Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Лутугинського районного суду
Луганської області від 05 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 25 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що рішенням Краснолуцького
міського суду Луганської області

від 27 травня 1998 року з відповідача на її
користь стягнуті аліменти на утримання
двох неповнолітніх дітей: доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх
видів доходів відповідача щомісячно і
до досягнення дітьми повноліття. Проте
ОСОБА_2 з січня 2009 року несвоєчасно та
не в повному обсязі сплачував
мінімальний розмір аліментів, у зв'язку
з чим з січня

2009 року, станом на 01 вересня 2013 року
сума нарахованих та несплачених
аліментів склала 20 095 грн. Відповідно до
ч.1 ст. 196 СК України просила суд
стягнути з відповідача неустойку у
розмірі 1 % від суми несплачених
аліменти за кожен день прострочення за
нарахованими, але не сплаченими
аліментами за кожен день прострочення
у сумі 7 944 грн 71 коп. за період з 01 січня
2009 року по 01 вересня 2013 року, а також
судові витрати.

Рішенням Лутугинського районного суду
Луганської області

від 05 лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 25 березня 2014 року, позов
ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
неустойку за прострочення сплати
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей за період з 01 січня

2009 року по 01 вересня 2012 року в сумі 7 994
грн 71 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити,
обґрунтовуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судами норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів, за касаційною скаргою на
рішення Лутугинського районного суду
Луганської області від 05 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 25 березня 2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська