Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/457/14-ц

29 квітня 2014 року Богородчанський
районний суд Івано-Франківської
області

в складі:
головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю
секретаря: Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Богородчани, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітнього сина, який продовжує
навчання, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася в суд з
позовом до відповідача про стягнення в
її користь аліментів в розмірі 1000
гривень щомісячно на утримання
повнолітнього сина, який продовжує
навчання. Позовні
вимоги обґрунтовано тим, що відповідач
є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 між нею
та відповідачем розірвано, вони однією
сім'єю не проживають. З часу досягненя
старшим сином повноліття відповідач
матеріально дитину не підтримує. На
даний час син навчається на першому
курсі бюджетної форми навчання
механічного факультету
Івано-Франківського НТУНФ та в
Прикарпатському національному
університеті ім. В. Стефаника на
юридичному факультеті контрактної
форми навчання. Друга вища освіта є
платною і розмір оплати за навчання у
вузі за рік становить 8445 гривень. У
зв'язку з навчанням, утримання сина
потребує значних коштів, як
безпосередньо на оплату навчання, так і
на оплату житла, харчування, тощо.
Самостійно вона не має змоги
забезпечити дитину усім необхідним. На
даний час вона є пенсіонером, її сім"я
перебуває на обліку як одержувач
допомоги малозабезпеченим сім"ям, на її
утриманні знаходиться молодший син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вважає, що
відповідач спроможний надавати
матеріальну допомогу, оскільки має
таку можливість. Тому просила
постановити рішення про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
сина в розмірі 1000 гривень щомісячно до
досягнення ним 23-х років.

Позивачка в судовому хасіданні
заявлений позов підтримала з
викладениїх підстав. Вказала, що
відповідач крім одержуваної пенсії за
вислугу років систематично виїжджає на
роботу за межі України. Також
відповідач періодично надає послуги по
перевезенню туристів до Манявського
водопаду, тощо. Розмір його заробітків
їй не відомий, але достатньо високий,
про що свідчить рівень його
матеріального забезпечення. Зокрема
відповідач придбав легковий і
вантажний автомобіль, які щоправда
зареєстрував на своїх батьків,
завершив ремонт своєї частини
житлового будинку. Тому вважає, що
ОСОБА_2 може підтримати сина
матеріально на період його навчання у
вищому навчальному зкладі. Просила
його задовольнити.

Представник відповідача в
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги не визнав. Вказав, що
представлені позивачкою документи не
можуть бути належним підтвердженням
обгрунтованості заявлених позивачкою
вимог. Зазначив, що відповідач є
пенсіонером, має на утриманні
перестарілих батьків, сплачує аліменти
на утримання молодшого сина і тому не
має змоги сплачувати заявлену
позивачкою суму аліментів. Пояснення
позивачки щодо отримання доході з
інших джерел вважає голослівними.
Максимальний рівень аліментів, які
готовий і спроможний сплачувати на
утримання старшого сина складає 300 грн.

Заслухавши пояснення позивачки,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення.

Судом встановлено, що відповідач
є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
народженого за час перебування з
позивачкою у шлюбі.

Відповідно до представлених
позивачкою документів ОСОБА_3 здобуває
освіту у Івано-Франківському
національному технічному ініверситеті
нафти і газу і є студентом першого
курсу, денної форми навчання на
факультеті інженерної механіки. Крім
того, відповідно до наданого
позивачкою договору ОСОБА_3 навчається
в юридичному інституті
"Прикарпатського національного
університету ім. В. Стефаника" на
заочній формі навчання на факультеті
"Правознавство". У зв"язку з навчанням
син потребує матеріальної допомоги від
батьків. Питання про добровільне
утримання повнолітньої дитини між
сторонами не вирішено.

Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України
батьки зобов'язані утримувати
повнолітніх сина або дочку, які
продовжують навчання і потребують
матеріальної допомоги до досягнення 23
років за умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Суд бере до уваги надані
сторонами докази в підтвердження
їхнього матеріального становища.
Зокрема, те що ОСОБА_1 разом із дітьми
відноситься до малозабезпечених сімей
є пенсіонеркою, а ОСОБА_2 теж є
пенсіонером та сплачує аліменти на
утримання батьків та на утримання
молодшого сина ОСОБА_4. Разом з тим,
оцінюючи подані сторонами у справі
докази, суд вважає вимоги позивачки про
необхідність стягнення з відповідача
аліментів на утримання повнолітнього
сина обгрунтованими, оскільки
відповідач може надавати йому таку
допомогу.

Враховуючи усі досліджені докази
в їх сукупності, суд вважає, що з
відповідача слід стягувати аліменти у
розмірі 500 гривень щомісячно до
закінчення навчання, але не довше як до
досягнення 23-річного віку.

На підставі наведеного, ст. 199 СК
України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково. Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1
аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
закінчення ним навчання або досягнення
віку 23 років.

Стягнення аліментів розпочати з 25.03.2014
року.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в
розмірі 243,60 грн. судового збору в
користь держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
суд першої інстанції шляхом подання в
10-ти денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Головуючий
Битківський Л.М.