Справа №618/287/14-ц
Провадження №2/618/102/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року

Дворічанський районний суд
Харківської області у складі:

головуючого - судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря - Будної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в cмт. Дворічна
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» (надалі «ПАТ «Дельта
Банк») звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором в сумі 5506 гривень 08
копійок, а також судових витрат
пов'язаних зі зверненням до суду,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
що відповідач по справі добровільно не
погашає заборгованість за кредитом,
чим порушує умови кредитного договору
№001-20011-070212 від 07 лютого 2012 року
укладеного між «ПАТ «Дельта Банк» та
ОСОБА_1

В судове засідання представник
позивача Духота І.В. не з'явився,
надавши заяву, в якій просив суд справу
розглянути у його відсутність та
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
повторно не з'явився, не повідомивши
про причини неявки. Про час і місце
судового засідання він повідомлявся
належним чином, згідно вимог ч. 9 ст. 74
ЦПК України, викликаючись в суд через
оголошення, про що свідчить публікація
оголошення судді про його виклик в
газеті «Слобідський край» від 29 квітня
2014 року за № 51 (22015), причину своєї
неявки до суду відповідач не повідомив.
Відповідно до положень ч. 9 ст. 74 ЦПК
України, з опублікуванням оголошення
про виклик відповідача, він вважається
належним чином повідомленим про час і
місце розгляду справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

07 лютого 2012 року між ПАТ «Дельта Банк»
(надалі - Банк) та ОСОБА_1 (надалі -
Позичальник) був укладений кредитний
договір №001-20011-070212 (надалі Кредитний
договір), згідно з яким Банк відкрив
Позичальнику кредитну лінію на
загальну суму 30000 гривень, та на день
укладання кредитного договору
встановлює ліміт кредитної лінії на
рахунку в сумі 5000 гривень, видавши
пластикову картку з вказаними коштами.
Позичальник зобов'язався здійснювати
погашення кредиту та сплату відсотків
у повному обсязі на умовах,
передбачених договором, зобов'язався
повністю повернути кредит, сплатити
нараховані відсотки (а.с. 5-7).

ПАТ «Дельта Банк» виконало умови
Кредитного договору, надавши
Позичальнику кредитні кошти.

Позичальник, ухиляється від взятих на
себе зобов'язань по сплаті кредитних
платежів та відсотків за користування
кредитом, а саме: не сплачує відсотки за
користування кредитом, не проводить
часткове погашення кредиту у строки
передбачені Кредитним договором.
Станом на 18 лютого 2014 року
заборгованість по Кредитному договору
становить 5506 гривень 08 копійок, де:

- 1539 гривень 75 копійок - тіло
кредиту;

- 2073 гривні 16 копійок - прострочене
тіло кредиту;

- 0,0 гривень - заборгованість за
відсотками;

- 1893 гривні 17 копійок -
заборгованість по комісії за
користування кредитом (а.с. 16).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Позивачем надано достатньо належних і
допустимих доказів для задоволення
позовних вимог.

Відповідачем, всупереч вимог ст.ст. 10, 11,
57, 60 ЦПК України, належних та допустимих
доказів наявності підстав для відмови
у задоволенні позовних вимог не надано.

Суд бере до уваги як належний і
допустимий доказ розрахунок
заборгованості по кредиту, наданий
позивачем (а.с. 16), який обгрунтовується
умовами кредитного договору і нічим не
спростовується.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції
України, основними засадами
судочинства є, зокрема, законність,
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом,
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Визнання відповідачем пред'явленого
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо дослідивши наявні у
справі докази, з'ясувавши обставини, на
які посилався представник позивача, як
на підставу своїх вимог, вивчивши
матеріали справи, суд ухвалює рішення
про задоволення позову.

На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України суд
стягує з відповідача на користь
позивача 243 гривень 60 копійок судового
збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» 5506 (п'ять тисяч п'ятсот
шість) гривень 08 (вісім) копійок у
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» 243 (двіст сорок три)
гривні 60 (шістдесят) копійок судового
збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Дворічанський районний суд
Харківської області. Апеляційна скарга
подається протягом 10 (десяти) днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
(десяти) днів з дня отримання копії
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
(десяти) днів з дня отримання його
копії.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя
Бунін Є.О.