Справа № 435/741/14-ц
Провадження № 22ц/782/1078/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого - судді Авалян Н.М.

суддів - Максюти І.О., Малієнко Н.В.

при секретарі - Аліханян Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Луганської області
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Жовтневого районного суду міста
Луганська від 05 лютого 2014 року в
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ "Луганськгаз" в особі філії
Луганське міжрайонне управління по
експлуатації газового господарства
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА :

Оскаржуваною ухвалою суд
визнав позовну заяву неподаною та
повернув її позивачу.

В апеляційній скарзі позивач просить
ухвалу суду скасувати, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, доводи апелянта,
перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, апеляційну скаргу такою, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовна заява не
відповідає за своїм змістом вимогам
ст.119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в
якій зазначаються підстави залишення
позовної заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Відповідно до ч.2, ч.4 ст.121 ЦПК України,
якщо позивач відповідно до ухвали суду
у встановлений строк не виправить
недоліки позовної заяви, вона
вважається неподаною і повертається
позивачеві, про що постановляється
ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернулась до суду з позовною
заявою 23 січня 2014 року.

Ухвалою судді від 24 січня 2014 року
позовна заява була залишена без руху в
зв'язку з її недоліками.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд
першої інстанції вказав на наступні
недоліки:

1) не оплачений судовий збір та
представлені докази на підтвердження
обставин, що є підставою для звільнення
від оплати судового збору;

2) не вказана поштова адреса
відповідача, адреса електронної пошти;

3) не викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги;

4) не зазначені докази, що підтверджують
кожну з обставин та не наведені
підстави для звільнення від
доказування;

5) до позовної заяви не додані копії
всіх документів відповідно до
кількості відповідачів та третіх осіб;

6) позовна заява не відповідає іншим
вимогам, встановленим законом.

Повертаючи позовну заяву, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
усунув недоліки позовної заяви.

Однак, з вказаними висновками суду
погодитись не можна з наступних
підстав.

Так, не можна погодитись з висновком
суду про несплату позивачем судового
збору та не подання ним доказів на
підтвердження обставин, що є підставою
для звільнення від оплати судового
збору.

Цей висновок прямо протирічить
матеріалам справи та нормам Закону
України «Про судовий збір».

Як вбачається з позовної заяви, позов
обґрунтований тим, що права позивача
порушені діями відповідача, які
полягають у неправомірному
нарахуванні плати за побутовий газ.
Тобто ОСОБА_1 пред'явлений позов, що
пов'язаний з порушенням його прав
споживача комунальної послуги.

Законом України «Про судовий збір»
прямо передбачено, що у разі
пред'явлення такого позову позивачі
звільняються від сплати судового збору
(п.7 ч.1 ст.5 Закону). Ця норма є
імперативною та підлягає застосуванню
судом, виходячи виключно з правового
аналізу змісту позову, та не потребує
доказуванню позивачем.

Також не можна погодитись з висновком
суду про те, що в позовній заяві не
вказана поштова адреса відповідача,
оскільки це спростовується текстом
позовної заяви. А зазначення адреси
електронної пошти не є обов'язковим
атрибутом позовної заяви, тому це не
може бути підставою для залишення
позовної заяви без руху.

Також не відповідає матеріалам справи
висновок суду про те, що позивачем не
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги. З
тексту позовної заяви вбачається, що
позивач вважає протиправним
нарахування йому заборгованості за
спожитий газ в розмірі 17 456 грн. з огляду
на те, що він газом практично не
користується, облік газу здійснюється
на підставі показів лічильника, а з
травня 2011 року квартира відключена від
газопостачання, а також на те, що
розмір нарахованої заборгованості
перевищує 10% від його доходу, що
протирічить законодавству. Крім того,
позов обґрунтований тим, що відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу
вартість нової газової плити в розмірі
1000 грн., а також відшкодувати моральну
шкоду, завдану неправомірними діями
щодо нього як до споживача.

Помилковим є також висновок суду про
те, що в позовній заяві не зазначені
докази, що підтверджують кожну з
обставин, оскільки в позовній заяві
позивач вказав перелік письмових
доказів, що додаються до неї (акт про
відсутність доданих до позовної заяви
документів канцелярією суду не
складався).

Виходячи з принципу диспозитивності
цивільного процесу, позивач має право
на власний розсуд обрати спосіб
захисту права, який він вважає для себе
найбільш прийнятним та ефективним.
Крім того, позивач має право на
обґрунтування своїх вимог саме тими
обставинами, які він вважає за потрібне
вказати в позовній заяві та зазначити
ті докази, які він вважає достатніми
для обґрунтування позову.

Питання про обґрунтованість позовних
вимог, наявність чи відсутність
доказів на підтвердження позовних
вимог, а також про відповідність
обраного позивачем способу захисту
права вирішується судом на стадіях
попереднього розгляду справи та
розгляду справи по суті, і є підставою
для задоволення позову чи відмови у
його задоволенні, а не підставою для
залишення позовної заяви без руху та
повернення її як неподаної.

Щодо висновку суду про те, що позовна
заява не відповідає іншим вимогам,
встановленим законом, він взагалі є
необґрунтованим, оскільки судом не
конкретизована яким конкретно вимогам
законодавства не відповідає позовна
заява та в чому конкретно полягають ці
недоліки.

Постановляючи ухвали про
повернення позовної заяви, суд порушив
норми процесуального права щодо
перебігу процесуального строку на
вчинення процесуальної дії.

Відповідно до ст.69 ЦПК України перебіг
процесуального строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч.ч.3,6 ст.70 ЦПК України,
якщо закінчення строку припадає на
вихідний, святковий чи інший неробочий
день, останнім днем строку є перший
після нього робочий день. Строк не
вважається пропущеним, якщо до його
закінчення заява, скарга, інші
документи чи матеріали або грошові
кошти здано на пошту чи передані іншими
відповідними засобами зв'язку.

Відповідно до ст.121 ЦПК України позовна
заява повертається позивачу у разі не
виправлення її недоліків в п'ятиденний
строк з моменту отримання копії ухвали
про залишення позовної заяви без руху.

Копія ухвали про залишення позовної
заяви без руху була вручена позивачу
рекомендованими листом з
повідомленням про вручення 31 січня 2014
року.

Таким чином, перебіг строку на
виправлення недоліків позовної заяви
розпочався для позивача з 01 лютого 2014
року. Останнім днем строку був день 05
лютого 2014 року.

Але ухвала про повернення позовної
заяви була постановлена в період
строку для виправлення недоліків,
тобто до закінчення встановленого
законом строку.

З огляду на викладене ухвалу суду про
повернення позовної заяви не можна
визнати законною та обґрунтованою.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про порушення
суддею порядку вирішення питання щодо
відкриття провадження у справі, у
зв'язку з чим відповідно до п.3 ч.1 ст.312
ЦПК України ухвала підлягає скасуванню
з передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307 ч.2 п.4, 312 ч.1 п.3, 313-315, 317,
319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста
Луганська від 05 лютого 2014 року
скасувати і передати питання щодо
відкриття провадження у справі на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та окремому касаційному оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя: (підпис)

Судді: (підпис)

Згідно з оригіналом

Суддя-доповідач: