна заява подана до
суду 07.10.2013 року, тобто з пропуском
тримісячного строку. Причин та
будь-яких доказів поважності пропуску
строку позивачем не надано, вимог про
поновлення пропущеного строку не
заявлялось.

Є обґрунтованим і висновок суду, щодо
відсутності підстав для задоволення
вимог про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом норм матеріального та
процесуального права не ґрунтуються на
матеріалах справи, зводяться до
необхідності переоцінки фактичних
обставин справи, які відрізняються від
зробленої судом.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

На підставі вищевикладеного судова
колегія приходить до висновку, що
рішення суду ухвалено відповідно до
норм матеріального і процесуального
права і підстав для його скасування не
має.

Керуючись ст.ст. 303, 304 , п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Луганської
області, ~

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ~ відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 21 лютого 2014
року ~ залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: