22-ц/775/162/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Доценко С.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Баркової Л.Л.

Сорока Г.П., Гаврилової Г.Л.

при секретарі: Бєльченка Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_3 до Дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про розірвання
договору оренди земельної ділянки та
стягнення орендної плати

за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та
Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
на рішення Володарського районного
суду Донецької області від 11 грудня 2013
року,

В С
Т А Н О В И Л А :

Рішенням Володарського районного
суду Донецької області від 11 грудня 2013
року позов позовні вимоги ОСОБА_3 до ДП
«Ілліч- Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про розірвання
договору оренди земельної ділянки № 677
від 15.02.2007 року між ОСОБА_3 та ВАТ «ММК
ім. Ілліча», зареєстрованого у
Володарському районному відділі ДП
«ЦДЗК при Державному комітеті України
по земельним ресурсам» 23.10.2007 року за
№.10.2007 року та стягнення
невиплаченої орендної плати
задоволено частково. Стягнуто з ДП
«Ілліч -Агро Донбас» ПАТ «ММК ім.
Ілліча» на користь ОСОБА_3 недоплачену
оренду плату за договором оренди землі
№ 677 від 15.02.2007 року за період з 2007 року
по 2011 рік в сумі 3257,59 грн., з
відрахуванням із цієї суми 15% податку з
доходів фізичних осіб. В решті позову
відмовлено. Стягнуто з ДП «Ілліч -Агро
Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» на користь
ОСОБА_3 понесені судові витрати в
розмірі 344,10 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3
просить рішення суду скасувати в
частині відмови у задоволенні позову
про розірвання договору оренди землі
та позовні вимоги в цій частині
задовольнити, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі ДП
«Ілліч-Агро Донбас» просить рішення
суду змінити в частині стягнення суми
недоплаченої орендної плати, зменшивши
суму до 90 грн. 51 коп., посилаючись на
порушення норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача,
пояснення представника позивача
ОСОБА_3, ОСОБА_5, який підтримав доводи
апеляційної скарги про задоволення
позовних вимог в частині розірвання
договору оренди та просив відхилити
скаргу відповідача, представника
відповідача ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«ММК ім.Ілліча», Танача Ю.А., яка
просила зменшити суму несплаченої
орендної плати та відхилити скаргу
позивача, дослідивши матеріали справи
в межах апеляційних скарг та
обговоривши їх доводи, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Відповідно вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Вирішуючи справу та частково
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції повно, всебічно і
об'єктивно перевірив доводи і
заперечення сторін, правильно
встановив правовідносини, що виникли
між ними та застосував закон, який їх
регулює і дійшов висновку про те, що
оскільки відповідачем щорічно
нараховувалась і сплачувалась
позивачеві орендна плата в меншому
розмірі ніж передбачено договором
оренди, на користь позивача слід
стягнути не до нараховану орендну
плату з часу укладення договору в
розмірі 3257 грн.59коп.; але часткова
несплата орендної плати не може
розцінюватись як систематичне
невиконання обов'язків відповідачем і
не є підставою для розірвання договору
оренди.

Не погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки він відповідає
встановленим обставинам справи та
положенням закону.

Відносини, пов'язані з орендною
землі, регулюються Земельним та
Цивільним кодексами України, Законом
України «Про оренду землі», законами
України, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до них, а
також договором оренди землі.

Згідно зі статтями 12,14,19 Закону
України „Про оренду землі" оренда
землі - це угода сторін про взаємні
зобов'язання, відповідно до яких
орендодавець за плату ( розмір якої,
форми платежу, терміни та порядок
внесення і перегляду, індексації
передбачаються умовами договору, які
не можуть суперечити законам України )
передає орендареві у володіння і
користування земельну ділянку для
господарського використання на
обумовлений договором строк. Договір
оренди набуває чинності після його
підписання та державної реєстрації і
може бути змінений лише за взаємною
згодою сторін, у тому числі і в частині
розміру орендної плати.

Згідно зі ст.21 Закону України «Про
оренду землі» орендна плата за
землю-це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди. Обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Згідно до ч.1ст.32 Закону України
«Про оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням
суду в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, а у
разу знищення чи пошкодження об'єкта
оренди, яке істотно перешкоджає
передбаченому договором використанню
земельної ділянки, а також на
підставах, визначених ЗК України та
іншими законами України.

При цьому згідно до п.»д»ч.1 ст.141 ЗК
України підставою для припинення
права користування земельною ділянкою
є систематична несплата орендної
плати.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору. У разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо
право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Згідно зі ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися
належним чином і в установлений строк,
відповідно до умов договору, або актів
цивільного законодавства.

Відповідно до умов договору
оренди, а саме п.7.2 та п.8.7, сторони
передбачили, що у випадку, коли одна із
сторін порушила умови договору чи
необґрунтовано ухиляється від
виконання своїх зобов'язань, вона
зобов'язана відшкодувати іншій стороні
збитки, спричинені невиконанням або
неналежним виконанням умов договору.
Усі спори і розбіжності, що виникають
між сторонами за цим договором чи у
зв'язку з ним, вирішуються шляхом
переговорів між сторонами, а у випадку
неможливості, підлягають розгляду в
судовому порядку.

Як встановлено судом, і
підтверджується матеріалами справи, на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку
позивачеві ОСОБА_3 належить земельна
ділянка, розміром 9,00 га, що розташована
на території Республіканської
сільської ради Володарського району
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

15 лютого 2007 року між позивачем та
Дочірнім підприємством «Ілліч-Агро
Донбас» Відкритого акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
був укладений договір оренди належної
йому земельної ділянки строком на 15
років із сплатою орендної плати у
розмірі 2% вартості орендуємої
земельної ділянки, що підтверджується
довідкою відділу Держкомзему, яку
надає Орендавець. На час підписання
договору розмір річної орендної плати
складав 2120грн.70коп., він підлягав
індексації та виплаті не пізніше 01
грудня поточного року. Договір оренди
зареєстрований 23.10.2007року
Володарським районним відділом
земельних ресурсів Донецького
регіонального філіалу державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру» за Р.№
15100253/а.с. 7-10/

01 січня 2010 року між сторонами
укладено додаткову угоду, відповідно
до якої, п. 5.1 Договору викладено у
такій редакції: Розмір орендної плати
щорічно складає 3% вартості орендованої
земельної ділянки. Вартість земельної
ділянки підтверджується довідкою
відділу Держкомзему, яку надає
Орендодавець.(а.с.10)

Факт нарахування та отримання
позивачем орендної плати за 2007 в
розмірі 965 грн.25 коп., 2008 -1329грн.21 коп., 2009
-1425 грн.22 коп., 2010 і 2011 - по 4129,58 коп.
позивачем визнається і
підтверджується довідкою відповідача
/а.с.11/

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач посилався на те, що враховуючи
вартість земельної ділянки, яку
засвідчено довідкою відділу
Держземагенства у Володарському
районі від 19.09.2013 року(а.с.12), йому
щорічно не до нараховували і не
виплатили до цього часу за 2007 рік - 1229,45
грн., 2008 - 927,43 грн., 2009 - 1174,70 грн., 2010 та 2011 -
по 0,01грн., про що він дізнався у квітні
2012 року, коли отримав договір оренди,
ознайомився с його умовами, а також
дізнався про розмір орендної плати.

При розгляді справи в суді першої
інстанції позивач погодився з
розрахунком суду і рішення суду у цій
частині не оскаржував.

Посилання представника
відповідача на те, що орендну плату
слід нараховувати з часу державної
реєстрації договору оренди та
додаткової угоди до нього, а тому
розмір недорахованої орендної плати
складатиме 90 грн.51 коп., яка підлягає
стягненню на користь позивача, є
неспроможними, оскільки за п.3.2
договору оренди орендар був
зобов'язаний приступити до
використання земельної ділянки після
її передачі орендодавцем за актом
приймання-передачі.

Останнім при розгляді справи в
апеляційному суді був наданий акт
приймання -передачі і представник не
заперечував, що цей акт був складений
під час укладення договору оренди і з
того ж дня, тобто з 15.02.2007 року, земельна
ділянка стала перебувати у
користуванні ДП «Ілліч-Агро Донбас» .

З урахуванням наведеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
необхідність проведення нарахування
орендної плати з 15.02.2007 року.

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на те, що систематичне, не в
повному розмірі, не нарахування та не
сплата відповідачем орендної плати
протягом 2007-2011 років є істотним
порушенням умов договору з боку
відповідача, що внаслідок завданої цим
шкоди він значною мірою позбавився
того, на що розраховував при укладенні
договору, висновків суду не
спростовують, оскільки за умовами
договору для визначення розміру
орендної плати саме на позивача
покладався обов'язок надавати довідку
про грошову оцінку вартості землі.

Позивач та його представник не
заперечували, що договір оренди та
додаткову угоду позивач підписував
під час їх укладення власноручно і ,
тільки у 2012 році звернувся до
управління земельних ресурсів за
довідкою щодо вартості земельної
ділянки за період з 2007 року.

Таким чином, оскільки договір
оренди і додаткову угоду позивач
підписував особисто, його посилання
стосовно необізнаності відносно
розміру щорічної орендної плати та
обов'язку надання довідки про грошову
оцінку вартості землі, є
безпідставними, винних дій Орендаря у
недоплаті орендної плати та
невиконанні умов договору за період з
2007 року, не вбачається.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку щодо
відсутності підстав для розірвання
договору оренди з підстав
систематичної несплати орендної плати
позивачеві.

Приведені в апеляційній скарзі
ОСОБА_3 доводи висновків суду не
спростовують, вони зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду.

Відповідно до положень ст.212 ЦПК
України виключне право оцінки доказів
належить суду, який має оцінити докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні належних у справі доказів
в їх сукупності.

Результати оцінки доказів судом першої
інстанції відображені в оскаржуваному
рішенні, в якому наведені і мотиви їх
неприйняття .

Інші доводи апеляційних скарг
ОСОБА_3 і ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» також не
належить до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість скасування або зміни
оскаржуваного рішення, яке відповідає
наведеним положенням закону.

З урахуванням зазначеного,

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 і
Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
відхилити.

Рішення Володарського районного
суду Донецької області від 11 грудня
2012 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня
проголошення, може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції.

Судді