Справа № 640/1850/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року

Київський районний суд м. Харкова в
складі:

головуючого судді Чередник В.Є.

при секретарі Кривенко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Харківської міської ради про визнання
права власності,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2014 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою до Харківської
міської ради про визнання права
власності на побудовані та
реконструйовані житлові та
господарські будівлі домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що
новостворений об'єкт відповідає
вимогам законодавства та не спричиняє
шкоди правам, свободам громадян,
інтересам суспільства, не погіршує
екологічну ситуацію та природні якості
землі, реконструкція житлового будинку
відповідає вимогам СНіП, ДБН,
будівельних, санітарно-гігієнічних,
екологічних і протипожежних норм і
правил в результаті проведеної
реконструкції житлового будинку не
були порушені права та законні
інтереси інших осіб. Скарг, пов'язаних
із проведенням даної реконструкції від
власників сусідніх домоволодінь не
надходило.

Позивач та його представник подали до
суду заяву щодо розгляду справи за їх
відсутності, позовну заяву підтримали
повністю та просили задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву щодо розгляду справи за його
відсутності та заперечення на позов,
відповідно до якого в позові ОСОБА_1
просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов є обґрунтованим і
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 04.03.1970 р. між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, було укладено договір
купівлі-продажу недобудованого
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Будинок належав попередньому власнику
на підставі Договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку від 29.02.1958 р., а також за
Договором від 04.03.1970 р. до позивача
перейшли всі права та обов'язки за
Договором від 29.02.1958 р., а саме: право
безстрокового користування земельною
ділянкою для будівництва житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

На момент укладання Договору від 04.03.1970
р. технічна готовність будинку
становила 90 % та на той час з метою
поліпшення житлових умов було
реконструйовано та побудовано нові
будівлі вказаного домоволодіння.

Зазначені обставини підтверджуються
технічним паспортом, що виготовлений
КП «Міське бюро технічної
інвентаризації» від 15.09.2011 р., та
технічним паспортом, що виготовлений
КП «Міське бюро технічної
інвентаризації» від 20.08.2013 р.:

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України,
власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону.

Згідно ст. 317 ЦК України власнику
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Після набуття права власності на
домоволодіння позивач за власні
грошові кошти, власними зусиллями, з
використанням належних йому на праві
приватної власності матеріалів та
обладнання провів реконструкцію
існуючого житлового будинку та
здійснив добудову інших приміщень, які
необхідні для експлуатації
домоволодіння в цілому. Таким чином,
реконструювавши житловий будинок,
позивач реалізував право, надане йому
чинним законодавством України.

У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК України,
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
Враховуючи те, що закон не містить
жодної норми, яка б прямо встановлювала
неправомірність набуття права
власності на самочинно
реконструйоване домоволодіння,
питання щодо законності набуття права
власності належить до компетенції
суду.

В результаті проведення позивачем
вищевказаної реконструкції
домоволодіння не були порушені чиї б то
не було законні права та інтереси;
скарг, пов'язаних із проведенням
позивачем даної реконструкції, від
власників сусідніх житлових будинків
не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України нерухоме
майно вважається самочинним
будівництвом, якщо воно збудоване або
будується на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Здійснена позивачем реконструкція
житлового будинку є самочинним
будівництвом, оскільки вона
здійснювалася без отримання належного
дозволу та затвердженого проекту.

Крім того, у Листі Міністерства юстиції
України від 19.10.2007 р. № 19-39-827, також
зазначається, що у разі визнання права
власності на новостворене майно судом,
єдиним можливим документом, що
підтверджує виникнення права
власності на новостворене нерухоме
майно, є рішення суду. Саме таке рішення
суду подається для державної
реєстрації прав на нерухоме майно. При
цьому документи, що підтверджують
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, не вимагаються.

Оскільки проектна документація для
проведення зазначеної реконструкції
не затверджувалась та не розроблялася,
то вказаний порядок не може бути
застосований до самочинно
реконструйованого позивачем будинку.
Таким чином, не вимагається введення в
експлуатацію самочинно
реконструйованих приміщень.

Згідно Технічного висновку, що
виготовлений ФО-П ОСОБА_4 враховуючи
результати проведеного огляду
основних будівельних конструкцій
двоповерхового житлового будинку літ.
«Д-2» з прибудовою літ. «д», сараю літ.
«К» експлуатація можлива, дефектів в
несучіх конструкціях та фундаментах
будівлі не виявлено. Технічний стан
будівельних конструкцій в цілому
забезпечує надійну експлуатацію та
безпеку для життя та здоров'я
мешканців. Технічні рішення, що
ухвалені при будівництві відповідають
вимогам діючих норм та правил
державних стандартів будівельних,
санітарних та протипожежних норм.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, позивач
набуває право власності на
новостворене майно з моменту
завершення будівництва
(реконструкції).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212- 215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 376, 317, 319, 331, 392 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1) право
власності на побудовані та
реконструйовані житлові та
господарські будівлі домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, що складається з:

перебудованого будинку літ. «А-1», з
добудовою мансарди літ. «Аман» та з
переобладнанням на першому поверсі
цього будинку приміщення комори № 1-2 в
приміщення ванної кімнати № 1-2 площею
3,5 кв.м. та з прибудовою літ. «а» та
ганком літ. «а1»;

збудований двоповерховий будинок літ.
«Д-2», загальна площа якого складає 72,3
кв.м., з яких житлова площа складає 36,7
кв.м., підсобна площа складає 35,6 кв. м., з
прибудовою літ. «д» площею 6,3 кв.м., та
льохом «В»;

гараж літ. «И» загальною площею 22,2 кв.м.,
сараїв літ. «Е» загальною площею 10,9
кв.м., літ. «З» загальною площею 6,5 кв.м.,
літ. «К» загальною площею 11,4 кв. м.,
вбиральні «Г», літнього душу «Ж»,
огорожі №2-4.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя -