Справа № 152/448/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року
Шаргородський районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого судді
Соколовської Т.О.

при секретарі
Рошак К.В.

з участю відповідача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Шаргороді в
залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

12.03.2014 року ОСОБА_3 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру
аліментів. В обгрунтування позовних
вимог зазначила, що перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_1, шлюб розірвано 02.08.2005 року.

Від шлюбу з відповідачем вони мають
двох дітей: повнолітню доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 05.09.2008 року з відповідача
на її користь було стягнуто аліменти на
утримання дітей в розмірі 30 відсотків
прожиткового мінімуму на кожну дитину
відповідного віку, до досягнення
дітьми повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_5 дочці ОСОБА_5 виповнилося
18 років, тому стягнення аліментів на її
утримання було припинено.

Син ОСОБА_4 проживає разом з нею і
знаходиться на її утриманні. З
відповідача стягуються аліменти на
утримання сина у розмірі 230 гривень,
щомісячно, що є недостатнім для його
належного утримання і забезпечення
всім необхідним.

Вона працює укладальником -
пакувальником у ТОВ "Море - 2007" м.
Дніпропетровськ, отримує мінімальну
заробітну плату, і не в змозі сама
утримувати сина.

В той час, як відповідач участі у
додаткових витратах на сина не приймає,
хоча його матеріальний стан
покращився, нещодавно він придбав
новий автомобіль, відповідно має
можливість сплачувати аліменти на
утримання сина у більшому розмірі, ніж
визначено рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 05.09.2008 року.

Позивачка ОСОБА_3 просить змінити
розмір аліментів і щомісячно стягувати
з відповідача ОСОБА_1 на її користь на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
аліменти у твердій грошовій сумі - по 1200
гривень, починаючи з дня пред'явлення
позову і до його повноліття.

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 не
з'явилася, але від неї до суду надійшла
заява про розгляд справи у її
відсутності. Згідно поданої заяви,
отриманої судом 23.04.2014 року позивачка
ОСОБА_3 позов підтримує і просить його
задовольнити у повному обсязі (а.с.21).

Відповідач ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_2, який діє на
підставі нотаріально посвідченої
довіреності від 08.04.2014 року у судовому
засіданні позов про зміну розміру
аліментів не визнали. Заперечуючи
проти позову зазначили про те, що
матеріальний стан ОСОБА_1 не змінився в
кращу сторону від дня постановлення
рішення про стягнення з нього
аліментів на утримання сина ОСОБА_4.

Суду пояснили, що після
розлучення з позивачкою ОСОБА_3 25
квітня 2006 року відповідач уклав шлюб
з жителькою с. Івашківці
Шаргородського району Вінницької
області ОСОБА_6, яка ніде не працює з 2000
року. ІНФОРМАЦІЯ_6 у них народилася
донька ОСОБА_7. На даний час ОСОБА_1
працює автокрановщиком в КРБП " Надія"
с. Слобода - Шаргородська
Шаргородського району Вінницької
області, його середньомісячна
заробітна плата складає біля 1500
гривень, власного житла він не має,
проживає у будинку дружини, сім'я має
в користуванні присадибну земельну
ділянку площею 0,37 га та автомобіль
марки ИЖ 2717, 2002 року випуску, придбаний
у 2009 році для потреб в господарстві.
Посилання позивачки на придбання ним
нового автомобіля не відповідає
дійсності. З заробітної плати ОСОБА_1
сплачує на користь позивачки аліменти
на утримання сина ОСОБА_4, утримує
дружину та малолітню дочку ОСОБА_8, 2006
року народження, сплачує комунальні
послуги та несе інші витрати по
господарству і не має можливості в
даний час сплачувати аліменти на
утримання сина ОСОБА_4 у більшому
розмірі, ніж визначено рішенням
Синельниківського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від
05.09.2008 року .

Вирішуючи спір суд встановив
такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Позивачка ОСОБА_3 та відповідач
ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому
шлюбі до 02 серпня 2005 року (а.с.4).

ОСОБА_1 є батьком неповнолітнього
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, народженого у
шлюбі сторін (а.с.4).

Шлюб між сторонами розірвано.
Син ОСОБА_4 проживає з матір'ю ОСОБА_3, що
підтверджується довідкою виконкому
Новоолександрівської сільської ради
Синельниківського району
Дніпропетровської області № 897 від
04.11.2013 року (а.с.5).

Вказані обставини визнані
відповідачем в судовому засіданні, та,
відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК
України, не потребують самостійного
доказування.

На утримання сина ОСОБА_4
відповідач за рішенням
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 05.09.2008
року сплачує аліменти в розмірі 30
відсотків прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, до
досягнення ним повноліття (а.с.4).

Згідно свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_1, виданого виконкомом
Івашковецької сільської ради
Шаргородського району Вінницької
області 25.04.2006 року ОСОБА_1 одружився з
ОСОБА_6 (а.с.27).

Крім неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ОСОБА_1 у вказаному вище шлюбі
має також малолітню дочку ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується
свідоцтвом про народження ОСОБА_7 серії
НОМЕР_2, виданим виконавчим комітетом
Івашковецької сільської ради
Шаргородського району Вінницької
області 01.08.2006 року (а.с.28), яка згідно
довідки виконкому Івашковецької
сільської ради Шаргородського району
Вінницької області № 373 від 03.04.2014 року
проживає разом з батьком ОСОБА_1 та
матір'ю ОСОБА_10(а.с.29). Дружина
відповідача ОСОБА_10, згідно трудової
книжки серії НОМЕР_3 не працює з 30.11.2000
року (а.с.31).

За приписами ст.ст.60,213,214 ЦПК
України та принципу оцінки доказів
(ст.212 ЦПК України) суд перевірив доводи
сторін як у підтвердження, так і в
заперечення позову та факти, які
підлягають встановленню, з метою
з'ясування та дослідження
матеріального стану, наявність у
відповідача інших дітей і
непрацездатних членів сім'ї, його
спроможності сплачувати аліменти на
утримання сина у розмірах, визначених
позивачкою.

Відповідач ОСОБА_1 з листопада 2013
року працює в КРБП "Надія" с. Слобода -
Шаргородська Шаргородського району
Вінницької області і з його заробітної
плати утримуються аліменти на
утримання сина ОСОБА_4, в підтвердження
чого останній представив суду довідки
про доходи з місця роботи та аліментні
відрахування в квітні 2014 року в сумі 643
грн. (а.с.29,35,36 ).

Згідно довідки КРБП "Надія" с.
Слобода - Шаргородська Шаргородського
району Вінницької області ОСОБА_1
працює на вказаному підприємстві
автокрановщиком і його середня
заробітна плата становить 1571,40 грн.
(а.с.29).

ОСОБА_1 проживає в с. Івашківці
Шаргородського району Вінницької
області в будинку своєї дружини
ОСОБА_10, власного житла та земельної
ділянки на території Івашковецької
сільської ради Шаргородського району
Вінницької області не має, що
підтверджується актом обстеження
матеріально - побутових умов ОСОБА_1 №374
від 09.04.2014 року (а.с.32).

У власності ОСОБА_1 перебуває
автомобіль марки ИЖ 2717, 2002 року випуску,
зареєстрований на його ім'я
Жмеринським ВРЕР УДАІ УМВС України у
Вінницькій області 25.11. 2009 року (а.с. 33).

Згідно даних НАІС ДДАІ МВС
України та "Автомобіль - 2000"
від 06.05.2014 року інших транспортних
засобів за ОСОБА_1 не значиться (а.с.34).

В позовній заяві позивачка
ОСОБА_3 вказувала, що матеріальний стан
відповідача поліпшився, оскільки він
нещодавно придбав новий автомобіль.

Доказів щодо вказаних обставин
позивачка ОСОБА_3 суду не надала, чим не
виконала вимоги ст.ст.10,60 ЦПК України,
відповідно до яких кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень.

Крім того, безпідставним є
посилання ОСОБА_3 в позовній заяві на
те, що в теперішній час на утримання
сина їй нараховуються аліменти у
розмірі 230 гривень щомісячно.
Відповідно до розрахунку
заборгованості по аліментам ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 згідно з виконавчим
листом № 2/1161, проведеної державним
виконавцем О.С. Гончаруком, з січня 2014
року з заробітної плати ОСОБА_1
вираховуються аліменти на утримання
сина ОСОБА_4 в розмірі 556,50 грн. (а.с.35 -36).

Встановленим судом фактам
відповідають сімейні правовідносини,
які регулюються ст. 51 Конституції
України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права
дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, ст.ст.180,182,192 СК України.

Статтею 51 Конституції України
передбачені права дітей на матеріальне
утримання з боку батька та права на їх
повноцінне життя та всебічний
розвиток.

Відповідно до ст.ст. 3,18,27
Конвенції про права дитини від 20
листопада 1989 року, яка ратифікована
Постановою ВР України №789 -Х11 від
27лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
зобов'язані утримувати дітей до
повноліття та несуть відповідальність
за виховання, розвиток і утримання
дитини; у всіх діях щодо дітей …
першочергова увага приділяється
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод встановлено, що
кожен із подружжя у відносинах між
собою і в їхніх відносинах зі своїми
дітьми користується рівними правами та
обов'язками цивільного характеру, що
виникають із вступу в шлюб, перебування
в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця
стаття не перешкоджає державам вживати
таких заходів, що є необхідними в
інтересах дітей.

Згідно із ст.ст.180,182,192 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. При
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них. Мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.180 СК України,
утримувати дитину зобов'язані обоє
батьків. Тому вони несуть рівні витрати
по утриманню дитини.

У п.23 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року №3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснено, що
відповідно до ст.192 СК України розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили.

Для збільшення або зменшення
розміру аліментів достатньо однієї з
обставин, визначених у ст. 182 СК України.

В судовому засіданні
встановлено, що після прийняття
рішення про стягнення аліментів на
користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_4, матеріальний стан відповідача
ОСОБА_1 не поліпшився, відповідно у суда
відсутні підстави для збільшення
розміру аліментів на утримання сина
ОСОБА_4.

Крім того, суд констатує також
той факт, що при винесенні рішення
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 05.09.2008
року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів
на користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 судом не
враховувалась наявність на утриманні у
ОСОБА_1 малолітньої доньки ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.4,28).

З вище наведеного слідує, що при
збільшенні розміру аліментів на
утримання сина ОСОБА_4, діти
відповідача будуть перебувати у
нерівних умовах щодо утримання з боку
батька, що в даному випадку є
неприйнятним, оскільки утримання
кожної дитини відповідача повинно бути
рівнозначним, виходячи із норм
Конституції України, Конвенції про
права дитини та сімейного
законодавства України.

Посилання відповідача ОСОБА_1
на те, що крім двох неповнолітніх дітей,
на його утриманні перебуває також
дружина ОСОБА_10, яка не працює суд не
приймає до уваги, оскільки остання є
молодою, здоровою, працездатною особою
і доказів її непрацездатності та
неспроможності забезпечити своє
утримання відповідачем ОСОБА_1 суду не
представлено.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,209,212-215
ЦПК України, на підставі ст. 51
Конституції України, ст.ст. 3,18,27
Конвенції про права дитини, ст.5
Протоколу №7 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
ст.ст.180,182,192 СК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд
відповідачем ОСОБА_1 протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
позивачкою ОСОБА_3 протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення,

СУДДЯ :
Т.О. СОКОЛОВСЬКА