Провадження №2/748/296/14
Єдиний унікальний № 748/1008/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року

м. Чернігів

Чернігівський районний суд
Чернігівської області у складі
головуючого судді Криворученка Д.П.,
секретарі Барбаш К.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду у м. Чернігові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
територіальної громади у особі
Боромиківської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області про скасування державної
реєстрації права власності та визнання
права власності на житловий будинок з
надвірними будівлями, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом у
якому, з урахуванням доповнених
позовних вимог, просять скасувати
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_4 на житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1, проведену на підставі
Свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок від
30.07.1991 року, зареєстрованого в
реєстровій книзі №1 за зареєстрованим
№31 та визнати право власності: - за
ОСОБА_1 на ? частину даного
домоволодіння, як за колишнім членом
колгоспного двору та на ? частину, як за
спадкоємцем першої черги за законом
після смерті матері - ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року; - за ОСОБА_2 на
? частину даного домоволодіння, як за
колишнім членом колгоспного двору; - за
ОСОБА_3 на ? частину даного
домоволодіння, як за колишнім членом
колгоспного двору, оскільки у
свідоцтві про право особистої
власності на житловий будинок, яке є
правовстановлюючим документом,
зазначено було лише голову колгоспного
двору, як власника будинку, проте
співвласниками даного будинку є і
позивачі, які станом на 01.07.1990 року були
зареєстровані та проживали у
вищезазначеному будинку. Свідоцтво на
житловий будинок, яке видане з
порушенням законодавства, не дає
можливості позивачам реалізувати свої
права на домоволодіння. /а.с.3, 4, 19/

До судового засідання від представника
позивачів надійшла заява з проханням
справу розглянути за її відсутності та
задовольнити висунуті позовні вимоги.

Представник відповідача -
Боромиківської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області у судове засідання не з'явився,
від сільського голови надійшла заява з
проханням справу розглядати без участі
їх представника, позовні вимоги
сільська рада визнає, з рішенням суду
погоджується.

Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Суд повно, всебічно та об'єктивно
дослідивши і оцінивши наявні у справі
матеріали та докази, вважає позовні
вимоги обґрунтованими та відповідно
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Дослідженням свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 59 років
у с. Снов'янка, Чернігівського району,
Чернігівської області. /а.с.5/

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2. /а.с.8 зворотна
сторона/

Згідно довідки Боромиківської
сільської ради №03-22/972 від 12.12.2013 року,
станом на день смерті ОСОБА_4 на
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка була
зареєстрована та проживала за адресою
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею зареєстроване
місце проживання мали: син ОСОБА_1,
невістка ОСОБА_2, внук ОСОБА_3 /а.с.7 зв.
сторона, /

За даними погосподарських книг сторони
відповідача, станом на 01.07.1990 року та
15.04.1991 року, у колгоспному дворі АДРЕСА_1
були зареєстровані та проживали:
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 /а.с.45-48/

Отже, ураховуючи положення ст.529 ЦК
УРСР, які діяли на момент смерті ОСОБА_4,
єдиним спадкоємцем за законом до майна
померлої є її син ОСОБА_1

Згідно рішення від 08.02.2003 року 5 сесії 4
скликання Боромиківської сільської
ради Чернігівського району було
змінено назву вулиці «АДРЕСА_1» на
АДРЕСА_1. /а.с.44/

Статтею 120 ЦК УРСР було передбачено, що
колгоспний двір може мати у власності
підсобне господарство на присадибній
ділянці землі, що знаходиться в його
користуванні, жилий будинок,
продуктивну худобу, птицю та дрібний
сільськогосподарський реманент
відповідно до статуту колгоспу. Крім
того, колгоспному дворові належать
передані в його власність членами
двору їх трудові доходи від участі в
громадському господарстві колгоспу
або інше передане ними у власність
двору майно, а також предмети
домашнього вжитку і особистого
користування, придбані на спільні
кошти.

За положеннями ч.2 ст.123 ЦК УРСР
розмір частки члена двору
встановлюється виходячи з рівності
часток усіх членів двору, включаючи
неповнолітніх і непрацездатних.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.6 Постанови «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» від
22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що
виникли до прийняття 15 квітня 1991 року
Закону України «Про власність»
застосовується чинне на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватися за нормами, що
регулюють власність цього двору, а
саме: право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, які до
15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні.

Таким чином, враховуючі установлені
судом обставини, станом на 01.07.1990 року,
голова колгоспного двору і його члени,
а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
мали право кожний на ? частину спірного
домоволодіння, на праві спільної
сумісної власності.

Однак, як свідчить свідоцтво про право
власності на домоволодіння видане на
підставі рішення виконкому
Чернігівської районної Ради народних
депутатів №166 від 13.07.1991 р.,
зареєстроване у реєстровій книзі №1 за
реєстровим №31 від 30.07.1991 року та
технічний паспорт на житловий будинок,
ОСОБА_4 є єдиним власником
домоволодіння у АДРЕСА_1, як голова
колгоспного двору. /а.с.6, 9, 10/

За положеннями частини 1 статті 393 ЦК
України правовий акт органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.

Згідно вимог ст.ст.548, 549 ЦК УРСР для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину: 1) якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; 2) якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Судом достовірно встановлено, що
позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину
матері, подавши відповідну заяву до
нотаріальної контори і приватним
нотаріусом Чернігівського районного
нотаріального округу Чернігівської
області ОСОБА_5 було заведено спадкову
справу №90/2013 до майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4. Свідоцтво про
право на спадщину не видавалось.
/а.с.32-40/

Підсумовуючи вище викладене, суд,
враховуючи досліджені докази, прийшов
до об'єктивного висновку, що позовні
вимоги позивачів ґрунтуються на нормах
права, є обґрунтованими та доведеними у
судовому засідання належними та
допустимими доказами, а тому вони
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно Конституції України органи та
посадові особи мають діяти в межах
своєї компетенції та відповідно до
Законів, чинних на час їх застосування.

Як передбачено ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22
лютого 2012 року видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, провадиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів про
належність цього майна.

Отже, виходячи з наведеного, позивачі
позбавлені можливості відновити свої
права у позасудовому порядку, а тому їх
права підлягають судовому захисту,
шляхом визнання незаконним та
скасування свідоцтва про право
власності і визнання права власності
за ОСОБА_1 на ? частину даного
домоволодіння, як за колишнім членом
колгоспного двору та на ? частину у
порядку спадкування за законом, за
ОСОБА_2 на ? частину домоволодіння, як за
колишнім членом колгоспного двору; - за
ОСОБА_3 на ? частину домоволодіння, як за
колишнім членом колгоспного двору.

Суд враховує положення ст.124
Конституції України, згідно якої
юрисдикція суду поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.
При цьому можливий судовий захист, як
тих цивільних прав, що прямо названі в
ЦК, так і тих, що випливають із норм
Конституції чи іншого Закону.

Таким чином наявні у справі докази та
їх правова оцінка підтверджують
обґрунтованість позову та є достатніми
для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10-11, 31, 61, 158, 169, 174, 197, 209, 212-215, 294 ЦПК
України, ст.ст.16, 257, 328, 392, 393, ЦК України,
ст.ст.120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
задовольнити повністю, визнати
незаконним та скасувати свідоцтво про
право особистої власності на житловий
будинок у АДРЕСА_1, видане ОСОБА_4 на
підставі рішення виконкому
Чернігівської районної Ради народних
депутатів №166 від 13.07.1991 р.,
зареєстроване в реєстровій книзі №1 за
реєстровим №31 від 30.07.1991 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, як за колишнім членом
колгоспного двору та на ? частину
даного домоволодіння, як за
спадкоємцем за законом першої черги,
після смерті матері ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, як за колишнім членом
колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, як за колишнім членом
колгоспного двору

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Д. П. Криворученко