22-ц/775/364/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Троян Л.Г.
Доповідач Баркова Л.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області
в складі:

головуючого Баркової Л.Л.

Гаврилової Г.Л., Сорока Г.П.

при секретарі : Макаровій О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_4, - ОСОБА_5 на рішення
Волноваського районного суду
Донецької області від 24 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року позивач
звернувся до суду даним позовом,
вказуючи, що 22.02.2007 року відповідач
отримав кредит у розмірі 5500 грн.,
строком на один рік у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму заборгованості за
кредитом та підтвердив свою згоду
підписом в заяві про ознайомлення з
Умовами надання банківських послуг та
правилами користування платіжною
карткою. Оскільки відповідач умови
договору не виконав, своєчасно не
повернув гроші, у зв'язку з чим станом
на 31.10.2013 року виникла заборгованість
за кредитом 5427,31 грн., по процентам за
користування кредитом 9728.69 грн., по
комісії за користування кредитом 2613,50
грн., штраф 500 грн. (фіксована частина),
штраф 888,48 грн. (процентна складова),
просив стягнути на його користь 19157,98
грн., а також судовий збір у розмірі 229,40
грн.

Рішенням Волноваського районного
суду Донецької області від 24 січня 2014
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
19157,98 грн. боргу за кредитним договором
та 229,40 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_4, - ОСОБА_5 просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити за
пропуском строку позовної давності,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

У відповідності з положеннями ч.2
статті 305 ЦПК України, апеляційний суд
розглядає справу у відсутності
представника ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідача, які належним чином
повідомлені про час і місце судового
розгляду, від позивача надійшла заява
про розгляд справи без участі
представника.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника відповідача
ОСОБА_4 - ОСОБА_5, яка просила апеляційну
скаргу задовольнити, дослідивши
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження і вимог, заявлених в суді
першої інстанції, та обговоривши
доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, рішення суду скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову з таких підстав.

У відповідності із ч.1 статті 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є: неповне
з»ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до положень ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності, тощо) , які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню для цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Вирішуючи справу та задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції
дійшов висновку про те, що оскільки
відповідач умови кредитного договору
не виконав, а позивач відповідно до п.9.12
Умов та правил надання банківських
послуг строк позовної давності не
пропустив, є підстави для стягнення
заборгованості, що виникла станом на
31.10.2013 року в сумі 19157,98 грн.

Проте погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки він не
відповідає встановленим обставинам та
положенням закону.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи, 22.02.2007 року
відповідач отримав у позивача кредит у
розмірі 5500 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку строком до лютого 2010
року зі сплатою відсотків за
користування кредитному розмірі 36% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Відповідач надав свою згоду
на те, що підписана заява разом з
умовами надання банківських послуг,
правилами користування платіжною
карткою складає між ним та Банком
договір, що підтвердив своїм підписом у
заяві.

Заперечуючи в суді першої інстанції
проти позову, відповідач надав
письмову заяву про застосування
позовної давності до позову ПАТ КБ
«Приватбанк», згідно з п.3 ст.267 ГК
України (а.с. 33).

До позовної заяви позивачем додані
Умови і правила надання банківських
послуг, які стосуються усього спектру
фінансових послуг, що надавалися
банком, у тому числі платіжних карт за
якими визначено порядок надання
кредиту, права та обов'язки сторін,
умови передачі коштів позичальнику та
повернення кредиту, порядок
розрахунку, відповідальність сторін,
але вони не мають підпису
позичальника, його реквізитів,
відсутні і дата їх складення,
ідентифікуючі ознаки на предмет
невід'ємності від заяви позичальника.

Відповідно до п.9.1 умов та правил
надання банківських послуг, Держатель
кредитної карти доручає Банку в будь
який час та без укладення додаткових
договорів призупинити або припинити
дію карти у випадках, якщо він більш ніж
один раз допустив прострочку
погашення мінімального обов'язкового
платежу.

Відповідно до п.9.12 умов та правил
надання банківських послуг, договір
діє впродовж 12 місяців з моменту його
підписання. Якщо протягом цього часу
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично лонгується на той же
термін. (а.с.9-12)

Як вбачається зі змісту договору б/н
від 22.02.2007 року, відповідач отримав у
позивача платіжну картку строк дії
якої встановлено до лютого 2010 року, що
підтверджується також наданою суду
відповідачем кредитною карткою
«Універсальна» (а.с. 8, 91)

Питання щодо продовження між
сторонами строку позовної давності
договором не визначено.

Статтею 256 ЦК України передбачено,
що позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно із ч.1 ст.259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін на підставі договору,
укладеного у письмовій формі.

Збільшення строку позовної давності
стосовно виконання умов договору на
необмежений, невизначений строк
законом не передбачено.

Згідно із ч.1ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатись про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Згідно із ч.2 ст.266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності за ч.4 ст.267
ЦК України є підставою для відмови в
позові.

Пунктом 7 ч.1ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів» забороняється
кредитодавцю вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Відповідно до розрахунку,
наданого позивачем, станом на 31.10.2013
року у відповідача існує
заборгованість за кредитом 5427,31 грн., по
процентам за користування кредитом
9728,69 грн., по комісії за користування
кредитом 2613,50 грн., штраф 500 грн.
(фіксована частина), штраф 888,48 грн.
(процентна складова), на загальну суму
19157,98 грн.

Останню сплату за відсотками в сумі 45,73
грн. відповідачем ОСОБА_4 було
здійснено 20 серпня 2009 року.

(а.с. 5-7)

За таких обставин, приймаючи до
уваги, що кредитним договором не
передбачена збільшена позовна
давність за вимогами про стягнення
кредитної заборгованості у порівнянні
з встановленою трирічною давністю, що
з урахуванням п.9.12 умов строк дії
договору пролонговано до 22.02.2009 року,
останню сплату за відсотками
відповідачем здійснено 20 серпня 2009
року, строк дії карти скінчився у
лютому 2010 року, а з вимогами про
стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним
договором, ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду тільки 27.11.2013 року,
тобто за межами строку позовної
давності, при наявності заяви
відповідача про застосування строку
позовної давності, є підстави для
задоволення апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, рішення
суду, як таке що не відповідає
встановленим обставинам справи,
положенням процесуального закону і
неправильним застосуванням норм
матеріального права, підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
відмову в задоволенні позову за
пропуском строку позовної давності.

Відповідно до положень статті 88 ЦПК
України з ПАТ КБ «ПриватБанк» на
користь відповідача підлягає
стягненню сума судового збору за
подання апеляційної скарги в розмірі
121,80 грн.

Керуючись ст. 303, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И
Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Волноваського районного
суду Донецької області від 24 січня 2014
року скасувати.

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 суму
судового збору в розмірі сто двадцять
одна гривня 80 копійок.

Рішення набирає законної сили з дня
її проголошення, може бути оскаржене
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції.

Судді