Справа № 310/2381/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня 2014 року
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

з участю - позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні в
м.Бердянську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому вказує, що він народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком,
отримає пенсію в 1000 грн., інших джерел
доходу не має. Крім того, у лютому 2014
року у зв'язку з обмороженням кінцівок
позивачу було зроблено операцію -
ампутовано пальці на руках та ногах,
тому позивач фізично не має можливості
працювати. У позивача є два повнолітніх
сина - відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які
мають самостійні доходи та можуть
надавати позивачу матеріальну
допомогу. Інших близьких родичів, які б
могли допомагати позивачу, не має. Тому
позивач звернувся до суду, в своєму
позові просить стягнути з відповідачів
на його користь аліменти в розмірі 1/10
частини заробітків (доходів)
відповідачів з кожного щомісяця і
довічно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав, дав
пояснення, аналогічні викладеним в
позові, обгрунтувати розмір аліментів,
які він просить стягнути з
відповідачів, не зміг. Просив позов
задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
позовні вимоги не визнав та пояснив, що
працює слюсарем «Тепломережі» та
отримує заробітну плату в середньому
розмірі від 1600 до 1800 грн. на місяць, тому
допомагати батькові матеріально
можливості не має. Крім того, батько
довгий час зловживає спиртними
напоями, у зв'язку з чим в лютому 2014 року
і отримав обмороження. Як батько,
позивач ніколи не допомагав йому та
братові, аліменти не сплачував. Просив
в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позовні вимоги не визнав та пояснив, що
на час розгляду справи в суді ніде не
працює, має дружину та неповнолітню
дитину, тому допомагати батькові
матеріально можливості не має. Крім
того, батько довгий час зловживає
спиртними напоями, у зв'язку з чим в
лютому 2014 року і отримав обмороження.
Як батько, позивач ніколи не допомагав
йому та братові, аліменти не сплачував.
Просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про необхідність відмови в
задоволенні позову на підставі
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.201 СК України,
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

В даному випадку суд вважає
встановленим та доведеним наданими
доказами, що позивач ОСОБА_1 є дійсно
непрацездатним, це не заперечували і
відповідачі, тому додаткових доказів
цей факт не потребує. Але в той же час
будь-яких доказів розміру доходів
позивача до суду надано не було,
клопотання про їх витребування не
заявлялось.

Відповідно до ч.1 ст.204 СК України, дочка,
син можуть бути звільнені судом від
обов'язку утримувати матір, батька та
обов'язку брати участь у додаткових
витратах, якщо буде встановлено, що
мати, батько ухилялися від виконання
своїх батьківських обов'язків.

При розгляді справи відповідачі в
своїх поясненнях стверджували, що
після розлучення матері та батька -
позивача ОСОБА_1, той не приймав
будь-якої участі у їх матеріальному
забезпеченні ані тоді, коли вони були
неповнолітніми, ані тоді, коли вони
навчалися та не мали самостійного
заробітку. Доказів зазначеного до суду
надано не було, але цей факт був
визнаний позивачем в судовому
засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Тому факт
ухилення позивача від участі у
матеріальному забезпеченні своїх
дітей, коли вони були неповнолітніми,
що було на той час його батьківським
обов'язком, суд вважає встановленим.

За таких обставин відповідачі
звільняються від свого обов'язку
утримувати свого батька - позивача
ОСОБА_1, тому позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.201, 204 СК України, ст.ст.212-218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання батька - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: С. І. Ревуцький