Справа № 335/1206/14-ц 2/335/764/2014
« 25» квітня 2014 року
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Апаллонової Ю.В.., при секретарі Франчук
Г.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні власністю шляхом
06.02.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні власністю
У позовній заяві зазначала, що 22
листопада 1996 року нею придбана
трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1 і вона
є єдиним власником зазначеної
На теперішній час у зазначеній
квартирі зареєстровано троє членів
сім'ї: вона та двоє синів - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.З
батьком дітей - ОСОБА_2 дуже важкі
відносини, офіційно у шлюбі не
перебували, однак деякий час
підтримували близькі стосунки.ОСОБА_2
на праві власності має декілька
об'єктів нерухомості. В одному із них, а
саме у будинку АДРЕСА_3 він
зареєстрований і проживав фактично.
Влітку 2011 року ОСОБА_2 впав з дерева у
дворі свого домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_3, в результаті чого зазнав
тілесні ушкодження та став інвалідом, у
зв'язку з чим потребував догляду за
собою. Враховуючи, те що він є батьком
дітей, позивач впустила його до себе у
квартиру та наглядала за ним. У
квартирі надала йому одну відокремлену
кімнату. Але в подальшому ОСОБА_2 почав
зловживати довірою, та став нахабно
себе поводити по відношенню до
позивача та синів. Спільного
господарства сторони не ведуть, на
дверях до кожної кімнати встановлено
замок, щоб обмежити вільний доступ.
ОСОБА_2 ніякої участі в утриманні
квартири та оплаті комунальних та
інших платежів не приймає.
Після одужання ОСОБА_2 відмовився
залишити добровільно квартиру та
виселитися . Крім того, став
влаштовувати постійні скандали,
вибивати двері у кімнату сина - ОСОБА_3.
Почав кидатися на неї та синів,
погрожувати насильством. З цього
приводу наприкінці листопада 2013 року,
син ОСОБА_3, а пізніше і позивач,
звертались зі скаргами на протиправні
дії ОСОБА_2 до Орджонікідзевського РВ
ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій
області. За вказані дії ОСОБА_2 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності. Але ОСОБА_2 продовжує
порушувати правила співжиття,
агресивно реагує на зауваження, а на
прохання виїхати з квартири,
погрожував застосуванням насильства з
подальшим каліцтвом, що робить
неможливим спільне проживання з ним в
одній квартирі інших осіб. Також,
ОСОБА_2 без згоди позивача став
приводити до квартири сторонніх осіб
та надавати їм кімнату для мешкання.
Посилаючись на вказані обставини,
просила суд усунути перешкоди у
здійсненні нею права користування та
розпоряджання своїм майном -
трьохкімнатною квартирою АДРЕСА_1
шляхом заборони проживання в
зазначеній квартирі та виселення із
неї ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, особою, що
втратила право на користування
Позивач у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, на позові
наполягає, проти заочного розгляду не
У судові засідання по цій справі
відповідач повторно не з'явився,
причину своєї неявки суду не повідомив,
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлявся судом належним чином у
зв'язку із чим, судом визнана
неповажною причина неявки відповідача
у вищезазначені судові засідання.
Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі
повторної неявки в судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином, суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Позивач не заперечував проти заочного
розгляду справи. При вищевикладених
обставинах, на підставі ст. 224 ЦПК
України суд ухвалив провести заочний
розгляд даної цивільної справи за
відсутністю представника позивача,
відповідача на підставі наявних у
справі матеріалів та доказів.
Всебічно та повно з'ясувавши обставини
справи, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, надавши їм оцінку
у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.
Відповідно до ст.41 Конституції України
ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права або обмежений
у його здійсненні Право власності є
Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено,
що правом власності є право особи на
річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні (ст.321 ЦК України).
Конституцією України (ст. 41) та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, Першого протоколу та
протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції,
закріплено принцип непорушності права
приватної власності, який означає
право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти, користуватись
і розпоряджатись належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Аналогічні норми
закріплені в ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК
Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України,
житлові права охороняються законом, за
винятком випадків, коли вони
здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян, або прав державних
і громадянських організацій.
Крім того, ст. ст. 150, 155 ЖК України
передбачено громадяни, які мають у
приватній власності будинок, квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів сім'ї і
мають право розпоряджатися цією
власністю на свій розсуд; власника не
може бути позбавлено права
користування жилим будинком
Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
а ще при тій умові, що ці порушення були
поєднані з позбавленням володіння його
нерухомого майна. Способи захисту
права власності передбачені нормами
ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.
Відповідно до ст. 8 ЦК України якщо
цивільні відносини не врегульовані цим
Кодексом, іншими актами цивільного
законодавства або договором, вони
регулюються тими правовими нормами
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, що регулюють подібні за
змістом цивільні відносини (аналогія
Згідно ст. 109 ЖК України виселення із
займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.
Якщо громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
Виселення відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК
України може мати місце, якщо наймач,
члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил співжиття роблять
неможливим для інших проживання з ними
в одній квартирі чи в одному будинку, а
заходи запобігання і громадського
впливу виявились без результативними,
виселення винних на вимогу власника
або інших заінтересованих осіб
проводиться без надання іншого жилого
Таким чином, для застосування норми
цієї статті необхідна наявність двох
умов: систематичне порушення правил
співжиття, а також вжиття заходів
попередження або громадського впливу,
які не дали позитивних результатів.
Під заходами впливу мається на увазі
заходи попередження, що
застосовуються судами, прокурорами,
органами внутрішніх справ,
адміністративними комісіями, а також
заходи громадського впливу, вжиті на
зборах жильців будинку чи членів ЖБК,
трудових колективів тощо.
У відповідності з п. 17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.04.1985р № 2 "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" при
вирішенні справ про виселення на
підставі ст. 116 ЖК України осіб, які
систематично порушують правила
співжиття і роблять неможливим для
інших проживання з ними в одній
квартирі, слід виходити з того, що при
триваючій антигромадській поведінці
виселення винного може статися і при
повторному порушенні, якщо раніше
вжиті заходи попередження або
громадського впливу не дали позитивних
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником АДРЕСА_1 на підставі
договору-купівлі продажу від 12.11.1996р.
№1536-3269, що підтверджується копією
технічного паспорту (а.с.7-9).
У вказаній квартирі зареєстровані троє
членів сім'ї: ОСОБА_1 та двоє синів -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.10).
Згідно даних адресного бюро ОСОБА_2
зареєстрований у АДРЕСА_3, однак
проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Як вбачається з довідки
Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС
України в Запорізькій області від
21.03.2014 року 27.11.2013 року до
Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС
України в Запорізькій області
звернувся ОСОБА_3 про те, що за місцем
його мешкання АДРЕСА_1 у нього конфлікт
з батьком - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 За даним
фактом складено адміністративний
від 06.12.2013 року за скоєння
адміністративного правопорушення за
30.11.2013 року до Орджонікідзевського РВ
ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій
області звернулася ОСОБА_1 про те, що її
колишнім чоловіком ОСОБА_2 було
пошкоджено двері квартири АДРЕСА_1 та
зникли документи. Дана заява внесена до
ЄРДР з попередньою кваліфікацією ч.3 ст.
За таких підстав, суд прийшов до
висновку, що заходи попередження, які
застосовувались до відповідача
працівниками районного відділу
міліції не дали позитивного
результату, ОСОБА_2 і надалі
систематично порушує правила
співжиття, на зауваження не реагує, що
на думку суду робить неможливим
проживання з ним в одному будинку інших
осіб, проживаючи за адресою спірної
квартири перешкоджає позивачу у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном, тому
відповідач підлягає виселенню з
житлового будинку в зв'язку з
систематичним порушенням правил
співжиття без надання йому іншого
житлового приміщення і позов підлягає
задоволенню у цій частині.
Крім того, за змістом ч.2 ст.405 эЦК
України член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.
Разом із тим, враховуючи, що
усунення перешкод шляхом виселення є
достатнім для забезпечення
відновлення порушених прав позивача,
позовні вимоги про визнання таким, що
втратив право користування квартирою
не підлягають задоволенню, оскільки на
підставі наданих суду доказів
відповідач не має право користування
квартирою, а особа втрачає право лише
при його наявності. Враховуючи
зазначену норму закону, проживання
ОСОБА_2 у квартирі, на день розгляду
справи відповідач не є власником або
членом сім'ї власника, не
зареєстрований за вказаною адресою,
яка належить позивачу та виходячи із
вимог ст. ст.11, 60 ЦПК України суд
відмовляє у задоволенні вимог про
визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування квартирою.
Враховуючи, що вимог про стягнення з
відповідача судових витрат не
заявлено,покласти судові витрати на
відповідача позивач не просить, суд
виходячи із меж позовних вимог, залишає
судові витрати за позивачем.
Керуючись ст. ст. 3,10,11, 57-60, 213, 215,
224-226 ЦПК України, суд ,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом виселення, задовольнити
Усунути перешкоди ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6 в користуванні належною їй
на праві власності квартирою, яка
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя
бул. Шевченко АДРЕСА_1 шляхом заборони
проживання в зазначеній квартирі та
виселення із квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2,
В решті частині позовних вимог
Заочне рішення може бути
оскаржено позивачем в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня отримання
Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
Суддя: