У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу відділу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області на ухвалу
Рівненського міського суду
Рівненської області від 17 січня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 27
лютого 2014 року у справі за скаргою
ОСОБА_2 на дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області Яська Д.В.,
мотивуючи свої вимоги тим, що на
виконанні у відділі перебуває
виконавче провадження про примусове
стягнення з нього на користь ОСОБА_4 137
139,87 грн. Постановою державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції
Рівненської області Яська Д.В. від 16
травня 2013 року накладено арешт на
майно боржника та оголошено заборону
на його відчуження, зокрема, накладено
арешт на дві земельні ділянки
ОСОБА_2, загальною вартістю 248 000 грн.
Вказував, що дії державного виконавця є
неправомірними, оскільки не було
з'ясовано майно, на яке необхідно
звернути стягнення в першу чергу. Крім
того, державним виконавцем накладено
арешт на майно, вартість якого значно
перевищує суму боргу, що суперечить
вимогам закону України «Про виконавче
провадження» про можливість
накладення арешту лише в межах суми
боргу.

Ухвалою Рівненського міського суду
Рівненської області від 17 січня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Рівненської області
від 27 лютого 2014 року, скаргу задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області Яська Д.В.
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 16
травня 2013 року у виконавчому
провадженні № 37958400.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла касаційна відділу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області на ухвалу
Рівненського міського суду
Рівненської області від 17 січня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 27 лютого
2014 року, тобто після закінчення
строку, установленого ст. 325 ЦПК
України.

До касаційної скарги додано заяву про
поновлення строку на касаційне
оскарження.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі відділ державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції
Рівненської області, просить скасувати
судові рішення першої й апеляційної
інстанцій та постановити нову ухвалу
про відмову у задоволенні скарги,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги, змісту
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з того, що у порушення вимог Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області Ясько Д.В.
своєю постановою неправомірно наклав
арешт на земельні ділянки, загальна
вартість яких перевищує суму боргу, що
є підставою для скасування указаної
постанови державного виконавця.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити відділу державної виконавчої
служби Рівненського міського
управління юстиції Рівненської
області строк на касаційне оскарження
ухвали Рівненського міського суду
Рівненської області від 17 січня 2014 року
та ухвали апеляційного суду
Рівненської області від 27 лютого 2014
року.

Відмовити відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції
Рівненської області у відкритті
касаційного провадження у справі за
скаргою ОСОБА_2 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції
Рівненської області, за касаційною
скаргою на ухвалу Рівненського
міського суду Рівненської області від
17 січня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Рівненської області від 27 лютого
2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак