Справа №6/311/58/2014
У Х В А Л А

Іменем України

06.05.2014 року
м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді
Степаненко Ю.А.

при секретареві
Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання Відділу державної
виконавчої служби Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області, про тимчасове
обмеження права боржника на виїзд за
межі України у зв'язку із невиконанням
зобов'язань, -

В С Т А Н О В И В:

У поданні зазначається, що на виконанні
у відділі державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження, щодо виконання
виконавчого листа № 2-1620/2009, виданого
21.09.2009 року Василівським районним судом
Запорізької області, про стягнення з
ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини
усіх видів доходу (заробітку), але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, на утримання
сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь
ОСОБА_3, починаючи стягнення з 23 липня
2009 року до досягнення дитиною
повноліття.

09.10.2009 року державним виконавцем
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження та направлена
сторонам виконавчого провадження для
відома та виконання.

За виконавчим провадженням було вжито
наступні заходи, а саме: направлено
запити в органи, реєструючі майно:
Держземагенство у Василівському
районі Запорізької області, ВРЕР з
обслуговування Василівського та
Михайлівського районів УДАІ ГУМВС
України в Запорізькій області, УПФУ в
Ваилівському районі, ДПС України,
Держтехнагляд, реєстр прав власності
на нерухоме майно. Згідно відповідей на
ці запити державного виконавця, у
боржника ОСОБА_1 відсутнє
зареєстроване за ним майно.

08.05.2013 року, 02.04.2013 року та 21.02.2013 року
державним виконавцем боржнику
направлено виклик про явку до відділу.
На виклик боржник не з'явився та
письмових пояснень щодо невиконання
рішення суду щодо сплати аліментів до
відділу не надав.

18.04.2014 року державним виконавцем
здійснено вихід за адресою проживання
боржника: АДРЕСА_2, проте перевірити
його майновий стан не було можливості,
так як двері ніхто не відчинив, про що
було складено відповідний акт, від
сусідів боржника державному виконавцю
стало відомо, що ОСОБА_1 планує виїзд за
межі України.

Вжитими діями державного виконавця
встановлено, що боржник ОСОБА_1 планує
виїхати за кордон.

Боржником заборгованість по аліментам
не сплачується в повному обсязі і в
повному розмірі, передбаченому нормами
закону. Станом на 28.04.2014 рік
заборгованість згідно виконавчого
документа складає 30215,54 грн.

Відділ державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції Запорізької області просить
суд винести ухвалу про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника ОСОБА_1 за межі України до
виконання ним своїх зобов'язань.

В судове засідання представник Відділу
державної виконавчої служби
Василівського районного управління
юстиції не з'явився, але надав заяву, в
якій просять суд розглянути справу у
відсутності представника Відділу.

Суд, дослідивши матеріали справи,
повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, розглянувши надані докази,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності, вважає,
що подання задоволенню не підлягає з
наступних підстав:

як встановлено в судовому засіданні та
як видно із матеріалів справи, на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Василівського
районного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження,
щодо виконання виконавчого листа №
2-1620/2009, виданого 21.09.2009 року
Василівським районним судом
Запорізької області, про стягнення з
ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини
усіх видів доходу (заробітку), але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, на утримання
сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь
ОСОБА_3, починаючи стягнення з 23 липня
2009 року до досягнення дитиною
повноліття, що підтверджується
матеріалами виконавчого провадження,
копії якого є у справі;

09.10.2009 року відкрито виконавче
провадження на виконання зазначеного
виконавчого документа, що
підтверджується постановою, копія якої
є у справі.

Згідно запиту державного виконавця від
21.02.2013 року № 3167/8 ОСОБА_1 зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_2.

На підтвердження факту відсутності
ОСОБА_1 за вказаною адресою, державним
виконавцем надано до суду акт від 18.04.2014
року про те, що в ході проведення
виконавчих дій встановлено, що боржник
ОСОБА_1 на час перевірки за адресою
реєстрації був відсутній. На підставі
цього акту, а також запитів державного
виконавця щодо наявності у боржника
майна та відповідей на ці запити, у
поданні ставиться питання про
оголошення розшуку боржника ОСОБА_1

Закон України від 21 січня 1994 року "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Положенням п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
виїзді за кордон, зокрема, у випадках,
якщо діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
або він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням - до виконання
зобов'язань.

Отже, наявність у особи невиконаних
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, може бути підставою
для обмеження його у праві виїзду за
межі України.

Порядок вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, вирішується в судовому
засіданні, відповідно до ст.377-1 ЦК
України, відповідно до якої, питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Однак, у порушення вимог ст..ст.10,60 ЦПК
України, відділом державної виконавчої
служби Василівського районного
управління юстиції Запорізької
області не було надано суду належні та
достатні докази на підтвердження того
факту, що виконавчою службою було вжито
всіх необхідних та можливих заходів
щодо встановлення місця проживання чи
перебування боржника ОСОБА_1, а також
того, що він має намір виїхати за межі
України. Наданий акт не є таким доказом,
оскільки він нічим не мотивований та не
підтверджений ніякими доказами. Крім
того, він може слугувати доказом на
підтвердження факту відсутності
боржника на час перевірки, однак не той
факт, що боржник за зазначеною адресою
фактично не проживає та має намір
виїхати з країни.

Крім того, докази на підтвердження того
факту, що ОСОБА_1 належним чином
викликалася до відділу державної
виконавчої служби Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області та повідомлялася
про відкрите виконавче провадження,
суду надано не було.

Зазначені запити відділу державної
виконавчої служби Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області та відповіді на
них щодо наявності майна у боржника
також не є доказами відсутності ОСОБА_1
за місцем реєстрації та його
переховування від виконання рішення
суду, а також його наміру виїхати з
країни.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Таким чином, суд вважає подання
безпідставним, не вмотивованим,
поданим передчасно, не підтвердженим
належними та достатніми доказами, а
тому таким, що задоволенню не підлягає,
оскільки, в судовому засіданні не було
встановлено обставини, які б були
належними та достатніми підставами для
обмеження конституційного права
ОСОБА_1, передбаченого ст. 33 Конституції
України.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
Конституцією України, Законом України
«Про виконавче провадження», Законом
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзд в Україну громадян України»,
ст.ст.10, 60, 217, 293, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п'яти днів з дня
отримання її копії. Апеляційна скарга
на ухвалу суду подається в Апеляційний
суд Запорізької області через
Василівський районний суд Запорізької
області.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано. Якщо буде подано
апеляційну скаргу, ухвала суду, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Василівського

районного суду

Запорізької області
Ю.А. Степаненко