Справа №474/216/14-ц
Провадження №6/474/9/14
У Х В А Л А

Іменем України

19.02.2014 року
Врадіївський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді: Фасій В.В.

при секретарі: Багрін Н.А.

за участю представника ДВС
Врадіївського районного управління
юстиції - Діцуленко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Врадіївського
районного управління юстиції в
Миколаївській області (далі - відділ
ДВС) - Діцуленко Н.І. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України - ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

17.02.2014 р. до суду надійшло подання
відділу ДВС про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України, ОСОБА_2, посилаючись на
те, що на виконанні знаходиться
виконавчий лист №2-625 від 12.10.2007 року,
виданий Врадіївським районним судом
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх
видів його заробітку щомісячно,
починаючи з 06.09.2007 року і до повноліття
першої дитини, а потім у розмірі 1/6
частини всіх видів його заробітку, до
повноліття, другої дитини але не менше
30 % прожиткового мінімуму на кожну
дитину.

У судовому засіданні представник
відділу ДВС підтримав подання повністю
та просив його задовольнити.

Заслухавши думку представника відділу
ДВС, вивчивши матеріали подання, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відділом ДВС не надано до суду
жодних доказів, які б свідчили про
існування реальної загрози
невиконання чи утруднення виконання
вимоги про сплату боргу, в зв'язку з
наміром боржника покинути територію
України, чи наявності у нього
закордонного паспорту.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України право кожного вільно залишати
територію України може бути обмежене
лише законом.

За вимогами Закону України «Про
виконавче провадження» та Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, звернення до суду з вказаним
поданням є правом , а не обов»язком
державного виконавця.

Підстави для тимчасових
обмежень у праві виїзду громадян
України за кордон визначені Законом
України «Про порядок виїзду і в'їзду в
Україну громадян України» від 21 січня
1994 року.

У відповідності до ст. 6 зазначеного
Закону передбачено декілька видів
обмеження у виїзді громадян України за
кордон, зокрема: громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорту та тимчасового
відмовлено у виїзді за кордон у певних
випадках, що визначені в цій статті.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6
зазначеного Закону громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) до
виконання зобов'язань.

З аналізу цих правових норм
вбачається, що особі, яка має паспорт
для виїзду за межі України, та має такий
намір, може бути відмовлено у виїзді за
кордон у випадку ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням до виконання
зобов'язань.

Враховуючи викладене, суд не
вбачає законних підстав для
задоволення подання відділу ДВС про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника - ОСОБА_2

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

у задоволенні подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Врадіївського районного управління
юстиції Діцуленко Н.І. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
громадянина України - ОСОБА_2,
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду може бути подана до апеляційного
суду Миколаївської області протягом
п»яти днів з дня її проголошення.

Суддя
В.В. Фасій