Справа № 382/586/14-ц
Провадження №2-к/382/2/14
У Х В А Л А

Іменем України

12.05.2014 року
Яготинський
районний суд Київської області у
складі:

головуючого судді Кисіль О.А.,

при секретарі Твердохліб Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Яготині Київської
області клопотання Головного
управління юстиції у Київській області
про визнання і надання дозволу на
примусове виконання заочного рішення
мирового судді судової ділянки
Кіровського адміністративного округу
Омської області Російської Федерації
від 29 травня 2013 року на території
України,

ВСТАНОВИВ:

Від Головного управління юстиції у
Київській області надійшло клопотання
про визнання і надання дозволу на
примусове виконання заочного рішення
мирового судді судової ділянки
Кіровського адміністративного округу
Омської області Російської Федерації
від 29 травня 2013 року на території
України відповідно до Конвенції про
правову допомогу і правові відносини
по цивільних, сімейних і кримінальних
справах від 22.01.1993 року та Протоколу до
Конвенції від 28.03.1997 року.

Так, відповідно до заочного рішення
мирового судді судової ділянки
Кіровського адміністративного округу
Омської області Російської Федерації
від 29 травня 2013 року позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини його
доходу щомісячно, починаючи з 6 травня
2013 року і до досягнення дитиною
повноліття, а також стягнуто державне
мито в розмірі 100 рублів.

З клопотання направленого
Головним управлінням юстиції у
Київській області від мирового судді
Маковєєва Т.В. судової ділянки
Кіровського адміністративного округу
Омської області Російської Федерації
вбачається прохання про визнання і
надання дозволу на примусове виконання
заочного рішення мирового судді
судової ділянки Кіровського
адміністративного округу Омської
області Російської Федерації від 29
травня 2013 року на території України в
частині стягнення державного мита.

ОСОБА_2 звернувся з заявою про розгляд
даного клопотання у його відсутність,
зазначивши, що він не має заперечень
щодо даного клопотання, не заперечує
сплатити державне мито. Був
повідомлений про день та час розгляду
справи за позовом ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини. Іншого рішення не має. Заочне
рішення про стягнення з нього
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини від 29 травня 2013 року, відповідно
до якого з нього стягнуто також
державне мито отримав.

Перевіривши матеріали, суд дійшов
наступних висновків.

Відповідно до заочного рішення
мирового судді судової ділянки
Кіровського адміністративного округу
Омської області Російської Федерації
від 29 травня 2013 року позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини його
доходу щомісячно, починаючи з 6 травня
2013 року і до досягнення дитиною
повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 державне
мито в дохід місцевого бюджету 100
рублів.

Згідно Закону України від 20 липня
2006 року "Про приєднання України до
Конвенції про стягнення аліментів за
кордоном" Україна приєдналась до
Конвенції про стягнення аліментів за
кордоном, укладеної 20 червня 1956 року у
м. Нью-Йорк. Відповідно до вказаного
Закону та ст. 2 Конвенції виконання
функцій Органу, що приймає, та Органу,
що передає, в Україні покладається на
Міністерство юстиції України.

Клопотання Головного управління
юстиції у Київській області за формою
та змістом відповідає вимогам ЦПК
України та Інструкції про виконання в
Україні Конвенції про стягнення
аліментів за кордоном, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 29 грудня 2006 року.

Згідно п. 12 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 12 від 24
грудня 1999 року "Про практику розгляду
судами клопотань про визнання й
виконання рішень іноземних судів та
арбітражів і про скасування рішень,
постановлених у порядку міжнародного
комерційного арбітражу на території
України" клопотання про визнання й
виконання рішень іноземних судів
(арбітражів) суд розглядає у визначених
ними межах і не може входити в
обговорення правильності цих рішень по
суті, вносити до останніх будь-які
зміни.

Відповідно до ч.ч. 6-8 ст. 395 ЦПК
України суд, розглянувши подані
документи та вислухавши пояснення
сторін, постановляє ухвалу про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду або про відмову у
задоволенні клопотання з цього
питання. Якщо рішення іноземного суду
вже виконувалося раніше, суд визначає,
в якій частині чи з якого часу воно
підлягає виконанню. Якщо в рішенні
іноземного суду суму стягнення
зазначено в іноземній валюті, суд, який
розглядає це клопотання, визначає суму
в національній валюті за курсом
Національного банку України на день
постановлення ухвали.

Відповідно до ст. 396 ЦПК України
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду не задовольняється у
випадках, передбачених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, такі випадки не
передбачено, у задоволенні клопотання
може бути відмовлено: 1) якщо рішення
іноземного суду за законодавством
держави, на території якої воно
постановлено, не набрало законної сили;
2) якщо сторона, стосовно якої
постановлено рішення іноземного суду,
була позбавлена можливості взяти
участь у судовому процесі через те, що
їй не було належним чином повідомлено
про розгляд справи; 3) якщо рішення
ухвалене у справі, розгляд якої
належить виключно до компетенції суду
або іншого уповноваженого відповідно
до закону органу України; 4) якщо
ухвалене рішення суду України у спорі
між тими самими сторонами, з того ж
предмета і на тих же підставах, що
набрало законної сили, або якщо у
провадженні суду України є справа у
спорі між тими самими сторонами, з того
ж предмета і на тих же підставах до
часу відкриття провадження у справі в
іноземному суді; 5) якщо пропущено
встановлений міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, та цим Законом
строк пред'явлення рішення іноземного
суду до примусового виконання в
Україні; 6) якщо предмет спору за
законами України не підлягає судовому
розгляду; 7) якщо виконання рішення
загрожувало б інтересам України; 8) в
інших випадках, встановлених законами
України.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про
стягнення аліментів за кордоном у
виконанні судових доручень може бути
відмовлено тільки: 1) якщо не
встановлено достовірності судових
доручень; 2) якщо Договірна Сторона, на
території якої судові доручення
повинні бути виконані, вважає, що це
може зашкодити її суверенітету чи
безпеці.

Відповідно до ст. 398 ЦПК України на
підставі рішення іноземного суду та
ухвали про надання дозволу на його
примусове виконання, що набрала
законної сили, суд видає виконавчий
лист, який надсилається для виконання в
порядку, встановленому законом.

Враховуючи, що підстави для
відмови у задоволенні клопотання
відсутні, так як рішення мирового
судді судової ділянки Кіровського
адміністративного округу Омської
області Російської Федерації від 29
травня 2013 року набрало законної сили,
ОСОБА_2 був належним чином повідомлений
про час і місце розгляду справи, та він
підтвердив даний факт, в Україні спору
або рішення у спорі між тими самими
сторонами, щодо того самого предмета і
з тих самих підстав не має, розгляд
такого спору не відносить до виключної
компетенції суду або іншого
уповноваженого органу України, строк
пред`явлення до виконання не порушено,
предмет спору за законами України
підлягає судовому розгляду, виконання
рішення не загрожує інтересам України,
суд вважає, що клопотання Головного
управління юстиції у Київській області
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 210, 390, 392, 394, 395 ЦПК
України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління
юстиції у Київській області
задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на
примусове виконання на території
України заочного рішення мирового
судді судової ділянки Кіровського
адміністративного округу Омської
області Російської Федерації звід 29
травня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, в частині стягнення державного
мита з ОСОБА_2 в розмірі 100 рублів,
перераховуючи державне мито до
місцевого бюджету ГРКЦГУ ЦБ РФ по
Омській області УФК по Омській області
(ИФНС Росії по Кіровському АО м.Омськ
БИК 045209001 ИНН КПП 550701001 на рахунок
КОД ОКАТО 0 код
бюджетної класифікації (БК)
ИФНС Росії по Кіровському АО м.Омськ,
м.Омськ вул..Суворова - 1»А».

Видати виконавчий лист про
стягнення із ОСОБА_2 (мешканця АДРЕСА_1,
РНОКПП НОМЕР_2, працюючого технологом
ТОВ «ТОТАН-ГРУП» м.Київ
вул..Святошинська, 34 «Л»
/вул..Картвілішвілі - 5 офіс 514)
державного мита в дохід місцевого
бюджету в розмірі 100 рублів
перераховуючи державне мито до
місцевого бюджету ГРКЦГУ ЦБ РФ по
Омській області УФК по Омській області
(ИФНС Росії по Кіровському АО м.Омськ
БИК 045209001 ИНН КПП 550701001 на рахунок
КОД ОКАТО 0 код
бюджетної класифікації (БК)
ИФНС Росії по Кіровському АО м.Омськ,
м.Омськ вул..Суворова - 1»А».

Ухвалу може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Яготинський районний суд
Київської області протягом п'яти днів з
дня її проголошення.

Суддя

О.А. Кисіль