Справа № 545/5265/13-ц
УХВАЛА

"06" травня 2014 р. Полтавський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Лабовкіній Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, яка діє на підставі
договору в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання недійсним заповіту як
розпорядження на випадок смерті, що є
одностороннім правочином,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3, про визнання
недійсним заповіту, посилаючись на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_2
ОСОБА_4 Задовго до смерті та на час
самої смерті ОСОБА_4 постійно проживав
по АДРЕСА_1. Протягом всього літнього
життя ОСОБА_4 його утриманням та
постійною допомогою займався єдиний
його син ОСОБА_2 та практично постійно
проживав з батьком. Після смерті батька
він звернувся до нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини, як
спадкоємець за законом першої черги. В
нотаріальній конторі спадкоємцю стало
відомо, що до нотаріальної контори
також звернулась із заявою про
прийняття спадщини ОСОБА_3, надавши
нотаріусу копію заповіту, складеного
ОСОБА_4 за час життя, яким він
розпорядився своїм майном на випадок
смерті, заповівши вказаній вище особі
усе належне йому майно. Вказаний
заповіт було посвідчено секретарем
Абазівської сільської ради
Полтавського району 01 листопада 2012
року. Вважає, що якщо вказаний заповіт і
було складено, то під впливом обману,
помилки або ж в момент його вчинення
ОСОБА_4 не усвідомлював значення своїх
дій та (або) не міг керувати ними. Так,
останні п'ять років ОСОБА_4 постійно
хворів, його психічний стан був не
стабільний. Спадкодавець постійно був
дратівливий, страждав на склероз, міг
вийти з будинку та забути де
знаходиться його оселя, постійно
страждав психічним розладом здоров'я, в
зв'язку з чим в подальшому до кінця
свого життя в нього спостерігалося
порушення сприйняття, мислення, емоцій,
інтелекту та пам'яті, постійно
змінювалося відношення до життя,
суспільства та самого себе. Крім того,
він постійно говорив його та близьким
людям, знайомим та сусідам про те, що
він може вбити будь-кого іу за це нічого
не буде. Також ОСОБА_4 хворів іншими
захворюваннями, які в сукупності могли
вплинути на прийняття ним рішення.

Враховуючи вказане, просила
визнати недійсним заповіт від 01
листопада 2012 року, складений ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3, посвідченого
секретарем Абазівської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області Васютою О.А. 01 листопада 2012
року.

У судовому засіданні представник
позивача адвокат ОСОБА_1 заявила
клопотання про призначення по справі
посмертної судово-психіатричної
експертизи, на вирішення якої
поставити питання щодо встановлення
психічного стану заповідача в момент
складання заповіту.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник
адвокат ОСОБА_6 не заперечили проти
задоволення вказаного клопотання.

Суд, заслухавши думку представника
позивача, відповідача та її
представника, дослідивши матеріали
справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 145 ЦПК України, якщо у
справі необхідно встановити психічний
стан особи, то призначення експертизи є
обов'язковим за клопотанням хоча б
однієї із сторін.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» проведення
посмертної судово-психіатричної
експертизи, по даній категорії справ є
обов'язковим.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених цим
Кодексом.

Приймаючи до уваги те, що висновок
експерта є одним із доказів, а також те,
що для з'ясування обставин, що мають
значення для справи, потрібні
спеціальні знання у відповідній
галузі, суд вважає за необхідне
задовольнити клопотання та призначити
експертизу.

Оскільки для проведення зазначеної
експертизи потрібний значний проміжок
часу, на час проведення експертизи
провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст.168, 143, 144 , п.5 ч.1
ст.202 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1, яка діє на підставі
договору в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання недійсним заповіту як
розпорядження на випадок смерті, що є
одностороннім правочином, посмертну
комісійну судово-психіатричну
експертизу, проведення якої доручити
експертам Полтавської обласної
психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева,
яка знаходиться за адресою: 36006,
м.Полтава, вул.Медична,1, попередивши
експертів про відповідальність за
завідомо неправдивий висновок та за
відмову без поважних причин від
виконання покладених на них обов'язків,
відповідно до ст.ст. 384, 385 КК України.

Провести експертизу в строки,
передбачені Законом України «Про
судову експертизу».

На вирішення експертів поставити
питання:

1. Чи міг ОСОБА_4, зважаючи на його вікові
особливості та психічний стан, на час
складення заповіту, а саме 01 листопада
2012 року, усвідомлювати значення своїх
дій та керувати ними ?

Для проведення експертизи надати
матеріали цивільної справи №545/5265/13 та
медичну документацію на ОСОБА_4.

Розгляд справи зупинити до отримання
висновку експерта.

Оплату експертизи покласти на ОСОБА_2,
роз'яснивши йому положення ст.146 ЦПК
України про наслідки ухилення від
участі в експертизі.

Ухвала в частині зупинення
провадження по справі може бути
оскаржена шляхом подачі апеляційної
скарги до Апеляційного суду
Полтавської області через Полтавський
районний суд Полтавської області
протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а ухвалу яку було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала в частині зупинення провадження
у справі може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області
через Полтавський районний суд
протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а у разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Полтавського районного суду

Л.В.Шелудяков