Номер провадження: 22-ц/785/3674/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Доценко Л.І., Процик М.В.,

при секретарі - Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів на дитину, за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 11 лютого 2014
року,

встановила:

Рішенням Київського районного суду
м. Одеси від 11.02.14 р. (а. с. 28 - 32)
вищевказаний позов ОСОБА_4 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі - 643,00 грн.
щомісячно, починаючи з 06.12.13 р. і до
досягнення повноліття ОСОБА_6, тобто -
до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. В решті позову
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід
держави судовий збір у сумі - 243,60 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 оскаржує
рішення суду в частині визначення
розміру аліментів. Просить рішення
суду першої інстанції в цій частині
змінити, стягнувши аліменти у розмірі
400 грн.. Посилається на те, що рішення
ухвалено при неповному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, з порушенням норм
матеріального (ст. ст. 181, 182, 184 СК
України) та процесуального (ст. 213 ЦПК
України) права: - він не працює,
здійснення підприємницької діяльності
припинив; - із-за хвороби він не може
перебувати на морозі більше 30 хвилин,
що в свою чергу обмежує його можливості
з отримання доходів.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його
представник підтримали доводи та
вимоги, які викладені в апеляційній
скарзі.

ОСОБА_4 рішення суду не оскаржила.
Письмових заперечень на апеляційну
скаргу не надала. В судовому засіданні
вона вважала необхідним скаргу
відхилити, рішення залишити без змін.
Посилалася на те, що апелянт має
можливість сплачувати аліменти в
установленому судом розмірі.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_4 щодо
стягнення аліментів на утримання
дитини в розмірі 643 грн. щомісяця, суд
першої інстанції виходив з того, що син
- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з
позивачкою. Батьки несуть обопільний
обов'язок з утримання дитини.
Прожитковий мінімум з 01 січня 2014 р. для
дітей віком від 6 до 18 років складає - 1286
грн.. Відповідач знаходиться на обліку
в ДПІ Київського району м. Одеси, однак
протягом 2011 - 2013 р. р. доходів від
підприємницької діяльності не
отримував (а. с. 31 - 32).

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених судом доказів,
дійшов правильного висновку про
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі в розмірі - 643 грн. щомісяця.
Висновки суду відповідають обставинам
справи, вимогам діючого законодавства
України (ст. ст. 180 - 184 СК України, ст. ст.
11, 60, 179, 213 ЦПК України). Доводи
апеляційної скарги не спростовують
вказаних висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Апелянт не надав суду доказів, які б
спростовували вищевказані висновки
суду першої інстанції.

Між сторонами виникли
правовідносини щодо утримання дитини
до досягнення нею повноліття.

За правилами, передбаченими ст. ст. 180
- 184 СК України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. За рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються в частці від доходу її
матері, батька, і (або) у твердій
грошовій сумі. При визначенні розміру
аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом. Якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Доводи апелянта про те, що він не
працює, припинив здійснення
підприємницької діяльності, хворіє не
заслуговують на повагу. Розмір
прожиткового мінімуму з якого виходив
суд, визначивши розмір аліментів
відповідно до Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» на
дитину віком від 6 до 18 років становить -
1286 грн.. Половина цієї суми становить -
643 грн., що на 243 грн. більше розміру
аліментів, який визнав відповідач, і є
незначним перевищенням. Колегія суддів
звертає при цьому увагу на те, що
матеріали справи не містять доказів
знаходження відповідача на обліку в
центрі зайнятості як безробітного.
Наявні у справі податкові декларації з
податку на доходи фізичних осіб (а. с. 20 -
25) свідчать не про припинення
підприємницької діяльності, а лише про
відсутність доходів від її здійснення
протягом визначеного терміну. Колегія
суддів також виходить з того, що
визначаючи розмір прожиткового
мінімуму, держава виходила з
мінімального розміру витрат, які
необхідні для утримання дитини, її
належного інтелектуального та
фізичного розвитку. Незалежно від того
отримує батько доходи від
підприємницької діяльності чи ні,
дитина потребує щоденного витрачання
грошових коштів на її утримання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
ухвалив рішення на підставі наданих
сторонами та досліджених у судовому
засіданні доказів, повно, всебічно і
об'єктивно з'ясувавши обставини, на які
посилалися сторони як на підставу
своїх вимог і заперечень. Суд надав
оцінку наявним доказам з врахуванням
їх належності, допустимості і
достовірності, з врахуванням їх
достатності та взаємного зв'язку в їх
сукупності. Суд першої інстанції
правильно визначив характер спірних
правовідносин, вірно застосував норми
матеріального права та дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позову ОСОБА_4. Рішення
суду є справедливим, законним та
обґрунтованим, підстави для його
скасування, зміни в межах доводів
апеляційної скарги ОСОБА_5 відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 11 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П.
Заїкін

Судді:
Л. І.
Доценко

М. В.
Процик