Справа № 703/819/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючого судді
Прилуцького В.О.,

при секретарі
Бєлан А.І.,

за участю:

представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сміла
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про витребування майна з чужого
незаконного володіння та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання
права власності на рухоме майно за
набувальною давністю,-

встановив:

ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_2 про витребування майна із
чужого незаконного володіння.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказав, що в грудні місяці 2008 року він
уклав з ТОВ «Український автомобільний
холдинг» договір купівлі - продажу за
яким він купив у ТОВ «Український
автомобільний холдинг» транспортний
засіб марки HYUNDAI ACCENT 2008 року випуску,
кузов НОМЕР_2, колір чорний. Відповідач
по справі ОСОБА_2, який є тестем
позивача, періодично брав у нього
зазначений транспортний засіб. 23
жовтня 2013 року на чергове прохання
відповідача він надав йому в тимчасове
користування даний автомобіль, але з
того часу відповідач на його звернення
автомобіль не повернув та заявив, що
повертати не збирається. Вважаючи, що
дії відповідача є неправомірними та
позбавляють його як власника
автомобіля користуватися своїм майном
, просив суд витребувати із незаконного
володіння ОСОБА_2 вищезазначений
автомобіль.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
посилаючись на обставини зазначені у
позовній заяві, просив позов
задовольнити .

Відповідач позов не визнав та пояснив,
що спірний автомобіль марки HYUNDAI ACCENT
був куплений за його кошти , а
оформлений на зятя ОСОБА_4. З моменту
купівлі автомобіля він весь час
перебував в його користуванні, він весь
час проводив технічне обслуговування
автомобіля, а позивач тільки декілька
разів користувався ним. Також
відповідач подав до суду заяву про
застосування строків позовної
давності та просив в позові відмовити
повністю.

Відповідач подав до початку розгляду
справи по суті зустрічну позовну заяву
про визнання права власності на рухоме
майно за набувальною давністю. В
обгрунтування зустрічного позову
ОСОБА_2. вказав, що на зароблені ним
кошти 4 квітня 2008 року ним був
придбаний в автосалоні Українського
автомобільного холдингу автомобіль
марки HYUNDAI ACCENT 2008 року випуску,
кузов НОМЕР_2,двигун НОМЕР_3, об'єм
двигуна 1399.Оскільки в його
користуванні був інший автомобіль, він
домовився з зятем ОСОБА_4- позивачем по
справі, що автомобіль буде
зареєстрований на його ім'я. З моменту
купівлі автомобіля він весь час
перебував у його володінні тобто
більше п'яти років а тому на підставі
ст.344 ч.4 ЦК України просив суд визнати
за ним право власності за набувальною
давністю.

Ухвалою суду від 24 березня 2014 року
зустрічна позовна заява ОСОБА_2
прийнята до спільного розгляду та
об'єднана в одне провадження з
первісним позовом.

Позивач ОСОБА_4 та його представник
зустрічний позов не визнали та
зазначили, що спірний автомобіль є
власністю ОСОБА_4, вибув з його
володіння в жовтні 2013 року та просив в
зустрічному позові відмовити повністю.

Вислухавши пояснення позивача
представника позивача, відповідача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а в
зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4
слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 4 грудня 2008 року
ОСОБА_4 уклав з ТОВ «Український
автомобільний холдинг» договір
купівлі - продажу, згідно якого він
купив у ТОВ «Український автомобільний
холдинг» транспортний засіб марки HYUNDAI
ACCENT 2008 року випуску, кузов НОМЕР_2,
двигун НОМЕР_3 колір чорний (а.с.6-8).
ОСОБА_4 за автомобіль сплатив кошти в
сумі 72400грн, що підтверджується копією
квитанції від 03.12.2008р. (а.с. 69). Даний
автомобіль зареєстрований в органах
ДАІ, що підтверджується дублікатом
свідоцтва про державну реєстрацію
НОМЕР_4 від 04.02.2014р. В жовтня місяці 2013
року позивач надав відповідачу на
його прохання автомобіль з свідоцтвом
про державну реєстрацію ТЗ для
тимчасового користування, але з того
часу на звернення позивача відповідач
автомобіль не повертає, чим порушує
право позивача вільно розпоряджатися
своїм майном. В лютому 2014 року ОСОБА_4
виготовив дублікат свідоцтва про
реєстрацію ТЗ.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном .
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України -
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно з ст. 387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Отже суд приходить до висновку, що
ОСОБА_4 набув право власності на
автомобіль марки HYUNDAI ACCENT на підставах
та в спосіб, передбачений законом.
Відповідач незаконно володіє
автомобілем позивача та відмовляється
повернути його законному володільцю, а
тому автомобіль має бути витребуваний
з чужого незаконного володіння.
Посилання відповідача , що даний
автомобіль куплений за його кошти та є
його власністю, не підтвердженні
відповідними доказами та
спростовуються матеріалами справи.

Пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_2 користувався
спірним автомобілем не можуть бути
належним доказом того, що він є
власником даного автомобіля. Крім того
суд критично ставиться до показів
свідка ОСОБА_6 яка є родичкою
теперішньої жінки ОСОБА_2 та проживає
разом з ними.

Відносно поданої відповідачем заяви
про застосування позовної давності
щодо вимоги позивачів, суд приходить до
наступних висновків.

Віповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність втановлюється
тривалістю у три роки. Згідно з ч.2 ст.264
ЦК України позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
божників, а також якщо предметом позову
є лише частина вимоги, право на яку має
позивач. Як було встановлено, позивач
передав автомобіль для тимчасового
використання відповідачу в жовтні 2013
року. В листопаді 2013 року у зв'язку з
відмовою відповідача повернути
автомобіль позивачу, останній
звернувся з відповідною заявою
до Смілянського МВ УМВС України в
Черкаській області, що підтверджується
витягом з кримінального
провадження № 0002335, внесеного до
ЄРДР 13.11.2013р.. Позивач звернувся з
позовом до суду в лютому 2014 року тобто в
межах строку позовної давності.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про визнання права власності на рухоме
майно за набувальною давністю слід
відмовити з наступних підстав.

Так відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України
особа яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (
набувальна давність), якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Визнання за володільцем права
власності на майно можливе лише за
наявності необхідних умов:
добросовісності заволодіння,
відкритості, безперервності,
безтитульності володіння. Тобто, суд
приходить до висновку, що за
набувальною давністю може бути набуто
право власності на майно, яке не має
власника, або власник якого невідомий,
або власник відмовився від права
власності на майно.

Відповідач ОСОБА_2 отримав автомобіль
для користування від власника
ОСОБА_4 в жовтні 2013 року, на вимогу
власника автомобіля в листопаді 2013
року відмовився його повертати та на
даний час відмовляється повернути його
позивачу, при цьому відповідач
повідомив суду, що автомобіль
знаходиться в його володінні та
відмовився повідомити місце його
перебування, а отже підстав для набуття
права власності на автомобіль за
набувальною давністю у відповідача не
має.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України - суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.60 ЦПК України - кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивач в судовому засіданні довів
правомірність своїх вимог.

З відповідача на користь позивача
відповідно до ст.88 ЦПК України слід
стягнути 724 грн. 00 коп. витрат по сплаті
судового збору та 1000 грн. витрат,
пов'язаних з оплатою правової допомоги
адвоката.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 213 - 215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння - задовольнити
повністю.

Витребувати з незаконного володіння
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 належний
ОСОБА_4 автомобіль марки HYUNDAI ACCENT 2008
року випуску, кузов НОМЕР_2, колір
чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
724 грн. 00 коп. витрат по сплаті
судового збору та 1000 грн. витрат,
пов'язаних з оплатою правової
допомоги адвоката.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про визнання права власності на рухоме
майно за набувальною давністю -
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
в разі його оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо воно не
буде скасовано.

Головуючий:
В. О. Прилуцький