Номер провадження: 22-ц/785/1626/14
Номер справи місцевого суду: 2-218/11
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.

при секретарі - Орловій С.І.

у відкритому судовому засіданні у
присутності ОСОБА_2, представника
ОСОБА_3, діє по ордеру і договору про
надання правової допомоги,

розглянула апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2,

на рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 20.11.2013р. по справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, треті особи без самостійних
вимог: Ізмаїльська міська рада, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
відшкодування моральної шкоди,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
треті особи без самостійних вимог:
Ізмаїльська міська рада, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

в березні 2007р. позивач ОСОБА_2
звернулася до відповідача ОСОБА_3 з
позовом про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог позивач
посилалася на те, що вона, ОСОБА_2, є
власником житлового будинку з
господарськими спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до договору довічного
утримання від 01.01.1996р., посвідченого
державним нотаріусом, що був укладений
між нею і ОСОБА_7

Відповідач ОСОБА_3 є власником
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_3.

Земельні ділянки, на яких розташовані
житлові будинки і господарські споруди
сторін є суміжними з тильної сторони.

На межі земельних ділянок відповідачем
було побудовано підсобне приміщення,
сарай. В 2004р. відповідач на межі
земельних ділянок поряд з приміщенням
сараю побудувала сарай і літню кухню
із скатом криши в сторони земельної
ділянки позивача, а також встановила на
тильній стороні сараю вхідні двері в
сторону земельної ділянки позивача.

В 2006р. відповідач самочинно на
території земельної ділянки позивача
впродовж тильної сторони сараїв,
літньої кухні вимощення з бетону
шириною від 30 до 50 см, довжиною 11м. В 2006р.
відповідач на території земельної
ділянки позивача впродовж вимощення
поставила бетонні стовпи, встановила
паркан з шифера, встановила паркан
висотою 1м20см, довжиною 15м до межі
земельної ділянки АДРЕСА_2

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Рішенням суду 1 інстанції від 11.01.2008р. в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
відшкодування моральної шкоди -
відмовлено (а.с.139,т1).

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 27.03.2008р. рішення місцевого
суду від 11.01.2008р. скасовано, матеріали
справи направлені на новий розгляд до
суду 1 інстанції(а.с.199-202,т1).

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_2
уточнила позовні вимоги, просила
усунути перешкоди в користуванні
земельною ділянкою за адресою, АДРЕСА_1,
зобов'язати ОСОБА_3 відновити межу
земельної ділянки відповідно до
розмірів фактичного користування
земельною ділянкою, за адресою: АДРЕСА_1
станом на 17.01.1996р. та у відповідності до
генерального плану - схеми земельної
ділянки по АДРЕСА_3 станом на 25.05.2007р.,
знести бетонне вимощення шириною
0,46-0,75см, довжиною 14,1м, бетонні стовпи та
паркан з шиферу довжиною 14,1м,
встановлені на території земельної
ділянки по АДРЕСА_1 за будівлями «Ж»,
літня кухня, літ «Б» - сарай, що
розташовані на земельній ділянці по
АДРЕСА_3, стягнути з ОСОБА_3 у
відшкодування моральної шкоди 1700,00грн.,
судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала,
звернулася з зустрічним позовом про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою 132, вул. Зелена, м.
Ізмаїл, відшкодування моральної шкоди.

Третіми особами без самостійних вимог
залучені ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
співвласники житлового будинку
АДРЕСА_3

Рішенням суду 1 інстанції від 20.11.2013р. в
позові ОСОБА_2, в зустрічному позові
ОСОБА_3 відмовлено (а.с.а.с.206-207,т.3).

В апеляційній скарзі апелянт,
представник позивача ОСОБА_2 просить
скасувати рішення місцевого суду від
20.11.2013р. в частині відмови в задоволенні
її позовних вимог, постановити нове
рішення про задоволення її позовних
вимог в повному обсягу, посилаючись на
те, що рішення суду 1 інстанції в
частині відмови в її позові не
відповідає вимогам матеріального і
процесуального права, з рішенням суду 1
інстанції в частині відмови по
зустрічному позову ОСОБА_3
погоджується.

В апеляційному суді позивач ОСОБА_2
доводи апеляційної скарги підтримала.

Представник ОСОБА_3 надала свої
заперечення, вважає рішення законним.

Треті особи без самостійних вимог не
з'явилися, про день і час розгляду
справи сповіщені.

У відповідності з вимогами ст. 305ч2 ЦПК
України неявка сторони, яка сповіщена
про день і час розгляду справи не
перешкоджає її розглядові.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю - доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
колегія дійшла висновку апеляційну
скаргу відхилити з наступних підстав.

По матеріалам справи встановлено, що
позивач ОСОБА_2, є власником житлового
будинку з господарськими спорудами,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до договору довічного
утримання від 01.01.1996р., посвідченого
державним нотаріусом, що був укладений
між позивачем і ОСОБА_8 Попередньому
власнику, ОСОБА_8 рішенням виконкому
Ізмаїльської міської ради №544/7 від
08.09.1960р. було виділено для
індивідуального будівництва житлового
будинку по АДРЕСА_4 площею 600кв.м.
Рішенням виконкому Ізмаїльської
міської ради №322 від 10.06.1965р. адреса
АДРЕСА_4 переіменована на адресу:
АДРЕСА_1.

За договором довічного утримання від
01.02.1996р. попередній власник ОСОБА_8
передав у власність позивачу ОСОБА_2
незакінчений будівництвом житловий
будинок, який належав йому на підставі
договору про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку від 16.12.1960р.

Відповідно до плану встановлених меж
земельної ділянки позивача ОСОБА_2,
який складений ПП «Геоінформсервіс» в
користуванні позивача ОСОБА_2
знаходиться земельна ділянка площею
799кв.м, фактично на 199кв.м більше
земельної ділянки, що передана була в
користування попередньому власнику
ОСОБА_8 Будь-яких рішень щодо надання в
користування або передачу у власність
позивачу ОСОБА_2 земельної ділянки в
більшому розмірі не приймалося.

Відповідач ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі - продажу від 21.07.1995р.,
посвідченого державним нотаріусом, є
власником ? частини житлового будинку з
надвірними спорудами АДРЕСА_3, який
розташований на земельній ділянці
площею 1093кв.м. Співвласниками решти ?
частини житлового будинку з надвірними
спорудами АДРЕСА_3, є родина ОСОБА_6. По
матеріалам справи встановлено, що
рішення виконкому Ізмаїльської
міської ради про відведення земельної
ділянки під житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_3 відсутні в архіві КП «
Ізмаїльське МБТІ», у фактичному
користуванні співвласників житлового
будинку АДРЕСА_3 знаходиться 1093кв.м.

Відповідно до ст. 158 ЗК України
визначені органи, що вирішують
земельні спори.

За ч 3ст. 158 ЗК України органи
місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають у власності й користуванні
громадян, та додержання громадянами
правил добросусідства, а також спори
щодо розмежування меж районів у містах.
Згідно зі ст. 106,158 ЗК України спір про
встановлення чи відновлення меж
земельних ділянок, що перебувають у
власності й користуванні громадян, не
віднесені до компетенції суду.

По матеріалам справи встановлено,
що сторони по справі суміжні
користувачі земельних ділянок з
тильної сторони, межі земельних
ділянок, що знаходяться в користуванні
кожної сторони не визначені, не
встановлені, тому суд обґрунтовано
відмовив в позові. Для вирішення спору
сторони по справі мають право
звернутися до органів місцевого
самоврядування, замовити відповідну
документацію на земельні ділянки,
чітко встановити межі і розміри
земельних ділянок, якими вони
користуються.

Колегія вважає, що висновок суду
відповідає вимогами закону, доказам, що
зібрані по справі. Апеляційна скарга
повторює доводи позивача ОСОБА_2, якими
вона обґрунтовувала свої позовні
вимоги. Протягом тривалого розгляду
справи суд 1 інстанції ретельно
перевірив доводи і заперечення кожної
сторони, витребував докази, необхідні
для розгляду справи і постановив
законне рішення, тому апеляційна
скарга відхиляється рішення суду 1
інстанції залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п1,308,315,317,319 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
відхилити, рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 20.11.2013р. по справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, треті особи без самостійних
вимог:Ізмаїльська міська рада, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
відшкодування моральної шкоди, за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
треті особи без самостійних вимог:
Ізмаїльська міська рада, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
відшкодування моральної шкоди
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно
після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: Плавич Н.Д.

Ващенко Л.Г.

Вадовська Л.М.