Справа № 686/3551/14-ц
Хмельницький міськрайонний
суд
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Хмельницькому
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Даніель» в особі
Регіонального управління ПАТ
«Комерційний банк «Даніель» у м.
Хмельницькому про повернення
банківського вкладу, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
В лютому 2014 року позивачка звернулася
до суду з позовом до відповідача про
повернення банківського вкладу,
відшкодування матеріальної та
Просить з врахування уточнення
позовних вимог, стягнути з відповідача
1 627,03 грн. інфляційних коштів за
неповернення банківського вкладу, 34
875,17 грн. відсотків 978,48 грн. неустойки,
357 394,66 грн. пені, 5 000 грн. моральної шкоди
та 2 000 грн. витрат на відшкодування за
користування правовою допомогою.
В судовому засіданні повноважний
представник позивача позовні вимоги з
врахуванням уточнення позовних вимог
підтримав, просить їх задовільнити в
Відповідач в судове засідання не
з'явився, свого повноважного
представника не направив, про причини
неявки не повідомив, а тому у
відповідності до ст.224 ЦПК України,
враховуючи згоду сторони позивачки,
суд знаходить можливим прийняти заочне
рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 05 листопада 2012
року у м. Хмельницькому між Публічним
акціонерним товариством «Комерційний
банк «Даніель» (надалі - Банк) та ОСОБА_4
(надалі-Вкладник) було укладено Договір
строкового банківського вкладу «Свято,
що наближається!» №Т-4044-05.

Згідно пунктів 1.1. і 2.1. цього Договору
його предметом є передача Вкладником в
управління Банку грошових коштів у
сумі 138215грн. 01коп. на строк зберігання з
05 листопада 2012 року по 10 листопада 2013
року з виплатою Банком простих
відсотків на Вклад з розрахунку 25,50%
річних.

Відповідно до п.1.3. Договору №Т-3385-05
банк зобов'язаний був повернути ОСОБА_4
Вклад і нараховані на нього відсотки
згідно умов п.1.1. цього Договору або за
його письмовою заявою чи вимогою 10
листопада 2013 року.

05.11.2012 року ОСОБА_4 виконав свої
зобов'язання та вніс готівкою на
депозитний рахунок 138215грн. 01коп., що
підтверджується квитанцією №1464190 від
05.11.2012 року, згідно якої в графі
призначення платежу зазначено: «Внесок
коштів на вкладний рахунок, Договір
банківського вкладу №Т-4044-05 від 05.11.2012».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по М.Хмельницькому
реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції 25
травня 2013 року видане свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_1.

ОСОБА_2, відповідно до ст.ст.1270, 1298 ЦК
України прийняла спадщину за законом
та через шість місяців після відкриття
спадщини - 02 грудня 2013 року отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом, яке зареєстроване державним
нотаріусом першої Хмельницької
нотаріальної контори в реєстрі за №1
-2013.

При цьому, після відкриття спадщини
нотаріус повідомляв відповідача про
даний факт шляхом направлення
письмового запиту.

ОСОБА_2 звернулася до відповідача з
вимогою припинити дію Договору №Т-4044-05,
так як вона має намір отримати
депозитний вклад.

Після отримання свідоцтва про право на
спадщину, 03 грудня 2013 ОСОБА_2 року
повторно звернулась до Банку з
письмовою заявою про повернення Вкладу
з відсотками, однак відповідач не
виконав умови Договору.

Вказане підтверджується матеріалами
справи.

В зв'язку з цим позивачка звернулася з
відповідним позовом до суду.

Пунктами 3.4.2., 3.4.3. Договору №Т-4044-05 від
05.11.2012 року визначено, що ОСОБА_4 (в
даному випадку спадкоємець - ОСОБА_2)
мала право 10.11.2013 року отримати Вклад та
нараховані відсотки.

Відповідно до п.п. 3.1.2 і 3.1.3. Договору,
Банк зобов'язаний був повернути ОСОБА_2
138 215грн. 01коп. вкладу і нараховані
відсотки шляхом видачі готівкових
коштів з каси Банку в день її звернення.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
16.01.2014 року №1 запроваджена тимчасова
адміністрація в ПАТ «Комерційний банк
«Даніель».

20.02.2014 року позивачка отримала
відшкодування за Договором №Т-4044-05 від
05.11.2012 року в сумі 157 432,64 грн., з яких 138
215,01 грн. банківського вкладу та 19 217,63
грн. відсотків.

Вказане підтверджується матеріалами
справи.

Згідно ч.2 ст.1228 ЦК України право на
вклад входить до складу спадщини
незалежно від способу розпорядження
ним.

Відповідно до ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Відповідно до ст.629 ЦК договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.2 ст.1060 ЦК України за договором
банківського вкладу банк зобов'язаний
видати вклад на першу вимогу вкладника.

Згідно п.2.1. Договору Банк нараховує
відсотки на Вклад з розрахунку 25,50%
річних.

Частиною 4 ст.1061 визначено, що проценти
на банківський вклад нараховуються від
дня, наступного за днем надходження
вкладу у банк, до дня, який передує його
поверненню вкладникові.

Таким чином, станом на 01 березня 2014 року
заборгованість по відсотках за
Договором становить 54 092,8 грн. - сума
відсотків за період з 11 листопада 2012
року по 01 березня 2014 року. Враховуючи
часткове відшкодування,
заборгованість по відсотках складає 34
875,17 грн., що підтверджується
відповідним розрахунком.

В цій частині позов підлягає
задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями
немайновим правам та майну фізичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором.

Таким чином за невиконання договору
відповідач зобов'язаний сплатити
позивачу суму інфляційних втрат за
весь час прострочення і до 15 січня 2014
року включно, яка складає за період з 11
листопада 2013 року по 15 січня 2014 року 1
627,03 грн., та 3% річних від простроченої
суми вкладу, в розмірі 978,48 гривень, що
підтверджується відповідним
розрахунком.

В цій частині позов підлягає
задоволенню.

Пунктом 5.1. Договору №Т-4044-05 від 05.11.2012
року визначено, що за невиконання або
неналежне виконання своїх зобов'язань
за цим договором Банк сплачує
Вкладнику неустойку в розмірі,
передбаченому чинним законодавством
України.

В даному випадку ОСОБА_2 має права
замовника фінансових послуг,
передбачені ст.22 Закон України «Про
захист прав споживачів», а Банк повинен
нести відповідальність, визначену ст.10
цього Закону, як виконавець по наданню
таких послуг.

В даних зобов'язаннях неустойка (пеня)
повинна зараховуватись відповідно до
норми передбаченої спеціальним
законом, яким є Закон України «Про
захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 1 ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, якe боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення зобов'язання.

Згідно ч.5 ст.10 Закону України «Про
захист прав споживачів» у разі коли
виконавець не може виконати
(прострочує виконання) роботу (надання
послуги) згідно з договором, за кожний
день прострочення споживачеві
сплачується пеня у розмірі трьох
відсотків вартості роботи (послуги).

Сплата пені не звільняє виконавця від
виконання зобов'язання в натурі.

Тривалість послуги з договору вкладу
та відповідальність за неналежне його
виконання встановлена в днях.
Прострочення виконання послуги
відбулося на 66 днів, тому відповідач
має сплатити пеню за період з 11
листопада 2013 року по 15 січня 2014 року в
розмірі 357 394,66 грн., що підтверджується
відповідним розрахунком. Проте, на
думку суду за таких обставин, розмір
відповідальності відповідача, буде
значно перевищувати розмір
заборгованості за договором, яка
складається з суми вкладу 138 215,01 грн. та
відсотків 54 092,80 грн. в загальному
розмірі 192 307,81 грн..

На думку суду з відповідача слід
стягнути суму неустойки, яка
дорівнюватиме сумі заборгованості за
договором в сумі 192 307,81 грн..

Відтак, в цій частині позов підлягає
частковому задоволенню.

Оскільки між позивачем та
відповідачем склалися договірні
відносини про строковий банківський
вклад і цим договором не передбачена
відповідальність про стягнення
моральних збитків, суд вважає, що позов
в цій частині задоволенню не підлягає.

Також, не підлягають до задоволення і
позовні вимоги про витрати для
одержання правової допомоги.

Враховується, що відповідно до ст.1
Закону України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», розмір компенсації витрат
на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, а в адміністративних справах
- суб'єктом владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому засіданні,
під час вчинення окремих процесуальних
дій поза судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Відповідно до ст.56 ЦПК України, правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.

Особа, зазначена в частині першій цієї
статті, має право: знайомитися з
матеріалами справи, робити з них
витяги, знімати копії долучених до
справи документів, бути присутнім у
судовому засіданні. Особа, яка має
право на надання правової допомоги,
допускається ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі.

Повноваждний представник позивачки
брав участь в судовому засіданні на
підставі довіреності як представник
позивача, а не як особа, яка надає
правову допомогу.

Судові витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь держави
пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 22, 23, 251,252, 525, 625, 629, 1058, 1060, 1061, 1166,
1167, 1209 і 1210 ЦК України, ст. 4 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
п.п.2.4., 3.3 Положення про порядок
здійснення банками України вкладних
(депозитних) операцій з юридичними і
фізичними особами, ст. ст. 10, 60, 212, 215, 224
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Cтягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель»» на користь ОСОБА_2 34 875,17 грн.
відсотків, 1 627,03 грн. інфляційних втрат
за неповернення банківського вкладу,
978,48 грн. 3% річних, 192 307,81 грн. пені за
неналежне виконання Договору
строкового банківського вкладу «Свято,
що наближається!» №Т-4044-05 від 2
листопада 2012 року, а всього в сумі 229 788,49
грн..

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель»» на користь держави судовий
збір в сумі 2 297,88 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя:
Д.І. Приступа