Справа № 531/2057/13-ц
Провадження № 2/531/26/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року Карлівський
районний суд Полтавської області у
складі:

головуючого судді -Жмурка П.Я. ,

при секретарі - Клименко Т.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди
заподіяної внаслідок злочину,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вище
зазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 10 липня 2011 року близько 1
години відповідач за даною позовною
заявою ОСОБА_2, перебуваючи у кафе
«Затишок», який розташований в с. Ланна
Карлівського району Полтавської
області, на ґрунті раніше виниклих
неприязних відносин умисно, з метою
заподіяння тілесних ушкоджень схопила
її за волосся, після чого повалила на
землю та нанесла удари кулаками рук в
область голови, тулуба та рук. В
результаті протиправних дій ОСОБА_2
позивач отримала тілесні ушкодження у
вигляді забою двох ділянок м'яких
тканин волосяної частини голови з
осадженням, садна на верхній губі,
крововиливу на слизовій верхньої губи,
струсу головного мозку, збитої рани в
ділянці лівого ліктьового суглоба, по
синцю на лівому плечі та правому
колінному суглобі, які відповідно до
висновку судово - медичної експертизи
№ 189 від 14 жовтня 2011 року
кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

Зазначає, що 30 вересня 2013 року в
судовому засіданні ОСОБА_2 повністю
визнала свою вину у вчиненні вище
зазначеного злочину і в цей же день
постановою Карлівського районного
суду Полтавської області було закрито
провадження у кримінальній справі за
обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК
України та звільнено її від
кримінальної відповідальності на
підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про
амністію у 2011 році» від 8 липня 2011 року.

Також вказує, що згідно чеків
наданих до позову ( витрат на лікування
, витрат на проведення судово-медичної
експертизи, витрат на бензин та правову
допомогу ) , вартість матеріальної
шкоди , складає, 3043 гривень 87 копійки
та 1500 грн. оплата правової допомоги.

Оскільки внаслідок злочину
позивач понесла моральні страждання
які визначаються протиправними діями
відповідача , то просить стягнути з
відповідача моральну шкоду в сумі 8000
грн. .

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі .

Відповідач ОСОБА_2 позов
визнала частково в сумі 500 грн.
моральної шкоди в іншій частині не
визнала надавши свої заперечення та
доповнення до заперечень ( а.с.27-28,68-69),
пояснила , що позивач ОСОБА_4 надала
докази які до справи не мають ніякого
відношення ( протокол про
адміністративне правопорушення) не
довела витрат на лікування ,
матеріальної шкоди на бензин (
відсутність чеків) та правову допомогу
( відсутній належний розрахунок).

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним
і обґрунтованим. Обґрунтованим є
рішення ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі мають рівні
права щодо надання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи.

Відповідно до положень ст.10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень та відповідно до положень
ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів
справи, 10 липня 2011 року близько 1 години
відповідач за даною позовною заявою
ОСОБА_2, перебуваючи у кафе «Затишок»,
який розташований в с. Ланна
Карлівського району Полтавської
області, на ґрунті раніше виниклих
неприязних відносин умисно, з метою
заподіяння тілесних ушкоджень схопила
її за волосся, після чого повалила на
землю та нанесла удари кулаками рук в
область голови, тулуба та рук. В
результаті протиправних дій ОСОБА_2
позивач отримала тілесні ушкодження
які відповідно до висновку судово -
медичної експертизи № 189 від 14 жовтня
2011 року кваліфікуються як легкі
тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я .

Постановою Карлівського
районного суду від 30.09.2013 року ОСОБА_2
було звільнено від кримінальної
відповідальності за вчинення злочину ,
передбаченого ч.2 ст.125 КК України , а
кримінальна справа відносно неї була
закрита на підставі п. "а" ст.1 Закону
України " Про амністію в 2011 року" від 8
липня 2011 року . (а.с.5)

Згідно зі ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п.13 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
31.03.1989 року "Про практику застосування
судами України законодавства про
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної злочином, стягнення
безпідставно нажитого майна" та п.2
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27.03.1992р. "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди",
шкода, заподіяна злочином, підлягає
відшкодуванню особою, яка її заподіяла,
в повному обсязі за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Відповідно до ст.57 ЦПК України, є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено , що фіскальні
чеки ( а.с.33-34) на придбання
медикаментів є встановленої форми та
змісту. Медикаменти зазначені у цих
фіскальних чеках на цих аркушах справи
були придбані в один день , лише 15.07.2011
року в межах двох годин .

Беручи до уваги вище викладене і
те , що дані ліки були придбані в період
відвідування лікаря Карлівської ЦРЛ,
позивачем 11.07.2011 року та 15.07.2011 року
(а.с.37-42) суд критично оцінює дані
докази надані позивачем , оскільки не
встановлено за чиї кошти були
придбані дані ліки і невідомо з яких
причин саме ці ліки , так як відсутнє
призначення лікаря на зазначені
медикаменти , тому в частині витрат на
придбання ліків 303,99 грн. суд вважає за
потрібне відмовити із-за недоведеності
.

Також суд вважає за можливе
відмовити 40 грн. витрат з оплати
судово-медичної експертизи , оскільки в
матеріалах справи відсутні будь які
докази понесених даних витрат .

Судом встановлено , що фіскальні
чеки ( а.с.34) на придбання палива є
встановленої форми. Також встановлено ,
що о 8.45 годин 11.07. на АЗС м.Карлівка по
вул.Леніна ,167-а було придбано за
готівку 20 літрів дизельного пального
по 9,99 грн. за 1 літр в сумі 199,97 грн. .

Дана сума (199,97 грн. ) підлягає до
оплати , оскільки дата і час оплати на
придбання палива співпадає з датою ,
11.07.2011 року (а.с.38) огляду в Карлівській
ЦРЛ лікарем нервопатологом .

В іншій частині позовних вимог на
відшкодування витрат на бензин , суд
вважає за можливе відмовити , оскільки
вони є не обгрунтованими ( фіскальний
чек на суму 499,91 грн. виданий АЗС
м.Полтава в 11.07.годин 13.39 на придбання
бензина А-95)

Оскільки акт виконаних робіт
адвоката ОСОБА_6 - відсутній а лише
присутній розрахунок з якого не
вбачається скільки часу було потрачено
адвокатом на підготовку до справи а
також відсутня форма розрахунку цього
часу , тому суд вважає за можливе
відмовити в 2000 грн. матеріальної шкоди
по кримінальному провадження за
прнавоау допомогу.

Відповідно до п. 3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб".

Згідно чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

За ст. 23 ч.2 ЦК України моральна
шкода полягає:

1.У фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров»я;

2.У душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім»ї чи близьких родичів.

3.У душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4.У приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Згідно висновку експерта
судово-медичної експертизи № 189 від 14
жовтня 2011 року позивач ОСОБА_4 в
результаті кримінального
правопорушення отримала тілесні
ушкодження у вигляді : забою двох
ділянок м'яких тканин волосяної
частини голови з осадженням, садна на
верхній губі, крововиливу на слизовій
верхньої губи, струсу головного мозку,
збитої рани в ділянці лівого
ліктьового суглоба, по синцю на лівому
плечі та правому колінному суглобі,
які кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я. ( а.с.5)

Суд, враховуючи вище викладене, та
те , що ОСОБА_4 зазнала фізичну біль ,
яку певний час намагалась знеболити (
виписки з епікризу а.с.38-42), душевну біль
, у неї були порушенні нормальні
життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя , визначає розмір моральної
шкоди у сумі 2500 гривень.

В іншій частині даних позовних
вимог відмовити із-за недоведеності .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Так, судом встановлено, що згідно
журналів судових засідань адвокат
ОСОБА_1 , як представник позивача ОСОБА_4
приймав участь у судовому засіданні :
18.04.2014 року - 55 хвилин .

Згідно п. 2 ч.1 ст. 79 ЦПК України
витрати на правову допомогу
відносяться до судових витрат.

Згідно ст. 1 ЗУ "Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах" станом на
час розгляду за період з 01 січня 2014
року - 487, 20 грн.

Акт виконаних робіт адвоката
ОСОБА_8 - відсутній .Присутній
розрахунок з якого не вбачається
скільки часу було потрачено адвокатом
на підготовку до справи а такох
відсутня форма розрахунку цього часу .

Оскільки адвокат ОСОБА_1 , як
представник позивача ОСОБА_4 приймав
участь у судових засіданнях 55 хвилин 15
секунду , тому суд вважає за можливе
стягнути за правову допомогу на
користь ОСОБА_4з ОСОБА_2 430 грн..

В іншій частині позовних вимог
про стягнення судових витрат на
юридичну допомогу - відмовити із за
недоведенності .

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 23, 1166 ЦК України , та
ст.ст. 3, 4, 10,11, 60, 79-89, 209, 212, 214-215, 224, 225, 226
ЦПК України, п.13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989
року "Про практику застосування судами
України законодавства про
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної злочином, стягнення
безпідставно нажитого майна" та п.2
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27.03.1992р. "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди", п. 3
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди", суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди заподіяної
внаслідок злочину - задоволити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4, 199,97 грн..- матеріальна шкода за
бензин; 2500 грн моральної шкоди .
Всього 2699 грн.97 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави 243,60 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Карлівський районний суд ,
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення .

Суддя
П.Я.Жмурко