Справа № 254/693/14-ц
Провадження № 2/254/776/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

17 березня 2014 року
м. Донецьк

Будьоннівський районний суд м.
Донецька у складі:

Головуючого - судді:
Данилів С.В.,

за секретаря:
Доброреза А.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину та
продовження строку для прийняття
спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Будьоннівського районного суду м.
Донецька із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його
мати ОСОБА_4, після смерті якої
залишилося спадкове майно у виді - ?
частки квартири АДРЕСА_1.

Інша ? частка квартири АДРЕСА_1 належить
онуку померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_2,
відповідачу.

Позивач зазначає, що за життя ОСОБА_4
розпоряджень щодо належного їй майна
не залишала, а єдиним спадкоємцем
першої черги за законом на спадкову
частку квартири являється він.

Позивач вказує, що за життя його мати
тяжко хворіла, він постійно здійснював
за нею догляд піклувався про неї,
забезпечував необхідним лікуванням, а
після смерті матері, здійснював
витрати на поховання. Також, позивач
зазначає, що хоча і є зареєстрованим за
іншою адресою, проте від дня відкриття
спадщини, тобто смерті матері, по
теперішній час він постійно проживаю у
спірній квартирі. Саме він сплачує
квартплату та комунальні платежі за
квартиру, робить ремонт квартири та
утримує таку у належному стані, що
підтверджується актом обстеження
житлово - побутових та матеріальних
умов складеним головою комітету
мікрорайону «Парковий» від 06 лютого 2014
року, відповідними квитанціями про
оплату комунальних послуг, договорами
про поставку та установку вікон, а
також свідками.

З огляду на вищенаведене, вважає, що
фактично прийняв спадщину відповідно
до ст. 1268 ЦК України, а тому не звертався
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини.

Водночас, у подальшому при зверненні
ним до нотаріальної контори, було
встановлено, що свідоцтво про право
власності на спірну частину квартири
оформлено на відповідача - ОСОБА_2, який
є онуком спадкодавця.

Позивач вказує, що згідно зі ст. 1258 ЦК
України, спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття.

Таким чином, видачею свідоцтва про
право на спадщину за законом на ? частку
квартири АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_2
було порушено його права на спадщину,
як спадкоємця першої черги за законом,
а тому зазначене свідоцтво підлягає
визнанню недійсним.

З огляду на вищенаведене, позивач
просить суд ухвалити рішення, яким
позов задовольнити у повному обсязі та
визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом, видане 26.12.2013
року № 1749, встановити факт прийняття
ним спадщини, яка відкрилась після
смерті ОСОБА_4 та встановити йому
додатковий строк терміном у три місяці,
для подачі заяви про прийняття
спадщини, яка відкрилася після смерті
ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_4, у судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі, не заперечує проти ухвалення
заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2, належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи у судові засідання не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив,
заяву про розгляд справи у його
відсутність не подавав, тому
відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК
України, суд вважає за можливе провести
заочний розгляд справи на підставі
наявних доказів за відсутності особи,
яка бере участь у справі та без
здійснення фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України.

Третя особа приватний нотаріус
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи у судове засідання не з'явилася,
про причини неявки суд не повідомила,
надала суду заву про розгляд справи у
її відсутності.

З'ясувавши дійсні обставини справи,
дослідивши зібрані у справі докази у їх
сукупності, вирішуючи спір в межах
заявлених позовних вимог, на підставі
наданих доказів, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги слід
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін та інших обставин, що мають
істотне значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна
із сторін зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленум
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», справи про
спадкування розглядаються за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на права
та обов'язки інших осіб та (або) за
наявності інших спадкоємців і спору
між ними.

З цих підстав суд вважає, що позовні
вимоги про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом повинні
розглядатися одночасно за правилами
позовного провадження.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності на житло № 1036 від 26
серпня 2010 року, квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по ? частці
кожному.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 від 18 жовтня 1957 року, матір'ю
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 від 04 червня 1965 року, матір'ю
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_4.

Згідно копії свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_3 від 26 грудня 1981 року
зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та
ОСОБА_5. Прізвище ОСОБА_5 після
реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_5

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_4, виданого 21 грудня 2004 року
Відділом РАЦС Будьоннівського РУЮ м.
Донецька, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_5, виданого 28 березня 2011 року
Відділом РАЦС Будьоннівського РУЮ м.
Донецька, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вказані обставини свідчать про те, що
після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на ? частку квартири АДРЕСА_1,
а також те, що спадкоємцями є ОСОБА_1,
син померлої, та ОСОБА_2, відповідно до
ст. 1266 ЦК України, за правом
представлення після смерті матері
ОСОБА_5

З копії спадкової справи № 12/2013
вбачається, що за час свого життя
спадкодавець ОСОБА_4 заповіту не
складала. Після її смерті в управління
спадковим майном фактично вступив її
син (спадкоємець першої черги
спадкування за законом) ОСОБА_1, тобто,
відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вчинив
дії, які свідчать про прийняття ним
спадщини за законом.

Зокрема, факт прийняття спадщини
ОСОБА_1 після смерті матері
підтверджується наданими суду такими
доказами: копіями квитанцій про сплату
ОСОБА_1 за надані комунальні послуги у
квартиру АДРЕСА_1 за період 2012 по 2013
роки; копіями договору про
встановлення пластикових вікон у
квартирі від 22 жовтня 2013 року та 08
січня 2014 року відповідно, тобто після
смерті ОСОБА_4

Також, з акта обстеження житлових умов
від 06 лютого 2014 року, затвердженого
головою комітету мікрорайону
«Парковий», вбачається, що ОСОБА_1 за
місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_2 не
проживав, оскільки здійснював догляд
за своєю матір'ю ОСОБА_4 у період з 2009
року по день її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 за
адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується
також показами опитаних свідків -
сусідів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Відтак, спадкоємцем першої черги
спадкування за законом майна ОСОБА_4 є
син померлої - ОСОБА_1 який, відповідно
до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається
таким, що прийняв спадщину, оскільки
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
та протягом встановленого
законодавством строку не заявив про
відмову від неї.

Крім позивача, спадкоємцями першої
черги спадкування майна ОСОБА_4 є також
син померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_2,
відповідач у справі.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 цього Кодексу
(спадкоємці за законом).

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено,
що спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Прийнята спадщина
визнається власністю спадкоємця з часу
відкриття спадщини.

З матеріалів копії спадкової справи
вбачається, що відповідач у справі
ОСОБА_2 звернувся 11 листопада 2013 року до
приватного нотаріуса Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
із заявою про видачу свідоцтва про
право спадщини за законом, після смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто
через 2 роки 8 місяців та 15 днів.

Також, з матеріалів вищевказаної
спадкової справи вбачається, що
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_3 26
грудня 2013 року на підставі заяви
ОСОБА_2, видано останньому свідоцтво
про право на спадщину за законом на ?
частку квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Водночас в матеріалах вищевказаної
спадкової справи відсутнє рішення суду
про надання ОСОБА_2 додаткового строку
для прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4, так як ним такий пропущено, а
тому суду не зрозуміло на якій правовій
підставі нотаріусом поновлено строк
ОСОБА_2 для прийняття спадщини та
видано свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України,
свідоцтво про право на спадщину може
бути визнано недійсним не лише тоді,
коли особа, якій воно видане, не мала
права на спадкування, але й за інших
підстав, установлених законом. Іншими
підставами можуть бути: визнання
заповіту недійсним, визнання відмови
від спадщини недійсною, визнання шлюбу
недійсним, порушення у зв'язку з
видачею свідоцтва про право на
спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці
за законом одержують право на
спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за
законом одержує право на спадкування у
разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно із ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народженні після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, суд вважає, що видачею
свідоцтва про право на спадщину за
законом на ? частку квартири АДРЕСА_1
відповідачу ОСОБА_2, порушено право
позивача на спадщину, як спадкоємця
першої черги за законом, а тому
зазначене свідоцтво підлягає визнанню
недійсним.

Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1272 ЦК
України, якщо спадкоємець протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з
2009 року та по день смерті ОСОБА_4
проживав разом з нею та здійснював за
нею догляд, відтак відповідно до ст.. 1268
ЦК України, фактично прийняв спадщину,
і про те, що його права як спадкоємця
порушено ОСОБА_2 дізнався лише 30 січня
2014 року, коли отримав постанову про
відмову у вчинені нотаріальної дії за
№ 5/01-16.

Відтак, суд вважає, що причини пропуску
є поважними,а тому суд вважає належним
визначити ОСОБА_1 строк для подання
заяви про прийняття спадщини за
законом, яка відкрилася після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, у три
місяці з дня набрання рішенням
законної сили.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 209,
212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 1216,1258,1261,
1301, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш І В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа приватний нотаріус Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину та продовження
строку для прийняття спадщини -
задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за законом, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, видане 26 грудня
2013 року № 1749 приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3, на квартиру АДРЕСА_1.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини, яка відкрилась
після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
додатковий строк терміном у три місяці,
для подачі заяви про прийняття
спадщини, яка відкрилася після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути переглянуто
Будьоннівським районним судом м.
Донецька за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Будьоннівський районний суд м.
Донецька шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Будьоннівського районного

суду м. Донецька
С.В. Данилів