Провадження №2/761/95/2014
У Х В А Л А

іменем України

05 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.

при секретарі
Звонцовій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
заповіту недійсним -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського
районного суду м. Києва перебуває даний
позов.

В судовому засіданні представник
відповідача заявив клопотання про
призначення повторної посмертної
судово-психіатричної експертизи.
Зазначає, що згідно акту посмертної
комісійної судово-психіатричної
експертизи від 11.11.2013 р., що її проведено
на підставі ухвали суду спадкодавець
ОСОБА_3 на день складання заповіту
20.02.2012 р. за своїм психічним станом не
усвідомлювала значення своїх дій та не
могла керувати ними. Разом з тим, у
висновку № 1 від 18.02.2014 р. спеціаліста
лікаря судово - психіатричного
експерта вказано, що ОСОБА_3 при житті а
також на момент смерті на будь - якій
психічний розлад не страждала, факт
наявності в ОСОБА_3 розладу свідомості
саме на час складання заповіту
остаточно не доведений. Також у
висновку спеціаліста зазначено, що а
підставі лише медичної документації,
за відсутності показів свідків зробити
категоричний висновок про абсолютну
неспроможність спадкодавця в момент
складання заповіту розуміти значення
своїх дій та керуватися ними складено.
Крім того, на думку представника
відповідача, відомості викладені в
акті комісійної експертизи містять
суперечливі дані стосовно психічного
стану ОСОБА_3 з суб'єктивним
перебільшенням експертами одних та
недооцінкою інших фактів. Так
експертами не надано роз'яснення того,
чому саме вони зробили висновок про
неспроможність ОСОБА_3 усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними з
огляду на записи в історії хвороби.
Просив поставити на вирішення
експертами питання : Чи страждала
ОСОБА_3 на момент складання заповіту 0 13
год. 35 хв. 20 лютого 2012 р. на психіатричну
хворобу? Чи могла ОСОБА_3 на момент
складання заповіту о 13 год. 35 хв.
внаслідок свого психічного стану
розуміти значення своїх дій та/або
керувати ними? Враховуючи те, що
первинну експертизу проведено у
Київському міському центрі
судово-психіатричних експертиз за
участі директора Центру Опейди С.В., для
запобігання можливості будь - якому
адміністративного чи іншого впливу на
експертів проведення дослідження
доручити експертам Українського
науково-дослідного інституту
соціальної і судової психіатрії та
наркології Міністерства охорони
здоров'я України (м. Київ, вул. Фрунзе, 103)
та покласти витрати на відповідача.

Представник позивача заперечувала
щодо задоволення клопотання.
Зазначила, що висновок експерта від
11.11.2013 р. № 835 складений після
проведення відповідного до слідження
на підставі ухвали суду не суперечить
матеріалам справи і є достатнім для
вирішення спору. В судовому засіданні
були опитані свідки, а саме лікарі
міської клінічної лікарні № 9 м. Києва
де перебувала ОСОБА_3, де вона склала
заповіт та померла. Підстави для
призначення повторної експертизи
відсутні.

Позивач підтримала думку свого
представника.

Вислухавши доводи сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, суд вважає за можливе
задовольнити клопотання та призначити
по справі повторну посмертну судову -
психіатричну експертизу, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст. 143 ЦПК України
для з'ясування обставин, що мають
значення для справи і потребують
спеціальних знань у галузі науки,
мистецтва, техніки, ремесла тощо суд
призначає експертизу за заявою осіб,
які беруть участь у справі.

За положеннями ч. 2 ст. 150 ЦПК України,
якщо висновок експерта буде визнано
необґрунтованим або таким, що
суперечить іншим матеріалам справи або
викликає сумніви в його правильності,
судом може бути призначена повторна
експертиза, яка доручається іншому
експертові (експертам).

Предметом розгляду даної цивільної
справи є визнання недійсним заповіту
складеного 20.02.2012 році ОСОБА_3 на ім'я
ОСОБА_2 з підстав неможливості
усвідомлювати свої дії та керувати
ними.

11.11.2013 р. на підставі ухвали
Шевченківського районного суду м.
Києва від 07.06.2013 р. експертами
Київського міського центру
судово-психіатричної експертизи було
складено акт № 835 посмертної
комісійної судово-психіатричної
експертизи.

За висновком експертів у період
укладання заповіту 20 лютого 2012 р.
ОСОБА_3 виявляла ознаки синдрому
порушеної свідомості та за своїм
психічним станом не усвідомлювала
значення своїх дій та не могла керувати
ними.

З іншого боку за заявою представника
відповідача 18.092.2014 р. відповідно до
положень Закону України «Про
адвокатуру» судово-психіатричним
експертом вищої кваліфікації ОСОБА_6
зроблено висновок відповідно до якого -
у даному випадку на підставі лише
медичної документації зробити
категоричний висновок про абсолютну
неспроможність ОСОБА_3 в момент
складання заповіту 0 13 годині 35 хвилин
20.02.2012 року розуміти значення своїх дій
та/або керувати ними складно.

Крім того, як свідчить дослідницька
частина висновку комісійної
експертизи спеціалістами не було
досліджено всі матеріали справи,
зокрема, покази свідків в повному
обсязі.

Пленум Верховного Суду України в своїй
постанові № 8 від 30.05.1997 р. «Про судову
експертизу в кримінальних та цивільних
справах» з відповідними змінами, в п. 11
роз'яснив, що повторна експертиза
призначається, коли є сумніви у
правильності висновку експерта,
пов'язані з його недостатньою
обгрунтованістю чи з тим, що він
суперечить іншим матеріалам справи, а
також за наявності істотного
порушення процесуальних норм, які
регламентують порядок призначення і
проведення експертизи.

При цьому, як зазначає Пленум
Верховного Суду України в ухвалі про
призначення повторної експертизи
зазначаються обставини, які
викликають сумніви у правильності
попереднього висновку експерта.

В судовому засіданні з метою з'ясування
всіх суттєвих обставин справи були
опитані експерт ОСОБА_7, лікарі
ОСОБА_8ОСОБА_9, спеціаліст ОСОБА_6, проте
суд приходить до висновку щодо
відсутності достатньої
обгрунтованісті висновків комісійної
посмертної судово-психіатричної
експертизи, за умови не дослідженості
повною мірою всіх зібраних по справі
доказів, зокрема, показів свідків.

Визначаючи коло питань, які мають бути
поставлені перед експертом повторно,
суд приймає до уваги думку учасників
процесу та предмет спору.

Також, суд вважає за необхідне доручити
проведення повторного експертного
дослідження іншому експертові
(експертній установі) , відповідно до
положень ч. 2 ст. 150 ЦПК України та з
урахуванням наказу МОЗ України № 1058
від 01.12.2012 р. «Про організацію
судово-психіатричної експертизи в
Україні».

На підставі викладеного, керуючись ст.
143, 150 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити по справі повторну
посмертну судову-психіатричну
експертизу, на вирішення якої
поставити питання:

1. Чи страждала ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
момент складання заповіту о 13 годині 35
хвилин 20.02.2012 р. на психіатричну
хворобу?

2. Чи могла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
момент складання заповіту 20.02.2012 р.
внаслідок свого психічного стану на
момент складання заповіту о 13 годині 35
хвилин 20.02.2012 р. розуміти значення своїх
дій та/або керувати ними?

Проведення експертизи доручити
експертам Українського
науково-дослідного інституту
соціальної і судової психіатрії та
наркології Міністерства охорони
здоров'я України , м. Київ, вул. Фрунзе,
103.

Експертів попередити про кримінальну
відповідальність за ст. ст. 384-385 КК
України.

В розпорядження експертів надати
матеріали цивільної справи № 2610/20378/2012,
медичну картку ОСОБА_3, матеріали
перевірки ЖРЗПЗ № 15105/1.

Оплату експертизи покласти на ОСОБА_2.

На час проведення експертизи
провадження по справі зупинити.

На ухвалу в частині зупинення
провадження по справі може бути подана
скарга до Апеляційного суду м. Києва
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: