Справа № 2-2673/11 Головуючий у І
інстанції Корнієнко С.В.Провадження №
22-ц/780/2613/14 Доповідач у 2 інстанції
ЯворськийКатегорія 26
РІШЕННЯ

Іменем України

29 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого судді:
Яворського М.А.,

суддів:
Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі:
Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 27 грудня 2011 року у справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Головного управління по м.
Києву та Київській області ВАТ
«Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2011 року ВАТ «Державний
ощадний банк України» звернувся до
суду із вказаним позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та просив у відповідності до
норм ст. ст. 33, 39 Закону України «Про
іпотеку» в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№2482, що укладений 11.02.2008 року між ВАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Печерського відділення №
3715 та ОСОБА_2 у сумі 112 303,15 грн. звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
земельну ділянку площею 0,111 га, яка
знаходиться на території
Погребівської сільської ради у
садовому товаристві «Юпітер»
Васильківського р-ну Київської
області та належать ОСОБА_1, шляхом її
реалізації у примусовому порядку
шляхом проведення прилюдних торгів,
стягнути також з ОСОБА_1 на їх користь
понесені судові витрати в розмірі 1243,03
грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 11.02.2008
р. між ВАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Печерського
відділення № 3715 та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 2484,
відповідно до якого позивач надав
відповідачу кредит у розмірі 70 500 грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 15% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 11.02.2018
року.

11.02.2008 року в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
Банком та ОСОБА_1 було укладено договір
іпотеки №5643 нерухомого майна
(вищезазначеної земельної ділянки),
оціночною вартістю 141000 грн.
(кадастровий номер :08:006:0125).

Відповідно до п.1.5. кредитного договору
відповідач зобов'язався щомісячно до 25
числа платіжного місяця проводити
погашення кредиту згідно наступного
графіку - рівними частинами в сумі 588
грн. та сплачувати проценти, нараховані
Банком на залишок заборгованості за
кредитом, шляхом внесення готівки до
каси Банку або шляхом безготівкових
перерахувань з рахунків, відкритих у
банку починаючи з березня 2008 року, а
останній платіж 528 грн. в рахунок
погашення кредиту та сплату
нарахованих відсотків здійснити не
пізніше кінцевої дати погашення
кредиту, що визначена договором. Однак
виконання своїх зобов'язань по
погашенню заборгованості за кредитом і
процентам позичальником ОСОБА_2 не
здійснюється у зв'язку з чим станом на 07
лютого 2011 року виникла заборгованість
в розмірі 112 303,15 грн. . На направлену
лист вимогу про дострокове повернення
отриманої суми кредиту та нарахованих
відсотків, пені позичальник не
відреагував, тому позивач просив суд у
порядку визначеному ст. 39 Закону
України «Про іпотеку» звернути
стягнення на земельну ділянку
відповідача ОСОБА_1

Заочним рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 27 грудня 2011 року позов задоволено в
повному обсязі.

Звернуто стягнення на нерухоме майно,
що було передане ОСОБА_1 в іпотеку за
іпотечним договором №5643 від 11.02.2008 р., а
саме земельну ділянку площею 0,111 га, що
знаходиться в Київській області
Васильківського р-ну на території
Погребівської сільради в СТ «Юпітер»
шляхом реалізації вказаної земельної
ділянки в примусовому порядку шляхом
реалізації з прилюдних торгів на
користь ВАТ «Державний ощадний банк
України» в погашення заборгованості в
сумі 112 303,15 грн за кредитним договором
№2484 від 11.02.2008 р., укладеним з ОСОБА_2 та
стягнуто із ОСОБА_1 на користь Банку
суму судового збору у розмірі 1 123,03 грн
та витрати на оплату
інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи у сумі 120 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати заочне рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 27 грудня 2011 року
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі, посилаючись на те, що
судом неправомірно проігноровано
вимоги п.7 ч.11 ст.11 ЗУ «Про захист прав
споживачів» стосовно спливу строку
позовної давності, тому рішення
ухвалено з порушенням норм
процесуального та матеріального права.

Позивач у справі не погоджуючись із
доводами апелянта, та вважаючи рішення
суду першої інстанції законним та
обґрунтованим подав у вказаній справі
заперечення на апеляційну скаргу в
яких послався на те, що сторонами у
справі визначений кінцевий термін
виконання позичальником ОСОБА_2 своїх
зобов'язань по погашенню кредиту 11
лютого 2018 року. При укладенні договору
іпотеки сторонами було погоджено
строки дії вказаного договору до
повного виконання зобов'язань за
договором кредиту ( п.4.4), тому доводи
апелянта про пропущення строків
давності є необґрунтованими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення, а рішення
зміні з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України рішення
має відповідати в тому числі на
наступні питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 3) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове
рішення в повному обсягу не відповідає.

Так, ухвалюючи рішення про задоволення
позову ВАТ «Державний ощадний банк
України», суд першої інстанції,
виходив із того, що боржник не виконує
умови договору кредиту, у зв'язку з чим
утворилася заборгованість в загальній
сумі 112 303,15 грн. і в рахунок погашення
цього боргу у відповідності до
положень ст. ст. 12, 33 Закону України "Про
іпотеку" та ст. ст. 526, 1054 ЦК України є
підстави для звернення стягнення на
предмет іпотеки, а саме: земельну
ділянку площею 0,111 га, кадастровий
номер :08:006:0125, яка знаходиться на
території Погребівської сільської
ради у садовому товаристві «Юпітер»
Васильківського р-ну Київської
області та належать ОСОБА_1, та передана
банку в іпотеку на забезпечення
виконання кредитного договору ОСОБА_2

Судом установлено, що 11 лютого 2008 року
між Відкритим акціонерним товариством
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Печерського відділення
№3715 та ОСОБА_2, було укладено кредитний
договір № 2484, відповідно до якого ВАТ
«Державний ощадний банк України» надав
ОСОБА_2 кредит у розмірі 70 500 гривень зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 15 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 11.02.2018
року.

11.02.2008 року в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
Банком та ОСОБА_1 було укладено договір
іпотеки №5643 нерухомого майна, а саме
земельна ділянка площею 0,111 га, що
знаходиться в Київській області,
Васильківський район, на території
Погребівської сільської ради в с/т
«Юпітер» з цільовим призначенням
«ведення садівництва», оціночною
вартістю 141000 грн. Кадастровий номер
земельної ділянки :08:006:0125.

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору
відповідач зобов'язався щомісячно до 25
числа платіжного місяця проводити
погашення кредиту згідно наступного
графіку - рівними частинами в сумі 588
грн., та сплачувати проценти,
нараховані Банком на залишок
заборгованості за кредитом, шляхом
внесення готівки до каси Банку або
шляхом безготівкових перерахувань з
рахунків, відкритих у банку починаючи з
березня 2008 року, а останній платіж 528
грн. в рахунок погашення кредиту та
сплату нарахованих відсотків
здійснити не пізніше кінцевої дати
погашення кредиту, що визначена
договором.

У зв'язку із неналежним виконанням
позичальником ОСОБА_2 зобов'язань за
кредитним договором станом на 07 лютого
2011 року утворилася заборгованість у
розмірі 112303,15 грн.

07 травня 2008 року Банк направив
позичальнику ОСОБА_2 та іпотекодавцю
ОСОБА_1 повідомлення про неналежне
виконання позичальником свого
зобов'язання в частині сплати чергових
платежів на погашення отриманої суми
кредиту . ( а.с. 29,30).

02 липня 2008 року позичальником - ОСОБА_2
було сплачено на виконання
зобов'язання 1444,68 грн., а 12 серпня 2008
року ще 1394,22 грн., що підтверджується
випискою розрахунку відсотків за
користування кредитом. ( а.с. 20).

У зв'язку з ухиленням позичальника
ОСОБА_2 від виконання своїх зобов'язань
передбачених п.1.5 кредитного договору
щодо повернення суми кредиту визначено
договором та відсотків за користування
кредитом позивач - Банк направив 03
грудня 2008 року позичальнику ОСОБА_2 та
іпотекодавцю ОСОБА_1 вимоги про
дострокове повернення кредиту та
повідомив, що у разі їх невиконання до 02
січня 2009 року Банк задовольнить свої
вимоги за рахунок заставленого майна ,
що підтверджується листом-вимогою
вих.. 5043, та №5044 від 03 грудня 2008 року .

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України "Про
іпотеку" у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про законність вимог позивача
та мотивовано задовольнив вимоги
Відкритого акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Головного управління по м.
Києву та Київській області ВАТ
«Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмети іпотеки.

Доводи апелянта про пропуск позивачем
строку давності звернення до суду є
необґрунтованим оскільки відповідно
до вимог ст. 257 ЦК України загальний
строк позовної давності встанволено
три роки.

З матеріалів справи вбачається, що
термін дії іпотечного договору
сторронами погоджений в п.4.4
іпотечного договору №5643 від 11 лютого
2008 року до виконання у повному обьсязі
зобовязання за кредитним договором.
(а.с.15).

Строк дії кредитного договору №2484 від
11 лютого 2008 року визначений сторонами
до 11 лютого 2018 року , що підтверджується
п. 1.2 кредитного договору. (а.с. 7).

Разом з тим згідно до ч.2 ст. 1050 ЦК
України якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 03
грудня 2008 року Банк направив
позичальнику ОСОБА_2 та іпотекодавцю
ОСОБА_1 вимоги про дострокове
повернення кредиту та повідомив, що у
разі їх невиконання до 02 січня 2009 року
Банк задовольнить свої вимоги за
рахунок заставленого майна , що
підтверджується листом-вимогою вих..
5043, та №5044 від 03 грудня 2008 року, таким
чином банк відповдіно до вимог ст. 1050 ч.2
ЦК України змінив кінцевий термін
погшашення кредиту визначивши такою
датою 02 січня 2009 року, тому саме з цієї
дати і почав перебіг термін давності
звернення до суду захистом порушенного
права. Позов же Банком поданий до суду
26 жовтня 2011 року шляхом здачі вказаних
матеріалів у відділеня поштового
звязку. ( а.с. 36).

Таким чином колегія суддів приходить
до висновку про необґрунтованість
доводів апеляційної скарги.

Разом з тим, викладаючи резолютивну
частину рішення суд першої інстанції
не врахував вимоги чинного
законодавства щодо необхідності
визначення початкової ціни реалізації
предмета іпотеки.

Статтею 38 Закону України "Про іпотеку"
визначено, що ціна продажу предмета
іпотеки встановлюється за згодою між
іпотекодавцем і іпотекодержателем або
на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна.

Відповідно до п. 42 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
(далі Постанови) резолютивна частини
рішення суду в разі задоволення позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки має відповідати вимогам як
статті 39 Закону України "Про іпотеку",
так і положенням пункту 4 частини
першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у
ньому в обов'язковому порядку має
зазначатись: загальний розмір вимог та
всі його складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки; спосіб реалізації предмета
іпотеки - шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу з наданням права
іпотекодержателю на продаж предмета
іпотеки; початкова ціна предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
(при цьому суд може зазначити, що
початкова ціна встановлюється на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій).

Тому колегія суддів вважає за
необхідне внести в резолютивну частину
відомості про те, що "предмет іпотеки у
вигляді земельної ділянки площею 0,111 га
кадастровий номер :08:006:0125, що
розташована на території
Погребівської сільської ради садового
товариства "Юпітер" Васильківського
району Київської області підлягає
реалізації за початковою ціною на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом/ на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій." В іншій частині
рішення суду першої інстанції
постановлено з дотримання норм
процесуального та матеріального права
а тому повинно бути залишено без змін.

Враховуючи викладені обставини,
керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313,314, 316 ЦПК
України, статтею 38 Закону України "Про
іпотеку", колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Заочне рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 27 грудня 2011 року змінити шляхом
внесення доповнення до резулютивної
частини рішення, визначивши, що
"предмет іпотеки у вигляді земельної
ділянки площею 0,111 га кадастровий номер
:08:006:0125, що розташована на
території Погребівської сільської
ради садового товариства "Юпітер"
Васильківського району Київської
області підлягає реалізації за
початковою ціною на рівні, не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом/ на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій."

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
М.А.Яворський

судді:
Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагєєв