АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/969/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді Баса
О.Г.

суддів: Матковської Л.О., Карпусь
С.А.,

при секретарі: Терлич А.В.,

за участю: сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 13 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення компенсації за
невикористану відпустку та
зобов'язання до вчинення дій.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, звертаючись в суд із зазначеним
позовом вказувала, що між нею та ФОП
ОСОБА_1 був укладений безстроковий
трудовий договір від 08.04.2010 року. 11.04.2012
року вона звільнилася з роботи за
власним бажанням. Однак, при
звільненні їй не була виплачена
грошова компенсація за дні
невикористаної відпустки за весь
період роботи, а також відповідачем не
був сплачений внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, в розмірі 36,8%,
оскільки відпускні не були додані до
суми доходу при нарахуванні пенсії.
Пенсійним фондом України їй надано
індивідуальну відомість про
застраховану особу, де вказано період
відпрацьованого нею у відповідача
часу, а також, фактичний розмір плати за
весь період роботи.

Враховуючи викладене, просила стягнути
компенсацію за невикористану
відпустку в сумі 7386,60 грн., компенсацію
за затримку виплати компенсації за
невикористану відпустку та моральну
шкоду в розмірі 500 грн.

___________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Сарбей
В.Л.
Провадження № 22-ц/792/969/14

Доповідач: Матковська Л.О.

Категорія: 51

Під час розгляду справи ОСОБА_2
уточнила позовні вимоги, та просила
стягнути з ФОП ОСОБА_4 на її користь
компенсацію за невикористану
відпустку за період з 08.04.2010 року по
11.04.2012 року в сумі 5207,00 грн., середній
заробіток за весь час затримки цього
розрахунку в сумі 105800,00 грн., моральну
шкоду в розмірі 500,00 грн. та зобов'язати
ФОП ОСОБА_1 сплатити до управління ПФ
України в м. Хмельницькому внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 36,8% від
суми компенсації за невикористану
відпустку.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 13.03.2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
компенсацію за невикористану
відпустку за період з 08.04.2010 року по
11.04.2012 року в сумі 5207,00 грн.; середній
заробіток за весь час затримки
розрахунку за період з 12.04.2012 року по
13.03.2014 року в сумі 105800,00 грн.; моральну
шкоду в розмірі 500,00 грн., а всього 111507,00
грн.; зобов'язано ФОП ОСОБА_1 сплатити до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 36,8% від
суми компенсації за невикористану
відпустку ОСОБА_2; стягнуто з ФОП ОСОБА_1
на користь держави 1115,07 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не
погоджується з рішенням суду, просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_2
та розподілити судові витрати
відповідно до вимог ЦПК України. Вважає
рішення суду першої інстанції
незаконним та необґрунтованим через
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, а також в зв'язку з
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права. Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від
16.11.2012 року ОСОБА_2 відмовлено в позові в
зв'язку з недоведеністю позовних вимог.
Однак, позивач повторно зверталась до
суду з тими ж позовними вимогами, в
зв'язку з чим провадження у справі було
закрито. Так само без задоволення
залишено заяву ОСОБА_2 про перегляд
рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 16.11.2012 року за нововиявленими
обставинами. Звернувшись у даній
справі в черговий раз з цими ж вимогами,
ОСОБА_2 не надала суду жодного нового
доказу, який був би належним в
розумінні ЦПК України та який би довів
факт не перебування її у відпустці за
час роботи у ОСОБА_1 Надана ж суду
індивідуальна відомість про
застраховану особу за 2010-2012 роки видана
УПФ України у м. Хмельницькому від
29.05.2013 року не доводить твердження
позивача про те, що вона не перебувала у
відпустці у вказаний період. Судом не
взято до уваги надані апелянтом судові
рішення, що стосуються даної справи,
натомість взято до уваги вищевказану
індивідуальна відомість про
застраховану особу, як обставину, що не
була відома раніше позивачу та яка
повністю обґрунтувала її позовні
вимоги. Крім того, судом неправомірно
перекладено тягар доказування
обставин справи тільки на відповідача.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 310 ЦПК рішення суду
підлягає скасуванню в апеляційному
порядку із закриттям провадження у
справі або залишенням заяви без
розгляду з підстав, визначених
статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч.1 ст. 205 ЦПК України
передбачено, що суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі, якщо
набрали законної сили рішення суду або
ухвала суду про закриття провадження у
справі у зв'язку з відмовою позивача
від позову або укладенням мирової
угоди сторін, ухвалені або
постановлені з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

Встановлено, що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі, який розірвано
рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 11.05.2012 року.

ОСОБА_1 здійснює підприємницьку
діяльність, зареєстрований як фізична
особа-підприємець. 08 квітня 2010 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений
трудовий договір відповідно до якого
позивачка виконувала обов'язки
бухгалтера, а 11 квітня 2012 року даний
договір розірвано.

Встановлено також, що предметом
розгляду Хмельницького міськрайонного
суду від 16 листопада 2012 року були
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення заробітної плати,
компенсації за невикористану
відпустку, середній заробіток за час
затримки розрахунку та моральну шкоду.
Позовні вимоги задоволені частково.

При цьому для обрахунку суми
компенсації за невикористану
відпустку брався період роботи з 8
квітня 2010 року по 11 квітня 2012 р. і
загальна тривалість 2-х відпусток 60
днів і в позові в цій частині
відмовлено.

Дане рішення було предметом
апеляційного розгляду і в частині
стягнення компенсації за
невикористану відпустку залишено без
змін рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 9 січня 2013
року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду від 15 травня 2013 року закрито
провадження у справі за повторним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
компенсації за невикористану
відпустку, а ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду від 30 вересня 2013
року ОСОБА_2 відмовлено в перегляді
рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 16 листопада 2012 року за
нововиявленими обставинами.

Вказані обставини підтверджуються
матеріалами справи, наявними копіями
судових рішень і сторонами не
оспорюються.

Звертаючись з позовом про стягнення
компенсації за невикористану
відпустку та похідних від даних вимог
коштів, позивачка посилалась на ті ж
обставини обрахунку компенсації,
зокрема, щодо періоду роботи за який
просила відпустку та щодо її
тривалості, тобто дані вимоги є
тотожними до тих щодо яких є рішення що
набрало законної сили.

На ці ж обставини посилається ОСОБА_1 в
апеляційній скарзі на оскаржуване
рішення.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що провадження у
справі підлягає закриттю відповідно до
п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 205, 307, 310, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити
частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 13
березня 2014 року скасувати, провадження
у справі закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 557
грн. 54 коп. судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.О.Матковська