справа № 208/9236/13-ц
№ провадження 2/208/522/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

07 квітня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору:
Заводський відділ Державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції «Про
звільнення від сплати заборгованості
за аліментами», -

в с т а н о в и
в:

Позивач звернувся до суду із
вищезазначеним позовом, у якому
просить суд звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами у розмірі
30 397,65 грн., що виникла за період з
08.10.2009р. по 01.11.2013р.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що, за
рішенням суду від 04.07.2006р. він
зобов'язаний сплачувати аліменти на
користь відповідачки на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі
263,50 грн. Рішенням суду від 04.08.2010р.,
залишеним без змін апеляційним судом,
збільшено розмір вищевказаних
аліментів до 700,00 грн. При цьому, через
те, що він не був вчасно ознайомлений із
рішенням суду від 04.08.2010р., а також через
зміни у його сімейному та
матеріальному стані, утворилась
заборгованість за аліментами у розмірі
30 397,65 грн. Враховуючи, що, у нього на
утриманні також знаходяться троє
неповнолітніх дітей від другого шлюбу,
а також за станом здоров'я він має певні
обмеження у працевлаштуванні, просить
суд звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав суду письмову заяву, у якій
зазначив, що підтримує позов у повному
обсязі, та просить суд провести розгляд
справи за його відсутності, на
підставі наявних у справі доказів.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, надала суду письмову
заяву, у якій просила суд провести
розгляд справи без її участі, а також
зазначила, що, позовні вимоги позивача
не визнає у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог, щодо
предмета спору - Заводського відділу
Державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції в судове засідання
не з'явився, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку,
причини неявки суду не повідомив, що
дозволило суду визнати його неявку в
судове засідання з неповажних причин
та, відповідно до ч.2 ст.169 ЦПК України,
провести розгляд справи у його
відсутності, на підставі наявних у
справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов
наступного висновку.

Як зазначає позивач у позові, про зміну
розміру присуджених йому судом
аліментів у розмірі 700,00 грн. - йому було
не відомо. До того ж, на час виникнення
вищевказаної заборгованості по
аліментам у нього на утриманні також
знаходилось троє неповнолітніх дітей
від другого шлюбу, а також син дружини.
Крім того, за станом здоров'я він має
певні обмеження у працевлаштуванні.
Вказані обставини, на думку позивача,
відповідно до ч.3 ст.197 СК України є
підставами для звільнення його від
сплати заборгованості за аліментами у
розмірі 30 397,65 грн.

При цьому, відповідно до ст.180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

відповідно до ч.2, 3 ст.150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток. Батьки
зобов'язані забезпечити здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти, готувати її до самостійного
життя.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства»
N 2402-III від 26.04.2001р., кожна дитина має
право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків. Батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст.12 вищевказаного Закону, на
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
порушення прав і обмеження законних
інтересів дитини на охорону здоров'я,
фізичний і духовний розвиток, навчання,
невиконання та ухилення від виконання
батьківських обов'язків відповідно до
закону.

Як встановлено судом в ході розгляду
справи, за рішенням суду від 04.07.2006р. з
позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на
утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь відповідача по даній цивільній
справі - ОСОБА_2

Рішенням суду від 04.08.2010р., залишеним
без змін апеляційним судом
Дніпропетровської області, збільшено
розмір аліментів, що стягувались з
позивача ОСОБА_1 за рішенням суду від
04.07.2006р., з 263,50 грн. до 700,00 грн.

Через невиконання боржником -
позивачем ОСОБА_1 покладеного на нього
рішенням суду обов'язку сплачувати
аліменти на утримання сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, утворилась
заборгованість по сплаті аліментів за
період з 08.10.2009р. по 01.11.2013р. у розмірі 30
397,65 грн., від сплати якої позивач
просить його звільнити.

Згідно ч.2, 3 ст.197 СК України, за позовом
платника аліментів суд може повністю
або частково звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами, якщо
вона виникла у зв'язку з його тяжкою
хворобою або іншою обставиною, що має
істотне значення. Суд може звільнити
платника аліментів від сплати
заборгованості, якщо буде встановлено,
що вона виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

Згідно роз'яснень, наданих у п.22
Постанови Верховного Суду України N 3
від 15.05.2006р. «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
передбачена ст. 196 СК відповідальність
платника аліментів за прострочення їх
сплати у виді неустойки (пені) настає
лише за наявності вини цієї особи. На
платника аліментів не можна покладати
таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням аліментів
банками. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів. Суд може зменшити
розмір неустойки з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів, а за передбачених
ст. 197 СК умов - повністю або частково
звільнити його від сплати
заборгованості.

З вищенаведеного суд вбачає, що,
часткове або повне звільнення боржника
від сплати аліментів можливо лише за
наявності обставин, що мають істотне
значення, тобто таких, які утворились з
незалежних від боржника причин,
зокрема у зв'язку із тяжкою хворобою
боржника; з несвоєчасною виплатою
заробітної плати боржнику; затримкою
або неправильним перерахуванням
аліментів банками.

Як зазначає позивач, він є багатодітним
батьком, та, крім сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, має на утриманні: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3;
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідки, наданої
Дніпродзержинською міською лікарнею
№1, позивач має працювати на роботі, не
пов'язаній із тяжким фізичним
навантаженням.

Згідно посвідчення, виданого
Виконавчим комітетом Заводської
районної у м. Дніпродзержинську ради,
позивач ОСОБА_1 має право на пільги,
передбачені законодавством для
багатодітних сімей.

Дослідивши докази, що підтверджують
зазначені позивачем обставини, на які
останній посилається як на підставу
задоволення своїх позовних вимог, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову, з
огляду на те, що, матеріали справи не
містять належних та допустимих
доказів, які б підтверджували, що
заборгованість позивача по аліментам у
період з 08.10.2009р. по 01.11.2013р. утворились
з незалежних від боржника причин.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.197 СК
України, з урахуванням обставин,
наведених позивачем, а саме з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів суд
може відстрочити або розстрочити
сплату заборгованості за аліментами, а
не звільнити боржника від їх сплати.

Таким чином, приймаючи до уваги, що,
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях, суд дійшов висновку що,
позовні вимоги позивача є
необгрунтованими та такими, що,
задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд,
керуючись ст.ст. 3-5, 10, 15, 60, 110, 208, 209, 213-215,
224 ЦПК України, ст.ст. 180, 197 СК України,
-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору: Заводський
відділ Державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції «Про звільнення від
сплати заборгованості за аліментами» -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі до Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Нельга Д. В.