АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Винту Ю.М., Лисака І.Н.

Секретаря: Ковальчук Н.О.

З участю: представника ПАТ "Дельта
Банк"

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
(далі: ПАТ "Дельта Банк") до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
кредитним договором, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої за
довіреністю діє ОСОБА_3, на рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 26 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л
а:

В лютому 2014 року публічне акціонерне
товариство "Дельта Банк" подало позов
до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу
за кредитним договором.

Посилалося на такі обставини.

10 жовтня 2008 року між акціонерним
комерційним інноваційним банком
"УкрСиббанк" (правонаступник публічне
акціонерне товариство "УкрСиббанк") та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір
№0, згідно якого вона отримала
кредит на споживчі цілі в сумі 131500
доларів США, під 15,50 % річних, на строк до
10 жовтня 2018 року.

До договору додавався графік зниження
розміру заборгованості (додаток №2),
згідно якого позичальник повинен був
здійснювати погашення заборгованості
за кредитним договором у повному
обсязі шляхом внесення в терміни,
визначені графіком, та у визначених
розмірах - щомісячні ануїтетні платежі,
куди входили проценти за користування
кредитом у визначених договором
процентних ставках.

________________________________________________________________________
___________________________________

Провадж. №22-ц-794/754/14

Головуючий у першій інстанції Скуляк
І.А.

Категорія: 19/27

Доповідач: Заводян К.І.

Нарахування процентів здійснювалось
згідно пп 1.3.1-1.3.3 Правил
(договірних умов) споживчого
кредитування, щомісяця в останній
робочий день поточного місяця, методом
"30/360".

Згідно п.6.1.2 Правил… банк мав право
вимагати від позичальника
дострокового повернення всієї суми
кредиту та повної сплати за кредит,
змінивши при цьому терміни повернення
кредиту та плати за кредит в сторону
зменшення.

В забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором 10 жовтня 2008 року банк уклав
договір поруки №233610 із ОСОБА_2

08 грудня 2011 року ПАТ "УкрСиббанк" уклав
договір купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами із ПАТ "Дельта Банк",
відповідно до якого ПАТ "УкрСиббанк"
передав (відступив) ПАТ "Дельта Банк"
право вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Позичальник і поручитель систематично
порушували умови кредитного договору,
внаслідок чого виникла заборгованість
в сумі 1 297 939 грн. 03 коп.

Банк просив суд стягнути на його
користь із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно
цю заборгованість за кредитним
договором, в тому числі:

основний борг за кредитним договором - 1
116 752 грн. 66 коп.;

відсотки за користування кредитом - 181
186 грн. 64 коп.

Вирішити питання про відшкодування
витрат на оплату судового збору.

Рішенням Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 26 березня 2014 року
позов задоволено.

З ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто
на користь ПАТ "Дельта Банк"
заборгованість по кредитному договору
в сумі 1 297 939 грн. 03 коп. та судові
витрати в сумі 3654 гривень.

ОСОБА_1, в інтересах якої за довіреністю
діє ОСОБА_3, подала на рішення суду
апеляційну скаргу.

Вважає, що суд неповно з'ясував
обставини справи, а висновки суду не
відповідають встановленим обставинам
справи. Судом порушені норми
матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції належним чином не
перевірив обставини справи щодо
виконання позивачем вимог ст. ст.516, 517
ЦК України при заміні кредитора.

Ні ПАТ "УкрСиббанк", ні ПАТ "Дельта Банк"
не надали їм, як боржникам, доказів
переходу прав у зобов'язанні до нового
кредитора.

Письмового повідомлення про заміну
кредитора вони не отримували.

Судом не було встановлено, чи виконані
позичальником боргові зобов'язання
перед попереднім кредитором та чи
пов'язані заперечення проти нового
кредитора із запереченнями, які наявні
у позичальника до первісного
кредитора.

Позивачем не були надані належні та
допустимі докази, що підтверджують
факт відступлення прав вимог за
кредитним та забезпечувальними
договорами.

Висновок про наявність боргу судом
зроблено на підставі наданої позивачем
лише виписки з договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами.

Вони заявляли клопотання про надання
позивачем оригіналу договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, однак в задоволенні
клопотання суд відмовив.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в позові
ПАТ "Дельта Банк" відмовити.

Колегія суддів вважає, що підстав для
задоволення апеляційної скарги не
убачається.

Відповідно до ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов?язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України, встановлено, що
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов?язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено за договором або законом.

Згідно з ст.516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення. Боржник має
право не виконувати свого обов'язку
новому кредиторові до надання
боржникові доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
до фінансових послуг належить операції
з факторингу.

Пунктом 3 ст.49 Закону України "Про банки
і банківську діяльність" банкам
надано право здійснювати операції з
придбання права вимоги на виконання
зобов'язань у грошовій формі за
поставлені товари чи надані послуги,
приймаючи на себе ризик виконання
таких вимог та прийом платежів.

Згідно Статуту ПАТ "Дельта Банк",
затвердженого 07 квітня 2011 року (пункт
3.4.6) банк вправі здійснювати операції
з фінансування під відступлення права
грошової вимоги (факторинг) та
пов'язане з цим ведення обліку
грошових вимог клієнтів до боржників,
пред'явлення до сплати грошових вимог
від імені клієнтів або від свого імені,
а також інші операції, спрямовані на
одержання коштів від боржника.

Згідно ст. ст.1077, 1078, 1082 ЦК України за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Предметом договору факторингу може
бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога).

Боржник зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора
надання йому в розумний строк доказів
того, що відступлення права грошової
вимоги факторові справді мало місце.
Якщо фактор не виконає цього обов'язку,
боржник має право здійснити платіж
клієнтові на виконання свого обов'язку
перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги
факторові відповідно до цієї статті
звільняє боржника від його обов'язку
перед клієнтом.

Як установлено судом першої інстанції
та убачається з матеріалів справи,
згідно договору №0 від 10 жовтня
2008 року ОСОБА_1 отримала у акціонерного
комерційного інноваційного банку
"УкрСиббанк", правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство
"УкрСиббанк", кредит на споживчі цілі в
сумі 131500 доларів США, під 15,50 % річних, на
строк до 10 жовтня 2018 року.

В цей же день, 10 жовтня 2008 року в
забезпечення виконання ОСОБА_1
зобов'язань за кредитним договором
банк уклав договір поруки №233610 із
ОСОБА_2

08 грудня 2011 року за договором купівлі -
продажу прав вимоги за кредитами ПАТ
"УкрСиббанк" передав (відступив) ПАТ
"Дельта Банк" право вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами. У зв'язку з цим майнові
права за кредитним договором №0
від 10 жовтня 2008 року і договором поруки
№233610 перейшли до ПАТ "Дельта Банк".

Договір нотаріально посвідчений, є
дійсним.

ОСОБА_1 було відомо про заміну
кредитора. Додатковим договором до
кредитного договору №1 від 03 вересня
2012року, який вона уклала із ПАТ "Дельта
Банк" було змінено валюту виконання
зобов'язання з доларів США на грошову
одиницю України - гривню. 08 лютого 2012
року подала заяву ПАТ "Дельта Банк" про
згоду на його умови щодо зміни
кредитора.

В період з 03 вересня 2012 року по 12 грудня
2013 року вона здійснювала часткове
погашення боргу, сплачуючи кошти
новому кредитору - ПАТ "Дельта Банк", що
видно з розрахунку заборгованості за
договором кредиту, поданого позивачем
до суду апеляційної інстанції.

В засіданні суду першої інстанції
відповідачці та її представнику була
надана можливість ознайомитися із
змістом договору купівлі - продажу прав
вимоги за кредитами ПАТ "УкрСиббанк" за
нотаріально посвідченою копією
договору.

За таких обставин доводи представника
ОСОБА_1 ОСОБА_3, викладені в апеляційній
скарзі, про відмову суду витребувати
оригінал договору купівлі - продажу є
безпідставними.

25 грудня 2013 року ПАТ "Дельта Банк"
рекомендованими листами повідомив
позичальнику та поручителю про зміну
кредитора та заявив досудову вимогу
про погашення заборгованості за
кредитним договором (а.с. 38 -39).

На ці листи відповідачі не
відреагували і прострочену
заборгованість не погасили.

Згідно статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до норм статей 610, 612, 625, 629 ЦК
України - договір є обов'язковим до
виконання; порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання; боржник вважається таким,
що прострочив, якщо не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором,
та не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені законом
або договором.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

ОСОБА_1 не подала суду доказів, які б
спростовували доводи позивача про не
виконання нею умов кредитного
договору (квитанцій про сплату тіла
кредиту та процентів, інші касові
документи), та про наявність боргу за
кредитом станом на 13 грудня 2013 року в
сумі 1 297 939 грн. 03 коп. (а.с.36).

Розрахунок заборгованості, наданий ПАТ
"Дельта Банк", ОСОБА_1 не спростований і
сумнівів у колегії суддів не викликає.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Строк дії договору поруки, укладеного
із ОСОБА_2, визначено до повного
припинення всіх зобов'язань боржника
за основним договором або до погашення
поручителем зобов'язань боржника в
рахунок виконання зобов'язань за
основним договором в сумі та в межах
якої поручитель відповідає перед
кредитором, тобто до першої із
перерахованих подій, яка настане
раніше.

На підставі наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду
відповідає встановленим обставинам
справи, вимогам матеріального і
процесуального права. Підстав для його
скасування не убачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів , -

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах
якої за довіреністю діє ОСОБА_3,
відхилити.

Рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 26 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: