Справа №
№
провадження: 4-с/230/23/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року Єнакіївський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

при секретарі - Здебській Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Єнакієве
цивільну справу за скаргою
представника ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві про визнання
неправомірною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 звернулася до суду
зі скаргою до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві про визнання неправомірною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії. В обґрунтування вимог скарги
представник скаржника зазначила, що 15
жовтня 2013 року Єнакіївським міським
судом Донецької області було ухвалено
рішення про стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Статус» на користь ОСОБА_1
доплати страхового відшкодування у
сумі 18 304,97 грн., пені у сумі 1 620,84 грн.,
судового збору у сумі 229,40 грн. Рішення
суду набуло чинності 19.11.2013 року. 11.12.2013
року видані виконавчі листи про
примусове виконання вказаного
судового рішення. У зв'язку з відмовою
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Статус»
добровільно виконати рішення ОСОБА_1
надіслав до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві заяву про примусове виконання
рішення, що надійшла до Відділу 10.01.2014
року. Постанови про відкриття
виконавчого провадження були відкриті
лише 03.02.2014 року, копії постанов не були
надіслані поштою на адресу ОСОБА_1
12.02.2014 року факсом на вимогу
представника ОСОБА_1 були надані
постанови про відкриття виконавчого
провадження про стягнення 18 304,97 грн. та
судового збору у сумі 229,40 грн.,
постанова про відкриття виконавчого
провадження про стягнення пені у сумі 1
620,84 грн. відсутня. 17.02.2014 року
представник ОСОБА_1 звернулась до
начальника Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві зі скаргою на допущені порушення
при здійснені виконавчого провадження.
Відповідь на скаргу стягувачу не
надходила. Постанови про відкриття
виконавчого провадження були отримані
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Статус» 10.03.2014
року, строк для добровільного
виконання минув 17.03.2014 року. Проте
станом на 31.03.2014 року рішення
залишається невиконаним. 19.03.2014 року за
факсом та 31.03.2014 року поштою
представником ОСОБА_1 направлено до
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві клопотання про
накладення арешту на грошові кошти та
майно боржника, крім того, вимога про
накладення арешту була викладена у
заяві про примусове виконання рішення
суду. Згідно інформації з Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень жодних дій, спрямованих на
примусове виконання рішення суду,
державним виконавцем не було зроблено.
За таких обставин представник
скаржника просить визнати
протиправною бездіяльність начальника
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві внаслідок чого
рішення суду від 15.10.2013 року тривалий
час не виконується, визнати постанови
про відкриття виконавчих проваджень
від 03.02.2014 року такими, що винесені з
порушенням строку, встановленого
Законом України «Про виконавче
провадження», та привести ці строки у
відповідність до вимог цього Закону,
визнавши, що дані постанови винесені не
пізніш як 15.01.2014 року включно, привести
строк, встановлений ч. 2 ст. 30 Закону
України «Про виконавче провадження», у
відповідність до вимог цього Закону,
зобов'язавши обчислювати з 15.01.2014 року,
а не з 03.02.2014 року, зобов'язати негайно
розпочати примусове виконання рішення
суду, одержати інформацію про
банківські рахунки та майно боржника,
вжити заходів для виявлення готівкових
коштів, накласти арешт на рахунки та
майно боржника, а також здійснити інші
дії, зобов'язати не допускати ухилення
та/або зволікань у вчиненні виконавчих
дій, неповноти їх вчинення, а
начальника Відділу - належним чином
здійснювати функцію контролю за діями
підпорядкованих державних виконавців,
зобов'язати начальника Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві
провести службову перевірку та
вирішити питання про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
уповноважених осіб щодо ухилення від
вчинення виконавчих дій, направити
прокурору Дніпровського району міста
Києва окрему ухвалу про проведення
перевірки фактів порушення закону
уповноваженими особами Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві та вирішення
питання про притягнення до
відповідальності, зобов'язати посадові
особи Відділу державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у місті Києві
повідомити суд та заявника про
виконання ухвали суду.

Скаржник та представник скаржника у
судове засідання не з'явилися, просили
розглянути скаргу за їх відсутності.

У судове засідання представник Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві та представник
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Статус» до суду не
прибули, будучи належним чином
повідомлені про день та час розгляду
скарги, про причини неявки суд не
повідомили, клопотань про відкладення
розгляду справи до суду не надходило,
що не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення на них, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, застосувавши до спірних
правовідносин відповідні норми
матеріального та процесуального права,
встановив наступні фактичні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Єнакіївського міського суду
Донецької області від 15.10.2013 року
стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Статус» на користь ОСОБА_1 страхове
відшкодування у сумі 19 304,97 грн., пеню у
сумі 1 880,25 грн., судовий збір у сумі 229,40
грн.

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 19.11.2013 року рішення
Єнакіївського міського суду Донецької
області від 15.10.2013 року змінено в
частині стягнення страхового
відшкодування та пені, стягнуто з
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Статус» на користь
ОСОБА_1 недоплачене страхове
відшкодування у сумі 18 304,97 грн., пеню у
сумі 1 6 20,84 грн., в іншій частині рішення
суду залишено без змін.

30.12.2013 року представник стягувача
ОСОБА_1 надіслав до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві цінним листом з описом вкладення
заяви про примусове виконання
виконавчих листів, виданих
Єнакіївським міським судом Донецької
області, про стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Статус» на користь ОСОБА_1
недоплаченого страхового
відшкодування у сумі 18 304,97 грн., пеню у
сумі 1 620,84 грн., судового збору у сумі
229,40 грн., до яких додані копія рішення
від 15.10.2013 року та оригінали трьох
виконавчих листів (а.с. 135-136).

Даний лист отриманий Відділом
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві10.01.2014 року (а.с. 136).

Державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві 03.02.2014 року
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП № 41722287 про
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Статус» на користь ОСОБА_1
заборгованості у сумі 18 304,97 грн., що
також підтверджується інформацією з
Єдиного державного реєстру виконавчих
проваджень станом на 31.03.2014 року (а.с. 137,
142).

03.02.2014 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 41722598 про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Статус» на користь
ОСОБА_1 судового збору у сумі 229,40 грн.
(а.с. 137).

17.02.2014 року представником ОСОБА_1
надіслана до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві скарга, яка отримана адресатом
20.02.2014 року (а.с. 138-139).

06.03.2014 року представником ОСОБА_1
надісланий до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві запит про розгляд скарги від
14.02.2014 року (а.с. 140).

19.03.2014 року представником стягувача
надіслано до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві клопотання про накладення арешту
на грошові кошти та майно боржника (а.с.
141).

Згідно ст. 124 Конституції України,
судові рішення ухвалюються судами від
імені України і є обов'язковими для
виконання на всій території України.

Обов'язковість рішення суду, як одна з
засад судочинства також встановлена
нормами Конституції України, які є
нормами прямої дії. Недотримання цього
принципу порушує правовий порядок,
встановлений державою.

Ч. 1 ст. 14 Цивільного процесуального
кодексу України передбачає, що судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, -
і за її межами. Невиконання судового
рішення є підставою для
відповідальності, встановленої
законом.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

У відповідності до ст. 1 Закону України
"Про виконавче провадження", виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ст. 17 вказаного Закону,
підлягають виконанню державною
виконавчою службою виконавчі
документи, зокрема виконавчі листи, що
видаються судами.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

У заяві про відкриття виконавчого
провадження щодо виконання рішення про
майнове стягнення стягувач має право
просити державного виконавця накласти
арешт на майно та кошти боржника та
оголосити заборону на його відчуження
(ч. 3 ст. 19 вказаного Закону).

Частинами 1-2 ст. 25 даного Закону
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження», копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

Ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлює, що копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

У судовому засіданні встановлено, що
30.12.2013 року стягувачем ОСОБА_1 були
направлені заява про примусове
виконання виконавчих листів про
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Статус» на користь ОСОБА_1
недоплаченого страхового
відшкодування у сумі 18 304,97 грн., пені у
сумі 1 620,84 грн., судового збору у сумі
229,40 грн. разом з оригіналами трьох
виконавчих листів, що отримані 10.01.2014
року Відділом державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у місті Києві.

Проте всупереч вимогам ч. 2 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець виніс постанови
про відкриття виконавчого провадження
лише 03.02.2014 року.

З постанов про відкриття виконавчого
провадження вбачається, що державним
виконавцем не був накладений арешт на
майно та кошти боржника при винесенні
даних постанов, жодних інших постанов
про накладення арешту Відділом
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві не приймалося,
чим також грубо порушені права
стягувача.

Судом не встановлено, що копії постанов
про відкриття виконавчого провадження
державним виконавцем було направлено
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, як зазначено ч. 1 ст. 31
Закону України «Про виконавче
провадження».

Не було надано таких доказів суду і під
час проведення судового розгляду.

Отже в цій частині дії державного
виконавця не відповідали вимогам
законодавства, а отже є неправомірними.

Стаття 11 Закону України «Про виконавче
провадження» та п. 3.12 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 02 квітня
2012 року за № 489/20802, зобов'язує
державного виконавця вживати усіх
передбачених заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Відділ державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві до суду не
з'явився та не надав суду усі наявні у
нього документи та матеріали, які
можуть бути використані як докази у
справі.

Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку, що державним виконавцем не
були здійснені усі необхідні виконавчі
дії, передбачені Законом України «Про
виконавче провадження», а саме: не
направлений запит про банківські
рахунки та майно боржника, не виявлені
готівкові коштів, не накладений арешт
на рахунки та майно боржника.

Щодо вимог скарги про приведення
строків винесення постанов про
відкриття виконавчого провадження у
відповідність до вимог Закону України
«Про виконавче провадження», визнавши,
що дані постанови винесені не пізніш як
15.01.2014 року включно, приведення строку,
встановленого ч. 2 ст. 30 Закону України
«Про виконавче провадження», у
відповідність до вимог цього Закону,
зобов'язавши обчислювати з 15.01.2014 року,
а не з 03.02.2014 року, суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
даних вимог, оскільки у суду не має
жодних повноважень щодо приведення
строків винесення постанов про
відкриття виконавчого провадження та
приведення строку, встановленого ч. 2
ст. 30 Закону України «Про виконавче
провадження», у відповідність до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження».

Що стосується вимоги представника
скаржника про зобов'язання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві не допускати ухилення та/або
зволікань у вчиненні виконавчих дій,
неповноти їх вчинення, то суд вважає
необхідним відмовити, оскільки суд
позбавлений можливості вирішувати
питання про проведення будь-яких дій на
майбутнє.

Що стосується вимоги про зобов'язання
начальника Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві належним чином здійснювати
функцію контролю за діями
підпорядкованих державних виконавців,
то суд вважає необхідним задовольнити,
бо суду не надано жодних належних та
допустимих доказів щодо належного
здійснення контролю начальником за
діями державних виконавців.

Щодо вимоги скарги про зобов'язання
начальника Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві
провести службову перевірку та
вирішити питання про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
уповноважених осіб щодо ухилення від
вчинення виконавчих дій, то, виходячи з
того, що начальник Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві не є
стороною у даній справі, стягувач
ОСОБА_1 має право звернутися до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві, тому суд не має можливості
зобов'язати вчинити певні дії особу,
яка не є стороною по справі та
відмовляє у задоволенні даної вимоги.

Стосовно вимоги про направлення
прокурору Дніпровського району міста
Києва окремої ухвалу про проведення
перевірки фактів порушення закону
уповноваженими особами Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві та вирішення
питання про притягнення до
відповідальності, то судом у судовому
засіданні не встановлені підстави, які
б потребували винесення окремої
ухвали, тому у задоволенні даної вимоги
відмовляє.

Ст. 389 Цивільного процесуального
кодексу України передбачає, що про
виконання ухвали відповідний орган
державної виконавчої служби
повідомляє суд і заявника не пізніше
ніж у місячний строк з дня одержання
ухвали суду.

З метою судового контролю за
виконанням судових рішень, одним з
видом яких є ухвала, суд приходить до
висновку про задоволення вимог скарги
про зобов'язання посадових осіб
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві повідомити суд та
заявника про виконання ухвали суду.

Виходячи із вищевикладеного, суд,
оцінивши докази, надані сторонами у
справі, їх належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, приходить до висновку, що
скаргу слід задовольнити частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 208-210, 292, 293, 383-389 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу представника ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві про визнання
неправомірною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві щодо
непроведення усіх виконавчих дій,
спрямованих на примусове виконання
рішення Єнакіївського міського суду
Донецької області від 15.10.2013 року.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві направити запит про банківські
рахунки та майно боржника, виявити
готівкові кошти, накласти арешт на
рахунки та майно боржника та здійснити
інші дії відповідно до вимог ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» по виконанню виконавчих
листів № 230/6652/13-ц, виданих 11.12.2013 року
Єнакіївським міським судом Донецької
області, про стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Статус» на користь ОСОБА_1
недоплаченого страхового
відшкодування у сумі 18 304,97 грн.,
пені у сумі 1 6 20,84 грн., судового збору у
сумі 229,40 грн.

Зобов'язати начальника Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві здійснити
контроль за своєчасністю, правильністю
і повнотою виконання державним
виконавцем рішення Єнакіївського
міського суду Донецької області від
15.10.2013 року.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві повідомити про виконання даної
ухвали суд та ОСОБА_1.

В задоволенні решти вимог скарги -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Єнакіївський
міський суд Донецької області протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя Єнакіївського міського суду

Донецької області
Л.В.
Мелещенко