АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3076/14 р.
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 2033/2-2671/2011
Доповідач - Ізмайлова Г.Н.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Ізмайлової Г.Н.

суддів - Пшенічної
Л.В., Івах А.П.

за участі секретаря -
Остапович Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Фрунзенського районного суду м.Харкова
від 04 березня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя
особа: Фрунзенський районний відділ у
м.Харкові Головного Управління
Державної міграційної служби України у
Харківській області про поновлення
порушеного права шляхом виселення без
надання іншого житлового приміщення та
зняття з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 р. ОСОБА_3 звернувся до суду
зі вказаним позовом.

Зазначив, що йому належить 55/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1, які він
придбав у ОСОБА_1 на підставі договору
міни від 04.11.2009 р.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 того ж дня
надав йому письмову заяву про
звільнення вказаної частини будинку та
зняття з реєстрації, на його вимоги він
будинок не звільняє, чим порушує його
право власника на вказане майно.

Виходячи з наведеного, просив поновити
його порушене право, виселити
відповідачів із належної йому частини
будинку та зняти з реєстраційного
обліку.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 проти
позову заперечував, вважаючи недійсним
договір міни, внаслідок чого ОСОБА_1 і
ОСОБА_5 позбавляються єдиного житла.

Просив зупинити провадження у справі
до розгляду судом касаційної інстанції
справи про визнання недійсним договору
міни від 04 листопада 2009 р., за яким право
власності на 55/100 частин будинку
перейшло до позивача.

Ухвалою Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 04 березня 2014 р. в
задоволенні клопотання про зупинення
провадження у справі відмовлено

Рішенням Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 04 березня 2014 р. позов
ОСОБА_3 задоволено частково.

Усунено перешкоди у користуванні
будинком та виселено з нього
відповідачів без надання іншого
житлового будинку. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення і
ухвалу скасувати і ухвалити нове
рішення, відмовивши ОСОБА_3 в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

Апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного:

Судом встановлено, що позивачу
ОСОБА_3 належить 55/100 частин житлового
будинку АДРЕСА_1 на підставі договору
міни, посвідченого приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 04
листопада 2009 р. за р.№4636.

Дійсність вказаного договору
оспорювалась ОСОБА_1 і рішенням судової
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області від 27 січня 2014 р. йому в
задоволенні позову відмовлено.

Непорушність права власності
захищається ст.321 ЦК України,
відповідно до якої особа може бути
позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні у випадках і
в порядку, встановлених законом.

Зміст права власності визначено ч.1
ст.317 ЦК України, відповідно до якої
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його прав,
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку
визначені ст.383 ЦК України, якою
передбачено його право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім`ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном (ст.391 ЦК України).

Відповідачі проживають у відчуженій
ОСОБА_3 частині будинку і на його
пропозиції відмовляються звільнити
житло, в зв`язку з чим суд обґрунтовано
захистив порушене право власності
позивача і виселив ОСОБА_1 і ОСОБА_4 без
надання їм іншого житлового
приміщення.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України
заперечення на ухвали, що не підлягають
оскарженню окремо від рішення суду,
включаються до апеляційної скарги на
рішення суду.

Ухвала про відмову в зупиненні
провадження у справі від 04 березня 2014 р.
не оскаржується окремо від рішення
суду, оскільки не перешкоджає
провадженню у справі, про що зазначено
в резолютивній частині ухвали.

Судова колегія вважає, що судом першої
інстанції обґрунтовано відмовлено в
зупинення провадження у справі до
розгляду справи Вищим спеціалізованим
судом України з розгляду цивільних і
кримінальних справ за касаційною
скаргою ОСОБА_1, оскільки рішення
апеляційного суду Харківської області
від 27 січня 2014 р. відповідно до ст.319 ЦПК
України набрало законної сили.

З огляду на наведене, на підставі ст.308
ЦПК України, судова колегія в цій
частині рішення залишає без зміни як
таке, що ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Рішення в частині відмови в позові про
зобов`язання зняти відповідачів з
реєстраційного обліку з будинку
АДРЕСА_1 сторонами не оскаржувалось і
судом першої інстанції не
переглядалось.

Керуючись ст.ст.209, 218, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м.Харкова від 04 березня 2014 р. залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий -

Судді -