Провадження № 2-о/734/13/14
Справа
№ 734/567/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 травня 2014 року

Козелецький районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого-судді -
Іванюка Т.І.,

при секретарі -
Дідовець М.І.,

за участю: позивача -
ОСОБА_1,

представник позивача -
ОСОБА_2,

представника відповідача,
третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Козелець
Чернігівської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємства «Агрофірма Ставиське»,
третя особа ОСОБА_3 про встановлення
факту трудового каліцтва,-

в
с т а н о в и в:

у суд із позовною заявою про
встановлення факту трудового каліцтва
звернувся ОСОБА_1 до приватного
підприємства «Агрофірма Ставиське»,
третя особа ОСОБА_3, у якій просить
встановити факт трудового каліцтва,
отриманого ним в результаті нещасного
випадку, що стався на робочому місці в
колгоспі ім. Ілліча 18 червня 1991 року.
Свої позовні вимоги позивач мотивує
тим, що в травні 1991 року він був
прийнятий по трудовому договору на
роботу в будівельно-колгоспну бригаду
колгоспу ім. Ілліча Козелецького
району Чернігівської області. 18.06.1991
року під час ремонту даху
тваринницького приміщення він впав з
даху сараю, в результаті чого отримав
травму і був визнаний інвалідом 1 групи.
Голова колгоспу Бондарчук Г.М.
відмовився складати акт про нещасний
випадок. В серпні 2012 року він звернувся
до керівника правонаступника колгоспу
ім. Ілліча приватного підприємства
«Агрофірма Ставиське» ОСОБА_3, але йому
також було відмовлено у видачі акту про
нещасний випадок.

У судовому засіданні позивач та
його представник позовні вимог
повністю підтримали.

Представник відповідача, третя
особа ОСОБА_3 у судовому засіданні
позов не визнав та пояснив, що приватне
підприємство «Агрофірма Ставиське»,
яке він очолює є правонаступником
колгоспу ім. Ілліча. ОСОБА_1 на момент
отримання травми не був членом
колгоспу і трудовий договір з ним не
укладався. До нього особисто ОСОБА_1 з
заявою про складання акту про нещасний
випадок на виробництві не звертався.
Довідка ПП «Агрофітма «Ставиське» № 49
від 15.04.2014 року про те, що ОСОБА_1, була
видана помилково, і відомості, які
вказані у ній є неправдивими.

У судовому зсіданні свідок ОСОБА_5
пояснив, що у травні 1991 року він
працював у бригаді по ремонту даху
сараїв колгоспу ім. Ілліча. Разом з ним
у бригаді працював ОСОБА_1, який під час
ремонту одного із сараїв, впав з даху та
отримав травму. Трудового договору
працівники бригади не підписували,
інструктаж по техніці безпеки ніхто не
проводив, гроші отримували на руки без
відомостей. Після випадку з ОСОБА_1 його
ніхто не опитував.

Свідок ОСОБА_6 у судовому
засіданні показав, що він у 1991-1992 році
працював у прокуратурі Козелецького
району. На перевірці у нього були
матеріали про нещасний випадок, що
стався з ОСОБА_1 Яке було прийнято
рішення по даному факту він не пам'ятає.

У судовому засіданні
встановлені такі факти і відповідні
ним правові відносини:

колгосп ім. Ілліча був реорганізований
в КСП ім. Ілліча, згідно рішення
загальних зборів, протокол № 1 від
04.02.1994 року. КСП ім. Ілліча
реорганізувалось в ПОСП «Ставиське»,
згідно рішення загальних зборів
протокол № 1 від 19.01.2000 року. ПОСП
«Ставиське» реорганізувалось в
приватне підприємство «Агрофірма
Ставиське», згідно загальних зборів,
протоколі № 1 від 16.02.2005 року;

згідно акту огляду у МСЕК серії МСЕ №
107663 ОСОБА_1 встановлена перша група
інвалідності безстроково;

рішенням Козелецького районного
суду від 1 грудня 1992 року, яке набрало
законної сили, було встановлено факт
нещасного випадку, який мав місце 19
червня 1991 року, під час виконання
ОСОБА_1 будівельних робіт по договору
підряду в колгоспі ім. Ілліча
Козелецького району. Тож даним
рішенням було встановлено, що ОСОБА_1 у
складі бригади по договору підряду,
укладеному між головою колгоспу та
бригадиром бригади Шам Г.І., проводив
ремонт тваринницьких приміщень
колгоспу ім. Ілліча, під час чого упав з
даху та отримав травму хребта і був
визнаний інвалідом першої групи
загального захворювання. Оскільки
ОСОБА_1 не являвся колгоспником, а
працював у колгоспі по договору
підряду, колгосп відмовився складати
акт про нещасний випадок на роботі.

Заслухавши позивача,
представника позивача, представника
відповідача, третю особу, свідків та
дослідивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що позов ОСОБА_1 до
приватного підприємства «Агрофірма
Ставиське», третя особа ОСОБА_3 про
встановлення факту трудового каліцтва
задоволенню не підлягає із наступних
підстав:

у відповідності до ст.ст. 3, 46
Конституції України, людина, її життя і
здоров'я, честь і гідність,
недоторканість і безпека визнаються в
Україні найвищою соціальною цінністю.
Громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.256 ЦПК
України, суд розглядає справи про
встановлення факту каліцтва, якщо це
потрібно для призначення пенсії або
одержання допомоги по
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню. У судовому
порядку можуть бути встановлені також
інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення (ч.2 ст.256 ЦПК
України).

Частиною 2 ст. 26 Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1112 від 25.08.2004 р.
встановлено, що у разі реорганізації
підприємства, на якому стався такий
випадок, розслідування проводиться
його правонаступником, а у разі
ліквідації підприємства встановлення
факту нещасного випадку
розглядається у судовому порядку.

Як встановлено у судовому
засіданні, правонаступником колгоспу
ім. Ілліча є існуюче на даний час
приватне підприємство «Агрофірма
Ставиське». Як пояснив у судовому
засіданні директор даного
підприємства ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 до
нього із заявою про проведення
розслідування по факту отримання
каліцтва не звертався. Тобто, позивач,
звернувшись до суду із даним позовом,
порушив вищевказаний порядок.

Крім цього, відповідно до вимог ч.1
ст. 837 ЦК України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Так, договір підряду
характеризується тільки йому
властивими рисами: підрядник виконує
роботу згідно із завданням замовника,
по-друге, обв'язку підрядника виконати
відповідну роботу та передати його
замовнику кореспондується право і
обов'язок замовника прийняти виконану
належним чином роботу та сплатити
відповідну ціну.

Предмет договору має
індивідуальний характер: предметом
договору підряду є кінцевий результат,
тоді як для трудового договору
основним є факт трудової діяльності;
роботу за договором підряду особа
виконує на свій ризик із використанням
власних матеріалів або матеріалів
замовника, між тим як трудовий договір
передбачає, що робітник не несе
відповідальності за гибель предмета
його праці, підпорядковується правилам
внутрішнього трудового розпорядку та
забезпечується всім необхідним для
діяльності; сторонами договору підряду
можуть виступати як фізичні, так і
юридичні особи, а трудовий договір може
укладатися лише з фізичною особою.

У відповідності до положень ч. 3 ст.
61 ЦПК України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що 18.06.1991 року, на час
отримання каліцтва ОСОБА_1 під час
виконання ремонтних робіт
тваринницьких приміщень, між ним та
колгоспом ім. Ілліча, правонаступником
якого є відповідач ПП «Агрофірма
Ставиське», існували цивільно-правові
відносини, які випливали з договору
підряду, оскільки ОСОБА_1 не був членом
колгоспу ім. Ілліча і у трудових
відносинах з даним колгоспом не
перебував. Наведене підтверджується
рішенням Козелецького районного суду
від 1 грудня 1992 року по справі по заяві
ОСОБА_1 про встановлення факту
нещасного випадку. Тому, суд не
знаходить підстав для задоволення
вказаного позову.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 60, 61, 88, 209,
212, 215, 218, 223, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

в
и р і ш и в:

у позові ОСОБА_1 до приватного
підприємства «Агрофірма Ставиське»,
третя особа ОСОБА_3 про встановлення
факту трудового каліцтва відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до Чернігівського апеляційного суду
через Козелецький районний суд.

Суддя: