Справа № 367/2312/13ц Головуючий у І
інстанції Чернов Д.Є.Провадження №
22-ц/780/2375/14 Доповідач у 2
інстанції Волохов Категорія 40
УХВАЛА

Іменем України

08 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О.,
Мельника Я.С.,

при секретарі Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 14 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розподіл будинку в
натурі та визначення порядку
користування земельною ділянкою,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року позивач звернулася до
суду з вказаним позовом, мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що вона та ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є співвласниками
будинку АДРЕСА_1

Позивач вказувала, їй належить 11/100,
ОСОБА_1 - 7/50, ОСОБА_3 - 1/8, ОСОБА_4 - 1/8 та
ОСОБА_5 ? частин будинку.

Зазначала також, що між нею та
відповідачами склався порядок
користування приміщеннями будинку і
спору щодо його поділу у них не виникає.
За будинком закріплена земельна
ділянка площею 0,1029 га., з яких 0,1003 га.
знаходиться у приватній власності
ОСОБА_5

В обґрунтування заявлених позовних
вимог, ОСОБА_2 посилалася на те, що у неї
з ОСОБА_1 існує спір щодо користування
її земельною ділянкою, крім того,
останній вирив котлован, який частково
знаходиться на земельній ділянці
позивача, якою вона користується.

В зв'язку з тим, що позивач бажає
приватизувати частину земельної
ділянки, яка випадає на її долю і
складає 0,0257 га просила розділити
будинок АДРЕСА_1 між співвласниками
будинку в натурі відповідно до долей у
праві власності на будинок; визначити
порядок користування земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1; усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
зобов'язання ОСОБА_1 засипати викопаний
ним котлован; судові витрати покласти
на відповідачів.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 14 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково.

В порядку розподілу будинку АДРЕСА_1 в
натурі визнано за ОСОБА_2 право
власності на приміщення в будинку: 2-1 -
кухня площею 6,6 кв.м., 2-2 - житлова
кімната площею 17 кв.м. і надвірні
будівлі та споруди: вбиральня "Я", сараї
«Б», «В», «К», криницю №1, 11/100 частин
огорожі, частка яких в будинку
становить 11/100 частин.

В порядку розподілу будинку АДРЕСА_1 в
натурі визнано за ОСОБА_1 право
власності на приміщення в будинку: 5-1 -
житлова кімната площею 8,9 кв.м., 5-2 -
кухня площею 6,6 кв.м., 5-3 - житлова
кімната площею 13,8 кв.м. і надвірні
будівлі та споруди: вбиральня "У",
частка яких в будинку становить 7/50
частин.

В порядку розподілу будинку АДРЕСА_1 в
натурі визнано за ОСОБА_3 право
власності на приміщення в будинку: 1-1 -
кухня площею 9,5 кв.м., 1-2 - житлова
кімната площею 11 кв.м., І, ІІ і надвірні
будівлі та споруди: сарай "Ю", погреб
«П», частка яких в будинку становить 1/8
частин.

В порядку розподілу будинку АДРЕСА_1 в
натурі визнано за ОСОБА_4 право
власності на приміщення в будинку: 4-1 -
кухня площею 2,6 кв.м., 4-2 - житлова
кімната площею 16,7 кв.м., і надвірні
будівлі та споруди: вбиральня "Т",
частка яких в будинку становить 1/8
частин.

В порядку розподілу будинку АДРЕСА_1 в
натурі визнано за ОСОБА_5 право
власності на приміщення в будинку: 3-1 -
передпокій площею 6,2 кв.м., 3-2 - житлова
кімната площею 10,5 кв.м., 3-3 - кухня площею
9,7 кв.м., 3-4 - житлова кімната площею 24,6
кв.м., частка яких в будинку становить 1/2
частин.

Визнано порядок користування
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1
згідно варіанту 2 (додаток 2) висновку
експерта №8607/13-43 від 16.12.2013 року.

Стягнуто з відповідачів на користь
позивача судовий збір в сумі 314 грн.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в
якій, просив рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити по
справі нове рішення, яким відмовити в
задоволені позову з підстав
неправильного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а також з підстав неповного з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та невідповідності висновків
суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року "Про судове рішення у
цивільній справі" зазначено, що рішення
є законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив
справу згідно з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин відповідно до
статті 8 ЦПК, а також правильно
витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції повністю відповідає
зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є співвласниками
будинку АДРЕСА_1

ОСОБА_2 належить- 11/100, ОСОБА_1 - 7/50, ОСОБА_3
- 1/8, ОСОБА_4 3 - 1/8 та ОСОБА_5 ? частин
будинку.

Судом першої інстанції також
встановлено, що на теперішній час
склався такий порядок користування
будинком АДРЕСА_1: ОСОБА_2 користується
приміщеннями 2-1 - кухня площею 6,6 кв.м., 2-2
- житлова кімната площею 17 кв.м. і
надвірні будівлі та споруди: вбиральня
"Я", сараї «Б», «В», «К», криницю №1, 11/100
частин огорожі; ОСОБА_1 користується
приміщеннями 5-1 - житлова кімната
площею 8,9 кв.м., 5-2 - кухня площею 6,6 кв.м.,
5-3 - житлова кімната площею 13,8 кв.м. і
надвірні будівлі та споруди: вбиральня
"У"; ОСОБА_3 користується приміщеннями 1-1
- кухня площею 9,5 кв.м., 1-2 - житлова
кімната площею 11 кв.м., І, ІІ і надвірні
будівлі та споруди: сарай "Ю", погреб
«П»; ОСОБА_4 користується приміщеннями
4-1 - кухня площею 2,6 кв.м., 4-2 - житлова
кімната площею 16,7 кв.м., і надвірні
будівлі та споруди: вбиральня "Т";
ОСОБА_5 користується приміщеннями 3-1 -
передпокій площею 6,2 кв.м., 3-2 - житлова
кімната площею 10,5 кв.м., 3-3 - кухня площею
9,7 кв.м., 3-4 - житлова кімната площею 24,6
кв.м. Кожна з цих частин будинку має
окремий вихід, окреме обладнання для
користування водою, газом,
електроенергією. Дані обставини
підтверджуються технічним паспортом
на будинокі визнаються сторонами, а
тому не підлягають доведенню. За
будинком закріплена земельна ділянка
площею 0,1029 га., з яких 0,1003 га.
знаходиться у приватній власності
ОСОБА_5

Судом встановлено, що частина
земельної ділянки, яка випадає на долю
ОСОБА_2 складає 0,0257 га.

. 355 , , (?), .

.356 , ? , .358 , , ? ,
, , ?.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог в частині
розподілу будинку АДРЕСА_1 в натурі між
співвласниками та визначення порядку
користування земельною ділянкою за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до положень статей 55, 124
Конституції України та ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Проте колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що права позивача діями ОСОБА_1 ніяким
чином не порушено, а тому суд першої
інстанції правомірно відмовив
позивачу у задоволенні позовних вимог
в частині усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання
ОСОБА_1 засипати викопаний ним
котлован.

Отже, встановивши вказані обставини та
виходячи з положень ст.60 ЦПК України,
згідно з якою кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позовних вимог позивача, оскільки
останньою не доведено порушення її
цивільних прав діями ОСОБА_1 у спосіб,
вказаний у позовній заяві.

Таким чином рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
передбачених законом підстав для його
скасування при апеляційному розгляді
не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі,
спростовуються матеріалами справи та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановлені судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 14 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: