У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 01
березня 2013 року та рішення
апеляційного суду Тернопільської
області від 25 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини та
дружини,

в с т а н о в и в :

У березні 2011 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, у якому
просила стягнути з відповідача
аліменти на утримання їх
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки від
всіх видів заробітку (доходу)
відповідача, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно до
досягнення дитиною повноліття, та
аліменти на її утримання у розмірі 1/8
частки усіх видів заробітку
відповідача, але не менше одного
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян щомісячно до досягнення
дитиною трьох років.

В обґрунтування своїх вимог посилалась
на ті обставини, що дитина проживає
разом з нею та перебуває на її
утриманні, а відповідач добровільно не
надає матеріальної допомоги на їх
утримання.

У червні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічним позовом про
виключення відомостей з актового
запису про народження дитини, який за
його заявою 18 лютого 2013 року, ухвалою
суду залишено без розгляду.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 01
березня 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено частково, стягнуто на
користь позивачки аліменти на
утримання малолітнього сина в розмірі
1/6 частини всіх видів заробітної плати
відповідача щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму, визначеного для
дітей відповідного віку, починаючи з 24
березня 2011 року до досягнення ним
повноліття, та аліменти на її утримання
в розмірі 1/10 частини усіх видів
заробітної плати (доходу) відповідача
щомісячно, починаючи з 24 березня 2011
року до 1 червня 2012 року.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням цього суду від 23 квітня 2013
року допущено негайне виконання
рішення суду щодо стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 25
лютого 2014 року рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 01
березня 2013 року у частині стягнення
аліментів на утримання ОСОБА_4
скасовано та ухвалено у цій частині
нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
аліменти у розмірі ј частини всіх видів
заробітної плати щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття. У іншій частині
рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення про стягнення аліментів у
розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
до досягнення дитиною повноліття,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд, дослідивши
докази у справі й давши їм належну
оцінку в силу вимог ст. ст.
212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з доведеності позову та наявності
передбачених ст. ст. 180-183 СК
України підстав для стягнення з
відповідача аліментів на утримання
дитини, розмір яких суд обґрунтовано
встановив на підставі наявних у справі
доказів.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини та
дружини, за касаційною скаргою на
рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 01
березня 2013 року та рішення
апеляційного суду Тернопільської
області від 25 лютого 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак