Номер провадження: 22-ц/785/4143/14
Головуючий у першій інстанції Бондар
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Оверіної О.В., Кравця Ю.І.,

при секретарі Счастлівцевої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням та про зняття з
реєстраційного обліку в квартирі та за
зустрічним позовом ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
вселення в жиле приміщення, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Приморського районного суду міста
Одеси від 05 лютого 2014 року,

встановила:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, зазначив, що
він разом зі своєю сім'єю, яка
складається з п'яти чоловік, проживає
за адресою: АДРЕСА_2 Відповідач ОСОБА_4,
яка є його донькою, проживала з ним з її
народження до тих пір, поки у 2007 році не
вступила у брак зі ОСОБА_2 Починаючи з
2007 року вона фактично проживає за
адресою: АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_2 і
також зареєстрована за адресою
позивача, однак фактично проживає
разом з її матір'ю за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач мусить проводити оплату за
комунальні послуги, у тому числі і за
відповідачів, які фактично у житловому
приміщенні не мешкають, що створює для
нього матеріальні труднощі.

З наведених підстав позивач просив
визнати відповідачів такими, що
втратили право користування вказаним
житловим приміщенням.

У ході судового розгляду справи ОСОБА_4
яка діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, звернулась до
суду з зустрічною позовною заявою до
ОСОБА_3, яку змінила та просила вселити
її та ОСОБА_5 в житлове приміщення за
адресою: АДРЕСА_2.

Зазначила, що 18.01.1986 року Виконавчим
комітетом Одеської міської ради
народних депутатів ОСОБА_3 було надано
ордер на житлове приміщення за адресою:
АДРЕСА_2, відповідно до якого ОСОБА_3,
ОСОБА_6 та вона мають право вселення у
вказане приміщення у порядку обміну з
громадянкою ОСОБА_7

З 1986 року ОСОБА_4 була зареєстрована у
спірній квартирі, а її донька від шлюбу
зі ОСОБА_2 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 2011
році також була зареєстрована у
вказаній квартирі.

У 2012 році позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_6 без
обґрунтованих підстав виписали її з
донькою зі спірної квартири,
дізнавшись про це, ОСОБА_4 знову
зареєструвала себе з донькою за
адресою: АДРЕСА_2.

Оскільки, ОСОБА_3 є наймачем вказаної
квартири, то ОСОБА_4 як донька наймача
має право проживати разом з ним, так, як
член сім'ї наймача, має право
користуватися вказаним приміщенням
нарівні з ним та несе обов'язки,
встановлені договором найму та
законодавством України.

Враховуючи наведене вважає, що її права
на вказане житлове приміщенням
порушується, оскільки ОСОБА_3 своїми
діями перешкоджає їй користуватися,
проживати у житловому приміщенні, у
якому ОСОБА_4 зареєстрована на підставі
ордера від 18.01.1986 року за № 437.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3
позовні вимоги підтримав, просив суд
задовольнити їх у повному обсязі.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 не
визнав, просив у їх задоволенні
відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник у
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 заперечували,
свої змінені позовні вимоги підтримали
у повному обсязі, просили задовольнити.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 05 лютого 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 було
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 було
задоволено. Вселено ОСОБА_4 в житлове
приміщення (квартиру) розташовану за
адресою: АДРЕСА_2. Вселено ОСОБА_5 в
житлове приміщення (квартиру)
розташовану за адресою: АДРЕСА_2.

Зазначене рішення суду оскаржує в
апеляційному порядку ОСОБА_3

В скарзі з посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права ставиться питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового
рішення про задоволення його позову та
відмові у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_4

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що 18.01.1986 року Виконавчим
комітетом Одеської міської ради
народних депутатів ОСОБА_3 був виданий
ордер № 437, відповідно до якого він
разом з дружиною ОСОБА_6 та донькою
ОСОБА_4. мають право вселення у порядку
обміну з ОСОБА_7 у квартиру АДРЕСА_2. (а.с.
21)

Позивач та ОСОБА_4. разом з донькою
ОСОБА_5 зареєстровані у спірній
квартирі, що підтверджується довідкою
(випискою з домової книги про склад
сім'ї та реєстрацію), наданою ЖУ
«Ренесанс» ЛТД. (а.с.20)

Також установлено, що ОСОБА_4 разом з
донькою ОСОБА_5 не мешкають у квартирі
АДРЕСА_2 більш ніж шість місяців через
поважні причини, а саме через неприязні
стосунки із батьком ОСОБА_3, який
перешкоджає належним чином
відповідачам користуватися та
проживати у спірній квартирі, що
підтверджується довідкою від 11.11.2013
року ЖУ «Ренесанс» ЛТД (зворот а.с. 63),
заявою ОСОБА_3 про відмову на вселення
ОСОБА_5 (а.с. 118), а також показами свідків
ОСОБА_2 та ОСОБА_9

Належних та допустимих доказів яки б
спростовували встановлені судом
обставини матеріали справи не містять
та позивачем допустимими та належними
доказами не доведені.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з'ясувавши обставини справи
та давши належну оцінку зібраним
доказам, дійшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для відмови ОСОБА_3 у
задоволенні позову та для задоволення
зустрічного позову ОСОБА_4 Вказані
висновки суду відповідають зібраним у
справі доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин що виникли і
закон, який їх регулює.

Одночасно судова колегія зазначає, що
суд може визнати особою такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, лише з одної вказаної
позивачем підстави, передбаченої ст. 71
або ст. 107 ЖК України, які мають різни
предмети дослідження при розгляді
справи судом, змінити підставу позову
суд вправі тільки за згодою позивача.
Проте позовних вимог щодо визнання
відповідачів з підстав передбачених
ст. 107 ЖК ОСОБА_3 не заявлялося.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду
міста Одеси від 05 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

О.В.Оверіна

Ю.І.Кравець