Справа № 243/2186/14
Провадження № 2-н/243/451/2014
УХВАЛА

04 квітня 2014 року

м. Слов'янськ

Суддя Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області Ільяшевич О.В.,
розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства "Донбасенерго"
в особі структурної одиниці
Слов'янська ТЕС до ОСОБА_1 про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості за комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Слов'янського
міськрайонного суду знаходиться заява
публічного акціонерного товариства
"Донбасенерго" в особі структурної
одиниці Слов'янська ТЕС до ОСОБА_1 про
видачу судового наказу про стягнення
заборгованості за комунальні послуги.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
приходжу до висновку, що зазначена
заява про видачу судового наказу не
підлягає розгляду в порядку наказного
провадження з наступних підстав.

Відповідно до змісту заяви про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості, ОСОБА_1 проживає за
адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до отриманої судом
інформації про місце проживання
(перебування) фізичної особи -
боржника з відділу адресно-довідкової
роботи ГУ ДМС України в Донецькій
області, ОСОБА_1 зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2

Пункт 13 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №14 від 23.12.2011 року „Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження" передбачає, що
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення (пункт 3 частини першої
статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути
видано за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків , а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

Вказана постанова Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011 року „Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження" орієнтує суди,
що наявність спору про право
(пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК),
яке є підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів заяви про
видачу судового наказу та доданих до
неї документів, договір між сторонами
про надання послуг не укладався,
зареєстроване місце проживання
боржника є м. Миколаївка. Разом з тим,
заявник пред'являє право вимоги щодо
оплати послуг по кв. АДРЕСА_1, однак
будь-яких доказів, які б підтверджували
обставини, що квартира, розташована за
адресою: АДРЕСА_1 належить боржникові
на праві власності, або з боржником
укладався договір з приводу надання
комунальних послуг по вказаному
будинку суду не представлено.

З огляду на викладене, суд приходить
висновку, що суду не надано документів,
які б підтверджували об'єктивне право
боржника на квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, та відповідно
відсутні документи, які підтверджують
суб'єктивне право у заявника вимагати
стягнення заборгованості по
комунальним послугам у боржника з
приводу обслуговування квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України,
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, у разі якщо із
заяви і поданих документів вбачається
спір про право.

У зв'язку з цим, з матеріалів справи
вбачається спір про право, а тому слід
відмовити у прийнятті заяви про видачу
судового наказу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону
України "про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі відмови у відкритті
провадження.

З огляду на викладене, суд повертає
судовий збір.

На підставі
вищенаведеного, керуючись ст. ст. 97, 109,
115, 121, 122 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" суддя, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у прийнятті заяви публічного
акціонерного товариства Донбасенерго"
в особі структурної одиниці
Слов'янська ТЕС до ОСОБА_1 про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості за комунальні послуги.

Повернути публічному акціонерному
товариству "Донбасенерго" в особі
структурної одиниці Слов'янська ТЕС
сплачений ним Донецькому обласному УП
АТОЩАД м. Донецька судовий збір в сумі
121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп. згідно
квитанції № 6123 від 11 березня 2014 року, на
р/р 0075, отримувач держбюджет.

На ухвалу може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду
Донецької області через Слов'янський
міськрайонний суд протягом п'яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:
О.В.
Ільяшевич