Справа № 162/952/13-ц
Номер провадження 6/162/20/2014
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

22 квітня 2014 року
смт. Любешів

Суддя Любешівського районного
суду Волинської області Труш В.О.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про зміну
способу та порядку виконання ухвали
про затвердження мирової угоди, -

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою про зміну способу та
порядку виконання ухвали про
затвердження мирової угоди,
стверджуючи, що ухвалою Любешівського
районного суду Волинської області від
26 вересня 2013 року затверджено мирову
угоду у справі №162/952/13-ц за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дітей. Однак
відповідач не виконує взяті на себе
зобов"язання, передбачені вказаною
угодою та не надає на утримання дітей
ніякої матеріальної допомоги.

Тому просить суд змінити порядок
виконання ухвали Любешівського
районного суду від 26.09.2013 року по
справі № 162/952/13-ц шляхом стягнення з
ОСОБА_2 аліментів в його користь на
утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій
грошовій сумі по 600 грн. щомісяця на
кожну дитину, починаючи стягувати з 01
вересня 2013 року і до досягнення кожним
з них повноліття.

Згідно п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо є таке, що набрало законної
сили, рішення чи ухвала суду про
закриття провадження у справі у зв'язку
з відмовою позивача від позову або
укладенням мирової угоди сторін у
спорі між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Судом встановлено, що ухвалою
Любешівського районного суду
Волинської області від 26 вересня 2013
року затверджено мирову угоду,
укладену між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Стаття 175 ЦПК України регулює
процесуальний порядок укладення і
умови визнання мирової угоди судом під
час судового розгляду справи.

Так, частина 1 цієї статті передбачає,
що мирова угода укладається сторонами
з метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і може стосуватися
лише прав та обов"язків сторін та
предмета спору.

З правового аналізу вказаної вище
норми процесуального закону випливає,
що мирова угода по своїй суті є
домовленістю між боржником і
кредитором про певні умови виконання
зобов"язання шляхом взаємних поступок
і відповідно виникнення нового
зобов"язання згідно нових
домовленостей і умов з метою
припинення спору, але мирова угода не
приводить по суті до припинення самого
спору, оскільки залишається існувати
нове зобов"язання згідно умов мирової
угоди, яке за її суттю повинно
виконуватись її сторонами добровільно.

Натомість Закон України "Про виконавче
провадження" направлений виключно на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб). Тому, у
разі невиконання стороною умов такої
угоди у добровільному порядку, слід
процесуально змінювати порядок
виконання зобов"язання за мировою
угодою з добровільного на примусовий,
що можна зробити шляхом звернення до
суду із самостійним позовом про
виконання умов мирової угоди вже в
примусовому порядку.

З наведеного вбачається, що позивач
фактично звертається до суду із заявою
про виконання рішення суду (мирової
угоди), яке набрало законної сили, але
не виконується стороною умов такої
угоди у добровільному порядку. Отже, в
даному випадку, процесуальна зміна
порядку виконання зобов"язання за
мировою угодою з добровільного на
примусовий можлива шляхом звернення до
суду із самостійним позовом з цього
питання.

Керуючись ст.122 ч.2 п.2 ЦПК України, суддя
-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в
справі за заявою ОСОБА_1 про зміну
способу та порядку виконання ухвали
про затвердження мирової угоди.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Любешівський районний суд
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали, а якщо її було постановлено без
участі особи, яка оскаржує ухвалу -
протягом п"яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: /підпис/
В.О.Труш

З оригіналом вірно.

СУДДЯ ЛЮБЕШІВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ
В.О.Труш