РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1445/14-ц

пр. № 2/759/2025/14

03 квітня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарі Прохоренко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням,

в с т а н о в
и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6
про визнання його таким, що втратив
право користування квартирою АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що вони є
співвласниками в рівних долях (по 1/5
частини кожен) квартири АДРЕСА_1, а
відповідач був зареєстрований і
проживав разом з ними, як член сім'ї, в
квартирі після реєстрації шлюбу з нею,
ОСОБА_4, від якого є донька ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6 після народження
дитини, з 2 жовтня 2012 р. в квартирі з
власної ініціативи не проживає,
обов'язків по оплаті утримання
квартири не виконує, перешкод в
користуванні квартирою відповідачу не
створювалось.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4
позов підтримала.

Інші позивачі в судове засідання не
з'явилися, подали заяви про слухання
справи без їх участі, тому суд,
враховуючи думку позивача ОСОБА_4,
матеріали та обставини справи, вважає
за можливе розглянути справу без їх
участі.

Відповідач повторно в судове
засідання не з'явився, судові повістки
з зазначенням часу, місця слухання
справи йому направлялись належним
чином, вони повертаються назад до суду
з позначками поштового відділення, що
обслуговує зареєстроване місце
проживання відповідача, - «за
закінченням встановленого терміну
зберігання», тому суд, враховуючи думку
позивача, матеріали та обставини
справи, вважає за можливе вирішити
спір, відповідно до ст.ст. 74, 169 ЦПК
України у відсутність відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
з'ясувавши обставини справи,
заслухавши показання свідка,
дослідивши письмові докази по справі,
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що спірним жилим
приміщенням є однокімнатна квартира
АДРЕСА_1. Квартира належить на праві
спільної приватної власності
позивачам по справі в рівних частках на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 27.10.1998 р. Шлюб між сторонами
по справі ОСОБА_4 і ОСОБА_6 був
зареєстрований 15.06.2012 р., під час якого
2.10.2012 р. народилася донька ОСОБА_7.
ОСОБА_6 зареєстрований в спірній
квартирі з 4.09.2012 р., як член сім'ї її
власників (а.с.5-8).

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші незаборонені
законом угоди. Всім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Згідно ст.156 ЖК України члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним в будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири).
Повнолітні члени сім'ї власника
зобов'язані брати участь у витратах по
утриманню будинку (квартири) і
придомової території та проведенню
ремонту. Спори між власником та членами
його сім'ї про розмір участі у витратах
вирішуються в судовому порядку.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідач поселився та
зареєструвався в спірну квартиру як
член сім'ї позивачів по справі та за їх
згодою. Враховуючи, що ОСОБА_6 не
проживає без поважних причин в
квартирі з жовтня 2012 р., він втратив по
цій причині право щодо користування
квартирою.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування
своїм майном.

Знайшов своє підтвердження факт
добровільного і безпричинного
залишення квартири ОСОБА_6 Не
встановлено, що між сторонами існували
відчужені взаємовідносини щодо
користування спірною квартирою, які б
були причинами залишення квартири
відповідачем.

Відповідні докази з боку позивачів у
підтвердження позовних вимог
представлені суду.

Так, свідок ОСОБА_8 суду показала, що
перебуває у добрих відносинах з
позивачами по справі багато років як
сусідка, періодично буває у них вдома і
їй відомо, що відповідача приблизно з
жовтня 2012 р. не бачила в квартирі, його
носильних речей там не має.

Факт непроживання відповідача в
спірній квартирі підтверджується
актом про непроживання від 25.12.2013 р.,
складеним Філією №801 Святошинського
району м. Києва (а.с.4).

З боку відповідача по справі
заперечень на позов та доказів у їх
підтвердження не надійшло, і вони
відсутні в матеріалах справи, тому суд
вирішує спір відповідно до вимог
ст.ст.10, 60 ЦПК України на підставі
наявних в справі доказів.

Тому, твердження позивачів про
визнання ОСОБА_6 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням, суд
вважає обґрунтованими, бо відповідач
не проживає в спірному житловому
приміщення без поважних причин більше
одного року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 391, 405 ЦК
України, ст.ст. 10, 60, 74, 169, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и
в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_6 втратившим право
користування квартирою АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особа, яка брала
участь у розгляді справи, але була
відсутня в судовому засіданні під час
проголошення рішення, може подати
апеляційну скаргу на рішення суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення суду.

Суддя