Справа №
районний суд м. Луганська
головуючого судді Дідоренко А.Е.,
при секретарі Болотовій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м .Луганську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах своїх неповнолітніх дітей -
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету позову Жовтневий районний
відділ Департаменту Луганської
міської ради у справах дітей та сім"ї,
Управління державної міграційної
служби України в Луганській області,
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
02.04.2014року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з зазначеним позовом, котрий в
подальшому був уточнений, на
обґрунтування якого вказав, що йому на
праві власності на підставі рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 30.09.2013 року належить домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_1. Позивач зазначив,
що за адресою належного йому
нерухомого майна зареєстровано
відповідача ОСОБА_2 та її неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3 й ОСОБА_4, які фактично не
проживають за вказаною адресою з
лютого 2013 року, їх речей там немає.
Через те, що відповідач у добровільному
порядку з реєстраційного обліку не
знялася, позивач позбавлений
можливості у повній мірі
використовувати своє право власності
на вказане домоволодіння. На підставі
вищевикладеного, ОСОБА_1 просить суд
ухвалити рішення, визнати ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право
користування житловим приміщенням в
домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1,
знявши їх з реєстраційного обліку за
До початку судового засідання від
представника позивача надійшла заява з
проханням розглянути справу за його
відсутності, ухвалити по справі заочне
рішення.

Від представника третьої особи УДПС
України в Луганській області надійшла
заява з проханням розглянути справу
без його участі, ухвалити рішення на
розсуд суду.

Третя особа - Жовтневий районний відділ
Департаменту Луганської міської ради у
справах дітей та сім"ї до початку
судового засідання надав заяву про
розгляд справи за відсутності їх
представника, повідомивши, що в ході
перевірки їх установою було
встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_2 та її малолітні діти не
проживають, в будинку є кімната, в якій
раніше мешкали діти, на теперішній час
порожня, в будинку відсутні дитячі
ліжка, речі, іграшки, шкільні приладдя,
дитячий одяг.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляд
справи була повідомлена належним
чином, причину неявки суду не
повідомила, заяв про розгляд справи за
її відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки або
якщо зазначені причини визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням думки
представника позивача, який просив
ухвалити рішення при заочному розгляді
справи, суд вважає можливим ухвалити
заочне рішення на підставі наявних
доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, належить на праві
власності ОСОБА_1 на підставі рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 30.09.2013 року. Право власності
вказаної особи на зазначене нерухоме
майно зареєстровано у Державному
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності 03.10.2013
року, номер запису 2768466 /а. с12 - копія
Витягу про реєстрацію прав/.

Згідно довідки від 28.01.2014 року / а. с. 10/
за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано
ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1

З акту від 26.121.2013 року / а. с. 9/
вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: АДРЕСА_1, не
проживають з лютого 2013 року року,
ОСОБА_2 вивезла речі та з того часу
будинок не відвідувала.

Факт непроживання за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей було
підтверджено в результаті обстеження
умов проживання, яке було проведено
24.04.2014 року комісією Жовтневого
районного відділу служби у справах
дітей Департаменту Луганської міської
ради у справах дітей та сім»ї / а. с. 38 -
акт обстеження умов проживання/.

Відповідно до ст. ст. 319, 391 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд та має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі
надані суду докази в їх сукупності,
перевіривши відповідність позову
ОСОБА_1 діючому законодавству України,
суд дійшов висновку про необхідність
часткового задоволення вимог, оскільки
протягом розгляду справи було
встановлено, що позивач є власником
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, але
позбавлений можливості у повній мірі
використовувати своє право власності у
зв"язку з тим, що за адресою зазначеного
нерухомого майна зареєстровано
відповідача ОСОБА_2 та її неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, які понад шість місяців не
проживають за вказаною адресою, їх
речей там немає. Доказів того, що
вказаним особам чинилися перешкоди у
проживанні за вказаною адресою, суду
протягом розгляду надано не було.
Клопотань про витребування додаткових
доказів не заявлялося.

Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності або права користування
житловим приміщенням.

Таким чином, враховуючи, що зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється відділами (секторами)
Державної міграційної служби України
на підставі, зокрема, рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням, яке набуло
чинності, вимога позивача в цій частині
є передчасною та задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11,27, 31, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України,
ст. ст. 319, 391 ЦК України, ст. 7 ЗУ ««Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», ст. ст. 71, 72
ЖК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3.,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_5
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням в домоволодінні
за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні позову в іншій його
частині відмовити через його
необґрунтованість.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги до
апеляційного суду Луганської області
через Жовтневий районний суд м.
Луганська.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
10-ти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: