Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року
. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

Головуючого судді
Любчик В.М.

при секретарі
Сафроновій К.М.

за участю

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Добропілля цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_3 про визнання її
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1

Позивач обґрунтовує свої вимоги
тим, що він отримав у користування жиле
приміщення - двокімнатну квартиру
площею 26,90 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 З
10.04.1987 року по червень 2011 року в
квартирі проживала його дружина
ОСОБА_3. Проте тривалий час з червня 2011
року відповідачка у квартирі не
проживає, позивач вимушений сплачувати
комунальні платежі з розрахунку
зареєстрованих осіб, що відображається
на його матеріальному стані, тому
просив визнати ОСОБА_3 такою, що
втратила право користуванням жилим
приміщенням.

ОСОБА_3 звернулась до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_1 та
просила зобов'язати ОСОБА_1 усунути
перешкоди в користуванні ОСОБА_3
квартирою за адресою: АДРЕСА_1, вселити
її та надати комплект ключів від
квартири.

Свої вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує
тим, що з 27 квітня 1985 року перебуває у
шлюбі з відповідачем ОСОБА_6 04.12.1986 року.
ОСОБА_1 було видано ордер на вказану
квартиру на сім'ю з трьох осіб, з
урахуванням неї та дочки. З 2011 року
позивачка вимушена була проживати у
своїй доньки за адресою: АДРЕСА_2,
оскільки у квартирі відповідачем через
непорозуміння в сімейних стосунках
було змінено замок, та потрапити до
свого постійного місця проживання
ОСОБА_6 не має можливості. В спірній
квартирі залишились її особисті речі.
Окрім того з 2011 року у онуки позивачки
виявлено уроджену патологію у вигляді
двостороннього вивиху стегон та
позивачка здійснювала догляд за онукою
ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав заявлені ним вимоги в
повному обсязі. Пояснив, що між ним та
жінкою виник конфлікт с приводу
фінансових непорозумінь. Жінка через
сварку покинула квартиру добровільно,
замок в квартирі він змінив вже в 2012
році, ключи від квартири у нього ніхто
не вимагав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні вимоги не визнала, пояснила,
що у неї постійно виникали конфлікти з
чоловіком, під час яких останній
виганяв її з квартири, по троє діб вона
не могла потрапити в квартиру. В 2011
році у них народилась онука, роди були
тяжкі, онука тривалий час знаходилась у
гіпсах. Позивач допомагала своїй дочки
доглядати за онукою, часу не було
займатися питанням квартири, дитина
потребувала постійного догляду, почала
ходити тільки пів роки тому.
Відповідач, добровільно в квартиру не
пускає, документи не надає, всі речі
куплені під час шлюбу та її особисті
речі знаходяться в квартирі.

Вислухавши пояснення та доводи
сторін, їх представників, свідків,
вивчивши матеріали справи, суд дійшов
до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб
28 квітня 1985 року (а.с. 21).

Під час перебування у шлюбі 08.12.1986
року ОСОБА_1 було видано ордер, з
урахуванням його складу сім'ї із трьох
чоловік на право вселення в
двокімнатну квартиру площею 26,90 кв. м за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

З копії особового рахунку НОМЕР_1,
виданого 28.02.2014 року приватним
підприємством «Білозерська ремонтна
експлуатаційна служба «Прогрес»
вбачається що сторони по справі
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
8) з 10.04.1987 року.

Відповідно до акту від 01.02.2014 року,
складеного головою житлової
організації ОСББ «Білозерська
околиця», ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не
проживає з червня 2011 року (а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що в
зв'язку з перешкодами у користуванні
квартирою, яка була надана у 1986 році на
сім'ю із трьох осіб, ОСОБА_3 в лютому 2014
року зверталась до Добропільського МВ.

Однак в справі немає даних, які
свідчили б про те, що ОСОБА_3 обрала інше
постійне місце проживання, оскільки із
спірної квартири вона не виписувалась,
вживала заходи потрапити до квартири,
всі її особисті речі знаходяться в
квартирі. Суд враховує, що причиною
проживання відповідачки за іншою
адресою став конфлікт між подружжям,
неможливе сумісне проживання, та
народження дитини у дочки позивачки,
яка потребувала ретельного догляду.

Допитані під час судового розгляду
свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
підтвердили, що відповідачка не
прожаває за місцем своєї реєстрації,
однак факт безпричинної її відсутності
не підтвердили.

ОСОБА_8, є сусідкою, пояснила, що з якої
причини була сварка в сім'ї їй невідомо,
раніше були випадки коли відповідачка
ночувала у сусідів, через сварки з
чоловіком. Останнім часом ОСОБА_3
здійснювала допомогу по догляду за
онукою, тому жила зі своєю дочкою.
Додому приходила, стучала, однак
позивач їй двері не відкривав, він вже
живе з іншою жінкою.

Свідок ОСОБА_9, пояснила, що є сусідкою
сторін по справі, відповідачка не
проживає за місцем свого мешкання
оскільки чоловік її не пускає. Раніше
ОСОБА_3 часто ночувала у неї через
сварки з чоловіком, який її не пускав
додому.

Свідок ОСОБА_10, підтвердила, що ОСОБА_3,
за місцем своєї реєстрації не проживає.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що підписалась
в акті, щодо не проживання відповідачки
за місцем реєстрації. Однак причину її
відсутності не знає.

Виходячи зі змісту норм ст.ст. 71, 72 ЖК
України та відповідно до вимог ст. 214
ЦПК України суди повинні встановити
факт відсутності особи у жилому
приміщенні понад шість місяців та
поважність причин такої відсутності.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 ЖК України
при тимчасовій відсутності наймача або
члена його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або член його сім'ї
були відсутні з поважних причин понад
шість місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Крім того, судом встановлено, що
інтересу до спірної квартири
відповідачка не втратила, факт її
відсутності в спірній квартирі саме
без поважної причини понад шість
місяців позивачем не доведений.

Статтею 64 Житлового кодексу України
передбачено, що члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами і
несуть усі обов'язки, що випливають з
договору найму житлового приміщення.

До членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.

Статтею 9 ЖК України визначено, що
ніхто не може бути обмежений у праві
користуватися жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Пленум Верховного Суду України в п. 10
постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» роз'яснив судам, що у справах
цієї категорії необхідно з'ясовувати
причини відсутності відповідача понад
встановлені строки. У разі їх
поважності суд може продовжити
пропущений строк.

При таких обставинах, оцінивши всі
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов ОСОБА_1 не знайшов свого
підтвердження в ході розгляду справи в
суді, не обґрунтований, а тому
задоволенню не підлягає, а зустрічний
позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 9, 64, 71,72 ЖК України,
керуючись ст.ст. 5, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
усунення перешкод в користування
житловим приміщенням - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_3 квартирою за
адресою: АДРЕСА_1, надати ОСОБА_3
комплект ключів від квартири.

Вселити ОСОБА_3 в квартиру за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене
в Апеляційний суд Донецької області
через Добропільський міськрайсуд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Повний текст рішення
виготовлений та проголошений 29 квітня
2014 року.

Головуючий суддя
В.М.
Любчик

29.04.2014