Справа № 446/605/13
Головуючий у 1 інстанції: Горошко Л.Б.
Провадження № 22-ц/783/2984/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г.,
Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Азенко М.В.

з участю: ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ПрАТ
«Українська страхова компанія АСКА» на
рішення Кам»янка-Бузького районного
суду Львівської області від 17 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ
«Українська страхова компанія АСКА»,
третя особа Державна податкова служба
України про стягнення страхового
відшкодування пов'язаного із
захворювання та втратою
працездатності, -

встановила:

Рішенням Кам»янка-Бузького районного
суду Львівської області від 17 грудня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія АСКА»,
третя особа Державна податкова служба
України про стягнення страхового
відшкодування пов'язаного із
захворюванням та втратою
працездатності задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «АСКА», яке розташоване за
адресою м. Донецьк пр. Ілліча буд.№100 на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 37159 грн.20
коп. (тридцять сім тисяч сто п'ятдесять
дев'ять гривень 20 коп.)

Дане рішення оскаржило ПрАТ
«Українська страхова компанія АСКА».

В апеляційній скарзі зазначає, що
рішення суду першої інстанції
оскаржується з мотивів неповноти
встановлення судом обставин, які мають
значення для справи, неправильного і
неповного дослідження доказів та їх
оцінки, що призвело до невідповідності
висновків суду обставинам справи, а
також невірного застосування норм
матеріального права.

Крім того зазначає, що договір
страхування між ПрАТ «УАСК АСКА» й
Державною податковою службою України
втратив чинність у зв'язку із спливом
строку дії та повним вичерпанням
страхових внесків, перерахованих
страхувальником з фондів державного
бюджету, а тому стягнення з ПрАТ «УАСК
АСКА» страхової виплати в даному
випадку є незаконним.

Апелянт також не погоджується з
висновком районного суду про те, що з
позивачем сталася саме виробнича
травма і що виникла вона у зв'язку з
виконуваною ним роботою, як це
зазначено в акті Державної податкової
інспекції у Кам'янка-Бузькому районі
Львівської області від 12.10.2011 р. №1396/13-00,
оскільки цей акт був складений особами,
які не є фахівцями в галузі медицини.

Крім того, апелянт не погоджується з
розрахунком суми страхового
відшкодування.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В засідання судової колегії
представники ПрАТ «Українська
страхова компанія АСКА» та третьої
особи не з"явились, однак вони були
належним чином повідомлені, а тому
розгляд справи проводиться у їх
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2 на заперечення апеляційної
скарги, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги та пред'явлених
позовних вимог законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Встановлено, що 18.03.2013 року ОСОБА_2
звернувся з позовом до ПрАТ
«Українська страхова компанія АСКА»,
третя особа Державна податкова служба
України про стягнення страхового
відшкодування пов'язаного із
захворювання та втратою
працездатності.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що під час праці в ДПІ
Кам'янка-Бузького району Львівської
області з ним стався страховий випадок
- захворювання, що спричинило втрату
професійної працездатності.
Відповідач - ПрАТ «Українська страхова
компанія АСКА» не виконало умов
договору особистого страхування, що
стало підставою для звернення з
позовом до суду.

Судом встановлено, що позивач з 18
листопада 1997 року працює в податкових
органах України. З 6 квітня 2006 року його
призначено на посаду головного
державного податкового інспектора з
питань організаційно - розпорядчої
роботи ДПІ Кам'янка-Бузької ДПІ де
працює по даний час.

Під час роботи в ДПІ Кам'янка-Бузького
району Львівської області позивач, як
посадова особа органів державної
податкової служби, підлягав
обов'язковому державному особистому
страхуванню відповідно до ст.18 ЗУ «Про
державну податкову службу в Україні»,
Порядку та умов обов'язкового
державного особистого страхування
посадових осіб органів державної
податкової служби, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№349 від 03.06.1994 року.

12 жовтня 2011 року біля 12.00 години на
робочому місці, в кабінеті, в робочий
час позивач отримав розрив аневризми
лівої півкулі головного мозку.
Вказаний факт зафіксований у
відповідному акті, який зареєстрований
в Кам'янка-Бузькому ДПІ за №1396/13-00 як
виробнича травма. Матеріалами справи
підтверджується, що позивач під час
виконання службових обов'язків набув
захворювання, внаслідок якого йому
була встановлена 3 група інвалідності,
що вбачається з довідки до акту огляду
МСЕК серії 10 ААА №839799 виданої 01.02.2012
року Львівським обласним центром МСЕК
міжрайонного спеціалізованого
кардіологічного МСЕК №2 та довідки до
акту огляду МСЕК серії ААВ № 122442 від
08.02.2013 року. З довідки серії ЛВА-3 №011635
від 31.01.2012 року міжрайонної
спеціалізованої кардіологічної МСЕК
№2 про результати визначення ступеня
втрати професійної працездатності у
відсотках застрахованого вбачається,
що ступінь втрати працездатності
позивача становить 40%.

Відповідно до договору страхування
укладеного між ПАТ «УАСК «АСКА» та
Державною податковою службою України
зобов'язання виконавця по сплаті
страхового відшкодування
розповсюджуються на страхові випадки,
які сталися у проміжок часу з серпня 2008
року по 31 грудня 2012 року. Оскільки
страховий випадок стався в період дії
вказаного договору, тому, перевіривши
належно обґрунтовану суму страхової
виплати, суд задовольнив позов.

Посилання апелянта на те, що договір
страхування між ПрАТ «УАСК АСКА» й
Державною податковою службою України
втратив чинність у зв'язку із спливом
строку дії та повним вичерпанням
страхових внесків, перерахованих
страхувальником з фондів державного
бюджету, а тому стягнення з ПрАТ «УАСК
АСКА» страхової виплати в даному
випадку є незаконним, судова колегія не
приймає до уваги з таких підстав.

Згідно з ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові)
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника(його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта.

За змістом ч. 1 ст. 999 Цивільного кодексу
України законом може бути встановлений
обов'язок юридичної особи бути
страхувальником життя, здоров'я, майна
або відповідальності перед іншими
особами за свій рахунок чи за рахунок
заінтересованої особи (обов'язкове
страхування).

Згідно із ст. 991 ЦК України страховик
має право відмовитися від здійснення
страхової виплати у разі наявності
підстав, встановлених законом.
Договором страхування можуть бути
передбачені також інші підстави для
відмови здійснити страхову виплату,
якщо це не суперечить закону. Рішення
страховика про відмову здійснити
страхову виплату повідомляється
страхувальникові у письмовій формі з
обгрунтуванням причин відмови.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
посадові особи органів державної
податкової служби підлягають
обов'язковому державному особистому
страхуванню за рахунок коштів
державного бюджету на випадок загибелі
або смерті на суму десятирічної
заробітної плати за їх останньою
посадою, а в разі поранення, контузії,
травми або каліцтва, захворювання чи
інвалідності, що сталися у зв'язку з
виконанням службових обов'язків, - у
розмірі від шестимісячної до
п'ятирічної заробітної плати за їх
останньою посадою (залежно від ступеня
втрати працездатності). Порядок та
умови страхування посадових осіб
органів державної податкової служби
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.п. «б» п. 5 Порядку та
умов обов'язкового державного
особистого страхування посадових осіб
органів державної податкової служби,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.06.1994 року № 349,
страховик виплачує страхові суми у
разі втрати застрахованим
працездатності в результаті поранення,
контузії, травми або каліцтва,
захворювання чи інвалідності, що
сталися під час виконання службових
обов'язків.

Ступінь обмеження життєдіяльності
осіб, що звертаються для встановлення
інвалідності, група інвалідності,
причини і час її настання, професія, з
якою пов'язане ушкодження а також
ступінь втрати професійної
працездатності (у відсотках)
працівників, які одержали ушкодження
здоров'я, пов'язане з виконанням ними
трудових обов'язків, визначаються
шляхом проведення медико-соціальної
експертизи.

Відповідно до п. 26 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317,
причинами інвалідності є: загальне
захворювання, інвалідність з
дитинства, нещасний випадок на
виробництві (трудове каліцтво чи інше
ушкодження здоров'я); професійне
захворювання; поранення, контузії,
каліцтва, захворювання.

Як зазначено у Порядку і умовах
обов'язкового державного особистого
страхування посадових осіб
органів державної податкової служби,
обов'язкове державне особисте
страхування посадових осіб органів
державної податкової служби
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету.

У п. 4 Порядку зазначено, що кошти, яких
не вистачає на виплату страхових сум,
доплачуються страхувальником, яким
згідно із договором страхування є
Державна податкова служба України.

Згідно з п. 10.2. договору, зобов'язання
ПАТ «УАСК «АСКА» по виплаті страхового
відшкодування розповсюджується на
страхові випадки, що сталися у проміжок
часу з 03.08.2008року по 31.12.2012 року або до
повного виконання страховиком вимог
пункту 6.3.8. договору.

Пунктом 6.3.8. договору визначено, що
виконавець зобов'язаний припинити
прийом документів на страхові виплати
у разі повного використання сплачених
страхових платежів, визначених п. 3.1
договору, про що повідомити замовника.

Згідно з п. 6.3.6. договору виконавець
зобов'язаний здійснювати страхові
виплати за умови надходження на
спеціальний рахунок виконавця
страхових платежів у розмірах,
необхідних для проведення страхових
виплат.

У відповідності до п. 6.4.4. договору
виконавець має право відмовити у
страхових виплатах застрахованому або
спадкоємцю в разі повного вичерпання
на спеціальному рахунку виконавця
сплачених страхових платежів,
визначених в п. 3.1 цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору ціна цього
договору відповідно до протоколу
погодження договірної ціни (додаток 1
до цього договору) становить 3 768 394,00
грн.

Встановлено, що позивач 7.11.2012 року
надіслав заяву про виплату страхової
суми до відповідача, однак листом від
17.01.2013 року останній його повідомив про
відмову у зв'язку з тим, що страхові
платежі станом на 28.12.2012 року повністю
вичерпані (а.с.29).

Отже встановлено, що страховик
виплати не провів, чим порушив вимоги
п.7 Порядку та умов обов'язкового
державного особистого страхування
посадових осіб органів державної
податкової служби, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.06.1994 року № 349, про те, що виплата
страхових сум проводиться у
семиденний термін з дня одержання
страховиком всіх необхідних
документів від застрахованої особи або
його спадкоємців.

Також встановлено, що в
матеріалах справи відсутні докази про
те, що протягом усього часу, коли
відповідач повинен був провести
виплату (семиденний строк), на адресу
ДПА України не було надіслано
жодного повідомлення про повне
використання коштів і про
припинення прийому документів для
здійснення страхових виплат. Тоді як,
відповідно до п.6.3.8 Договору виконавець
зобов'язаний припинити прийом
документів на страхові виплати у разі
повного використання страхових
платежів, визначених п.3.1. цього
договору, про що повідомити Замовника.

Відповідно до звіту про
використання коштів, перерахованих ДПА
України для ПАТ «УАСК «АСКА» станом на
31.12.2012р. в розрізі регіональних
відділень, страховою компанією
отримано від ДПС України кошти в сумі 3
768 394 грн., зареєстровано справ на
загальну суму 3 620 392,05 грн та фактично
виплачено коштів - 3 542 290, 36 грн. Отже
кошти для страхової виплати у
виконавця по стану на листопад 2012 року,
тобто на час звернення позивача до
відповідача про виплату страхової суми
були наявні.

Посилання апелянта на те, що що
інвалідність позивача виникла
внаслідок загального захворювання та
не перебуває в причинному зв'язку з
проходженням служби в державній
податковій службі, а тому підстав для
задоволення позову немає, то такі
спростовуються наступним.

Відповідно до п.п. «б» п. 5 Порядку та
умов обов'язкового державного
особистого страхування посадових осіб
органів державної податкової служби,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.06.1994 року № 349
ступінь обмеження життєдіяльності
осіб, що звертаються для встановлення
інвалідності, група інвалідності,
причини і час її настання, професія, з
якою пов'язане ушкодження а також
ступінь втрати професійної
працездатності (у відсотках)
працівників, які одержали ушкодження
здоров'я, пов'язане з виконанням ними
трудових обов'язків, визначаються
шляхом проведення медико-соціальної
експертизи.

Відповідачем не оспорюються акт огляду
МСЕК серії 10 ААА №839799 виданої 01.02.2012
року Львівським обласним центром МСЕК
міжрайонного спеціалізованого
кардіологічного МСЕК №2 та довідки до
акту огляду МСЕК серії ААВ № 122442 від
08.02.2013 року, а тому немає підстав
сумніватись в тому, що ступінь втрати
працездатності позивача становить 40%
(а.с. 12-19,22).

Крім цього, як видно з відповіді ПрАТ
"УАСК "АСКА" від 17.01.2013 року, наданій на
заяву позивача про виплату страхової
суми, позивачу відмовлено лише з
підстав повного використання
страхових платежів, а не з підстав
відсутності страхового випадку, який
мав місце з позивачем, та який
відповідач вважав страховим, оскільки
прийняв від такого усі документи про
виплати, пов`язані з страховим
випадком, а отже не заперечував того
факту, що даний випадок є страховим.

За приписами п.12 вказаного Порядку №349
органи державної податкової служби
зобов'язані надати за запитами
страховика документи про обставини
настання страхових подій, необхідні
для вирішення питання про виплату
страхових сум.

Судом встановлено, що відповідач не
надав доказів, які свідчать про його
звернення до органів державної
податкової служби, із запитами про
витребування документів щодо позивача
про обставини страхової події,
необхідні для вирішення питання про
виплату страхових сум.

При таких обставинах судова колегія
прийшла до висновку, що вищевказаними
доказами доведено, що позивач втратив
працездатність у зв`язку з
захворюванням згідно з довідкою МСЕК
під час виконання ним службових
обов`язків, а тому суд підставно
задовольнив позов.

Не заслуговують на увагу і посилання
апелянта на те, що він не погоджується з
розрахунком суми страхового
відшкодування, оскільки ОСОБА_2 в
засіданні судової колегії пояснив, що
всі необхідні документи для виплати
страхового відшкодування він оформляв
з допомогою працівників страхової
компанії, зокрема ними було проведено і
розрахунок сум, які підлягають виплаті.

Ці обставини підтверджені належними
письмовими доказами (а.с.20,21,23,24).

Той факт, що в послідуючому після
подачі позову третя особа Державна
податкова служба України
реорганізована в Міністерства доходів
і зборів України не впливає на
законність рішення суду, оскільки з цих
підстав рішення суду не оскаржується.
Крім того, як пояснив ОСОБА_2 в
засіданні судової колегії, він і надалі
в Державній податковій інспекції у
Кам'янка-Бузькому районі Львівської
області, яка є в структурі Міністерства
доходів і зборів України.

Висновки суду достатньо мотивовані і
підтверджені доказами, наявними в
матеріалах справи.

Інші доводи апелянта, не спростовують
висновків суду, такі не грунтуються на
законі спростовуються вищенаведеним.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1ч.1ст.
314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія
суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ПрАТ «Українська
страхова компанія АСКА» - відхилити.

Рішення Кам»янка-Бузького районного
суду Львівської області від 17 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвали законної сили.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.