печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3415/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 травня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого: судді
Соколова О.М.,

при секретарі: Лейко
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Печерського районного суду м. Києва із
позовом до ОСОБА_2, в якому просить
стягнути з останнього 71344 грн. 00 коп.
заборгованості за договором позики
укладеному у формі розписки від 08
жовтня 2013 року, 586 грн. 38 коп. 3% річних, 642
грн. 08 коп. індексу інфляції, 3000 грн. 00
коп. витрат з оплати правової допомоги
та 755 грн. 73 коп. витрат з оплати
судового збору. В обґрунтування
позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він
на виконання умов договору позики
укладеного у формі розписки 08 жовтня 2013
року з ОСОБА_2, надав останньому грошові
кошти. У визначений договором позики,
укладеного у формі розписки від 08
жовтня 2013 рок, строк, як і на час
звернення до суду ОСОБА_2 позичкові
кошти не повернув. За наведених
обставини ОСОБА_1 просить задовольнити
позов в заявлений ним спосіб.

Представник ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про місце, день і час
розгляду справи повідомлявся належним
чином (а.с. 35), проте подав письмову
заяву в якій позов з викладених у ньому
підстав підтримав просив задовольнити
та не заперечував проти заочного
розгляду справи (а.с. 44).

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася,
про місце, день та час розгляду справи
повідомлялася належним чином (а.с. 43)
про причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

За викладених підстав, а також
враховуючи згоду представника
позивача на заочний розгляд справи, суд
визнав можливим провести заочний
розгляд справи у відсутності сторін на
підставі наявних в справі доказів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши письмові докази
по справі у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08
жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір позики у формі
розписки (а.с. 3). На виконання умов
вищевказаного договору ОСОБА_1 надав
ОСОБА_2 у позику грошові кошти в сумі 71344
грн. 00 коп., строком до 01 листопада 2013
року (а.с. 3). В обумовлені договором
строки ОСОБА_2 своїх зобов'язань за
вищевказаним договором позики не
виконав, в зв'язку з чим виникла
заборгованість в розмірі 71344 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що у
разі, якщо у зобов'язання встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором. Якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на
підтвердження факту повернення
позикових коштів, відповідачем суду не
надано.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
підлягає стягненню 71344 грн. 00 коп.
заборгованості за договором позики
укладеному у формі розписки від 08
жовтня 2013 року, 586 грн. 38 коп. 3% річних, 642
грн. 08 коп. індексу інфляції.

Разом з тим, не підлягає задоволенню
вимога ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 3000
грн. 00 коп. витрат з оплати правової
допомоги, оскільки граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з
правовою допомогою стороні, на користь
якої ухвалено судове рішення,
диференційована в залежності від
платника. Так, якщо компенсація
сплачується іншою стороною, її
граничний розмір не перевищує суму, що
обчислюється виходячи з того, що
зазначеній особі, виплачується 40
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати за годину роботи,
проте позивачем не надано, такого
розрахунку.

Враховуючи, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню,
відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати
понесені позивачем з оплати судового
збору в розмірі 725 грн. 72 коп. підлягають
стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049, ст.
ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 223, 224-233 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за розпискою -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 71344
(сімдесят одну тисячу триста сорок
чотири) грн. 00 коп. заборгованості за
договором позики укладеному у формі
розписки від 08 жовтня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 586
(п'ятсот вісімдесят шість) грн. 38 коп. 3%
річних.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 642
(шістсот сорок дві) грн. 08 коп. індексу
інфляції.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 725
(сімсот двадцять п'ять) грн. 72 коп.
витрат з оплати судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою яка була
відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
О.М. Соколов