Справа № 131/590/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2014

Іллінецький районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого - судді
Волошина С.В.,

при секретарі Бойко
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Іллінці справу за
позовом Департаменту соціальної
політики обласної державної
адміністрації Вінницької області до
ОСОБА_1 про повернення транспортного
засобу, третя особа - Вінницьке обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 24.03.2014 року звернувся до
Іллінецького районного суду
Вінницької області з вказаним позовом
до ОСОБА_1, третя особа Вінницьке
обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів, вказуючи, що у 2010
році інвалід війни І групи ОСОБА_2
(посвідчення серія НОМЕР_3) відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України «Про затвердження порядку
забезпечення інвалідів автомобілями»
від 19.07.2006 № 999 та згідно з наказом
головного управління праці та
соціального захисту населення
Вінницької обласної державної
адміністрації від 13 грудня 2010 року № 71,
безкоштовно отримав автомобіль ЗАЗ -
110308-44, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1.

При видачі автомобіля ОСОБА_2 був
ознайомлений з тим, що автомобіль
видається йому лише в користування та
являється державним майном, про що
підписав заяву - зобов'язання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 інвалід війни І групи
ОСОБА_2 - помер.

Оскільки при видачі автомобіля інвалід
мав протипоказання до керування
автотранспортом, головним управлінням
було надано дозвіл на передачу права
керування зазначеним автомобілем
онуку покійного - ОСОБА_1.

Відповідно до п. 16 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року № 999 після смерті
інваліда автомобіль, яким він був
забезпечений Головним управлінням
соціального захисту залишається
безоплатно члену сім'ї, який на час
смерті інваліда проживав та був
зареєстрований за місцем постійного
проживання і реєстрації інвалідів, у
випадках, якщо:

1) строк експлуатації автомобіля
становить більше ніж 10 років;

2) строк експлуатації автомобіля
становить від 5 до 10 років і
середньомісячний сукупний дохід сім'ї
померлого інваліда за шість місяців, що
передують дню смерті інваліда, не
перевищує прожиткового мінімуму для
сім'ї;

3) строк експлуатації автомобіля
становить менше ніж 10 років і в сім'ї є
інвалід, який:

- мав підстави для забезпечення
автомобілем на час смерті інваліда або
протягом не більше 6 місяців з дня його
смерті;

- проживав і був зареєстрований на
час смерті інваліда за місцем його
постійного проживання і реєстрації;

- не має іншого автомобіля, у тому
числі отриманого через головне
управління соціального захисту.

Член сім'ї ОСОБА_1 не підпадає під
вищезазначені умови безоплатного
залишення автомобіля члену сім'ї
померлого інваліда.

Відповідно до п. 16 Порядку, іншому члену
сім'ї померлого інваліда, який проживає
та зареєстрований за місцем постійного
проживання і реєстрації інваліда,
автомобіль, строк експлуатації якого
менше ніж 10 років, залишається у разі
сплати ним протягом шести місяців з дня
смерті інваліда до державного бюджету
на рахунки, відкриті в органах
Казначейства вартості автомобіля з
урахуванням розрахункової суми для
викупу автомобіля та суми, сплаченої за
нього інвалідом. Розрахункова сума для
викупу автомобіля визначається
Головним управлінням соціального
захисту з урахуванням зносу
автомобіля. За результатами розрахунку
складається довідка-рахунок за формою,
що затверджується Мінсоцполітики. В
іншому разі автомобіль, строк
експлуатації якого менше ніж 10 років,
повертається (вилучається) головному
управлінню соціального захисту у
повному комплекті.

Після смерті ОСОБА_2 районне управління
праці та соціального захисту населення
письмово повідомляло ОСОБА_1 про його
право після смерті інваліда, як члена
сім'ї, який проживав за місцем
проживання інваліда, переоформити
автомобіль на своє ім'я за умови сплати
його залишкової вартості, а у разі
неможливості сплати його залишкової
вартості про обов'язок повернути
Головному управлінню праці та
соціального захисту населення
облдержадміністрації автомобіль у
повному комплекті та про необхідність
звернутись до Головного управління
праці та соціального захисту населення
Вінницької обласної державної
адміністрації для вирішення
зазначеного питання.

Проте, ОСОБА_1 до цього часу не сплатив
вартість автомобіля з урахуванням
ступеня його зносу та відмовляється
добровільно передати автомобіль
Департаменту соціальної політики
облдержадміністрації, тому позивач
змушений звернутись до суду за
захистом своїх прав з зазначеним
позовом.

Представник позивач Скидан Н.М., в
судове засідання не з'явилась, засобами
поштового зв'язку надіслала до суду
заяву, в якій просила вказану справу
розглянути у її відсутність, позовні
вимоги підтримує у повному обсязі,
просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, однак засобами поштового
зв'язку надіслав до суду заяву, в якій
просив вказану справу розглянути без
його участі, позовні вимоги визнає в
повному обсязі.

В судове засідання представник третьої
особи - Вінницького обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до суду не з'явився, проте
засобами поштового зв'язку надіслав на
адресу суду заяву у якій просив справу
розглянути без його участі, просив
позов задовольнити.

За таких обставин, суд вважає за
можливе провести розгляд справи без
участі представника позивача,
відповідача та представника третьої
особи.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності суд,
дійшов висновку про те, що позов
підлягає задоволенню, враховуючи
наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. В ст. 10 ЦПК
України, зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд, за
наявності до того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12 червня
2009 року «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції», у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18
грудня 2009 року «Про судове рішення в
цивільній справі», за змістом частини
ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання
відповідачем позову, яке не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд у
мотивувальній частині рішення може
вказати лише про визнання позову та
прийняття його судом.

За таких обставин суд вважає, що в
даному випадку наявні всі законні
підстави для ухвалення рішення про
задоволення позову в судовому
засіданні, відповідно до вимог ст. 174
ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 16
червня 2009 року ОСОБА_2 являвся
інвалідом І групи - безтерміново, а тому
відповідно до Закону мав право на
забезпечення його автомобілем. (а.с.5).

Відповідно до наказу № 71 Головного
управління праці та соціального
захисту населення від 13.12.2010 року,
ОСОБА_2 було забезпечено автомобілем
«Славута» ЗАЗ-110308-44 ( а.с. 8, 9).

10.12.2010 року Головним управлінням праці
та соціального захисту населення
ОСОБА_2 видано довідку про реєстрацію,
перереєстрацію, зняття з обліку та
вибракування транспортного засобу
НОМЕР_4 для реєстрації наведеного вище
транспортного засобу. ( а.с. 11).

Відповідно до довідки Головного
управління праці та соціального
захисту населення № 04-763 від 10.12.2010 року,
у ОСОБА_2 встановлено медичні
протипоказання для водіння
автомобілем, тому, відповідно до п. 3
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
Постановою КМУ від 19 липня 2006 року № 999,
Головним управлінням розглянуто
питання про передачу права на
користування автомобілем. Управління,
за результатами такого розгляду не
заперечувало проти видачі тимчасового
талому ОСОБА_1 строком на 3 роки. (а.с. 10).

Згідно заяви - зобов'язання від 10.12.2010
року ОСОБА_1 ознайомлений, з тим, що
вказаний автомобіль видано ОСОБА_2 для
користування та являється державним
майном (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_2 помер.

Відповідно до п. 16 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року № 999 після смерті
інваліда автомобіль, яким він був
забезпечений Головним управлінням
соціального захисту залишається
безоплатно члену сім'ї, який на час
смерті інваліда проживав та був
зареєстрований за місцем постійного
проживання і реєстрації інвалідів, у
випадках, якщо:

1) строк експлуатації автомобіля
становить більше ніж 10 років;

2) строк експлуатації автомобіля
становить від 5 до 10 років і
середньомісячний сукупний дохід сім'ї
померлого інваліда за шість місяців, що
передують дню смерті інваліда, не
перевищує прожиткового мінімуму для
сім'ї;

3) строк експлуатації автомобіля
становить менше ніж 10 років і в сім'ї є
інвалід, який:

- мав підстави для забезпечення
автомобілем на час смерті інваліда або
протягом не більше 6 місяців з дня його
смерті;

- проживав і був зареєстрований на
час смерті інваліда за місцем його
постійного проживання і реєстрації;

- не має іншого автомобіля, у тому
числі отриманого через головне
управління соціального захисту.

Член сім'ї ОСОБА_1 не підпадає під
вищезазначені умови безоплатного
залишення автомобіля члену сім'ї
померлого інваліда.

Відповідно до п. 16 Порядку, іншому члену
сім'ї померлого інваліда, який проживає
та зареєстрований за місцем постійного
проживання і реєстрації інваліда,
автомобіль, строк експлуатації якого
менше ніж 10 років, залишається у разі
сплати ним протягом шести місяців з дня
смерті інваліда до державного бюджету
на рахунки, відкриті в органах
Казначейства вартості автомобіля з
урахуванням розрахункової суми для
викупу автомобіля та суми, сплаченої за
нього інвалідом. Розрахункова сума для
викупу автомобіля визначається
Головним управлінням соціального
захисту з урахуванням зносу
автомобіля. За результатами розрахунку
складається довідка-рахунок за формою,
що затверджується Мінсоцполітики. В
іншому разі автомобіль, строк
експлуатації якого менше ніж 10 років,
повертається (вилучається) головному
управлінню соціального захисту у
повному комплекті.

Відповідно до ст. 400 ЦК України
недобросовісний володілець
зобов'язаний негайно повернути майно
особі, яка має на нього право власності
або інше право відповідно до договору
або закону, або яка є добросовісним
володільцем цього майна. У разі
невиконання недобросовісним
володільцем цього обов'язку
заінтересована особа має право
пред'явити позов про витребування
цього майна.

За таких обставин, враховуючи те, що
іншими членами сім»ї померлого
інваліда І групи ОСОБА_2, в т.ч. і тими, у
яких наявний статус інваліда, не
виявлено у встановленому Законом
порядку бажання стати на облік як
особи, які потребують отримання у
користування вказаного автомобіля, як
члени сім»ї особи - інваліда, якому
такий автомобіль було надано,
враховуючи також те, що в добровільному
порядку, незважаючи на неодноразові
звернення уповноваженої особи, такий
автомобіль в добровільному порядку
повернуто не було, суд вважає, що наявні
всі законні підстави для задоволення
внесеної на розгляд суду позовної
заяви.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує із другої
сторони понесені нею і документально
підтвердженні судові витрати. Такими
витратами, є, виходячи зі ст. 79 ЦПК
України зокрема й судовий збір. Вказані
витрати позивача є документально
підтвердженими, а тому підлягають
стягненню з відповідача в зазначеному
позивачем розмірі.

На підставі викладеного та
керуючись п. 16 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року № 999, ст. 400 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 215-218, ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_1 повернути
Департаменту соціальної політики
Вінницької обласної державної
адміністрації автомобіль ЗАЗ -110308-44, 2010
року випуску, кузов № НОМЕР_1, у повній
комплектності, який був виданий
інваліду війни І групи ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_1, судовий збір в
сумі 373 грн. 02 коп., на користь держави в
особі Фонду соціального захисту
інвалідів на розрахунковий рахунок:
одержувач - Вінницьке обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, код 13308892 МФО 802015 ГУДКСУ у
Вінницькій області, рахунок № 0656,
призначення платежу - повернення
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення через Іллінецький районний суд
Вінницької області.

Суддя