АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Литвинюк І.М., Владичана
А.І.

секретаря Кусяка М.Д.

за участю: представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2,

представника ПАТ „Делта Банк" -
Безбородько І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в
інтересах якої діє ОСОБА_2, до
товариства з обмеженою
відповідальністю „Український
промисловий банк" (далі - ТОВ
„Укрпромбанк"), Чернівецької філії ТОВ
„Укрпромбанк", ОСОБА_4 про визнання
договору іпотеки недійсним, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, в
інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення
Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 5 березня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ТОВ „Укрпромбанк",
Чернівецької філії ТОВ „Укрпромбанк",
ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки
недійсним.

Вказувала на те, що 21 серпня 2008 року між
ТОВ „Укрпромбанк" та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі
60000 доларів США зі сплатою 16,0% річних за
користування кредитом з кінцевим
терміном повернення до 18 серпня 2023
року.

У забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором в той же день
між нею та ТОВ „Укрпромбанк" було
укладено договір іпотеки, за яким вона
передала банку в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1.

------------------------------------------------------------------------
----------------------------

22ц - 672/14
головуючий у 1-й інстанції Дудаков С.Є.

категорія: 19/27
суддя-доповідач Міцней В.Ф.

Вважала, що кредитний договір,
укладений між відповідачами ОСОБА_4 і
ТОВ „Укрпромбанк", суперечить вимогам
Цивільного кодексу України, Закону
України „Про захист прав споживачів"
щодо надання банком повної інформації
про умови кредитування та орієнтовну
сукупну вартість кредиту, попередження
про суттєву зміну курсу гривні до
іноземної валюти, цей договір не
містить усіх істотних умов щодо
сукупної вартості кредиту, графіку
платежів, виду і предмету кожної
супутньої послуги, номера банківського
рахунку позичальника, тому є недійсним.

Недійсність кредитного договору є
підставою для визнання недійсним
договору, укладеного з метою
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором.

Окрім того, вказує на те, що оспорюваний
договір не містить такої істотної
умови як посилання на видачу заставної
або її відсутність.

Посилаючись на ці обставини, просила
визнати недійсним договір іпотеки від
21 серпня 2008 року, укладений між нею та
ТОВ „Укрпромбанк".

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 5 березня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено за
спливом позовної давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Вважає, що суд неправильно застосував
положення ст.ст.261, 264 ЦК України та
формально розглянув справу, не з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, та не дав оцінку наявним у
справі доказам.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної
скарги.

Представник „Делта Банк" апеляційну
скаргу не визнав, вважає, що рішення
суду є законним, обґрунтованим і
підстав для його скасування немає.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову за безпідставністю,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 21 серпня 2008 року
між ТОВ „Укрпромбанк" та ОСОБА_4
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого ОСОБА_4 отримав кредит у
розмірі 60000 доларів США зі сплатою 16,0%
річних за користування кредитом з
кінцевим терміном повернення - 18 серпня
2023 року.

З метою забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за вказаним
договором 21 серпня 2008 року між ТОВ
„Укрпромбанк" та позивачкою ОСОБА_1
укладено договір іпотеки, за яким
позивачка передала банку в іпотеку
квартиру АДРЕСА_1.

Оспорюючи договір іпотеки, позивачка
посилалась на недійсність кредитного
договору, укладеного між ТОВ
„Укрпромбанк" та ОСОБА_4, та на
відсутність в оспорюваному договорі
вказівки щодо оформлення заставної.

Однак суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позову за спливом позовної давності, в
порушення вимог ст.ст.213, 214 ЦПК України
не з'ясував, чи відповідає вимогам
закону оспорюваний позивачкою договір.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Однак передбачених законом підстав для
визнання договору іпотеки, укладеного
між ТОВ „Укрпромбанк" та ОСОБА_1,
недійсним судовою колегією не
встановлено.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує
тим, що укладений між банком та ОСОБА_4 є
недійсним, тому недійсність цього
договору є підставою для визнання
договору іпотеки недійсним.

За змістом ч.3 ст.215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна сторона
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Однак вказаний кредитний договір нікім
не оспорений і у встановленому законом
порядку не визнавався недійсним.

Безпідставним є посилання позивачки на
те, що оспорюваний договір можна
визнати недійсним у зв'язку з
відсутністю в ньому вказівки про
видачу заставної.

Заставна - це іпотечний цінний папір,
який засвідчує безумовне право його
власника на отримання від боржника
виконання за основним зобов'язанням, за
умови, що воно підлягає виконанню в
грошовій формі, а в разі невиконання
основного зобов'язання - право звернути
стягнення на предмет іпотеки. Заставна
оформляється, якщо її видача
передбачена іпотечним договором (ч.1
ст.20 Закону України „Про іпотеку").

Заставна не може видаватися, якщо
іпотекою забезпечене грошове
зобов'язання, суму боргу за яким на
момент укладення іпотечного договору
не визначено і яке не містить
критеріїв, що дозволяють визначити цю
суму на конкретний момент(ч.5 ст.20
Закону України „Про іпотеку").

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є
безпідставними.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у
п.11 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18 грудня 2009 року №14 „Про
судове рішення у цивільній справі", суд,
встановивши, що строк для звернення з
позовом пропущено без поважних причин,
у рішенні зазначає про відмову в позові
з цих підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі до ухвалення ним рішення, крім
випадків, коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

За таких обставин, у задоволенні позову
ОСОБА_1 слід відмовити не за спливом
позовної давності, а за
безпідставністю.

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції у відповідності до п.4 ч.1 ст.309
ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах
якої діє ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 5 березня 2014 року
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1, в
інтересах якої діє ОСОБА_2, до
товариства з обмеженою
відповідальністю „Український
промисловий банк", Чернівецької філії
ТОВ „Укрпромбанк", ОСОБА_4 про визнання
договору іпотеки недійсним відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: