РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2014 року
Ленінський районний
суд міста Луганська

у складі: головуючого судді: Женеску
Е.В.,

при секретарі: Бондаренко А.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луганська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління комунальним майном
Луганської міської ради, третя особа:
приватний нотаріус ОСОБА_2,
Реєстраційна служба Луганського
міського управління юстиції
Луганської області про визнання права
власності на нерухоме майно у порядку
спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
Ленінської районної у м. Луганську
ради, третя особа: приватний нотаріус
ОСОБА_2, Реєстраційна служба
Луганського міського управління
юстиції Луганської області про
визнання права власності на нерухоме
майно у порядку спадкування за
заповітом.

В обґрунтування якого зазначила, що
згідно свідоцтва на право власності
на житло від 24.07.2008 року, виданого
Управлінням житлово-комунального
господарства Луганської міської ради і
зроблено запис у реєстровій книзі
№23/367, квартира, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, належала на праві
приватної власності ОСОБА_3. 27.08.2008 року
ОСОБА_3 склала заповіт на ім'я ОСОБА_1,
згідно якого заповіла належну їй на
праві приватної власності квартиру,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Протягом
шестимісячного терміну позивачка
звернулась до приватного нотаріуса
ОСОБА_2 щодо видачі їй свідоцтва про
право на спадщину. У нотаріальній
конторі їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину у
зв'язку з тим, що квартира, яка належала
ОСОБА_3, належним чином не
зареєстрована в Державному реєстрі
прав на нерухоме майно про реєстрацію
прав власності. У зв'язку із чим
позивачка просила про визнання за нею в
порядку спадкування за заповітом
права власності на житлову квартиру за
адресою: АДРЕСА_1.

08 квітня 2014 року ухвалою суду було
замінено первісного відповідача,
Ленінську районнну у м.Луганську раду,
належним відповідачем-Управлінням
комунальним майном Луганської міської
ради.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, надала суду заяву у якій
просила розглядати справу за її
відсутності, позовні вимоги
підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав суду заяву, в якій
просив розгляд справи провести без
його участі, позовні вимоги просив
покласти на розсуд суду.

Третья особа приватний нотаріус ОСОБА_2
до судового засідання не з'явилася,
надала суду пояснення, які були
залучені до матеріалів справи, у яких
зазначила, що 04 липня 2013 року до неї
звернулась ОСОБА_1 з заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_3 Було заведено спадкову
справу № 11/2013, але ОСОБА_1 було
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії та рекомендовано звернутись до
суду, оскільки квартира, яка належала
ОСОБА_3, належним чином не
зареєстрована в Державному реєстрі
прав на нерухоме майно про реєстрацію
прав власності, що є перешкодою для
вчинення нотаріальної дії.

Представник третьої особи
Реєстраційної служби Луганського
міського управління юстиції
Луганської області до судового
засідання не з'явився, причини неявки
не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність сторін на
підставі наданих по справі доказів.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши надані докази, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути, зокрема, визнання
права

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належала
квартира, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про
право власності на житло від 24 липня 2008
року, виданного Управлінням
житлово-комунального господарства
Луганської міської ради, актовий запис
№ 23/367 (а.с.7).

Відповідно до заповіту від 27 серпня 2008
року, ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 належну
їй на праві власності квартиру, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть № 364199 (а.с. 10).

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
приватного нотаріуса ОСОБА_2 щодо
видачі їй свідоцтва про право на
спадщину. На підставі цієї заяви
заведено спадкову справу № 11/2013. У
нотаріальній конторі їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з тим, що
квартира, яка належала ОСОБА_3, належним
чином не зареєстрована в Державному
реєстрі прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав власност. Інших заяв до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини не надходило. Свідоцтва про
право на спадщину не видавалося (а.с.50).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за законом
або за заповітом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом
відкриття спадщини є день смерті особи
або день, з якого вона оголошується
померлою.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право
на спадкування мають особи, визначені в
заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1,2 ст.1236 ЦК України
заповідач має право охопити заповітом
права та обов'язки, які йому належать на
момент складення заповіту, а також ті
права та обов'язки, які можуть йому
належати у майбутньому. Заповідач має
право скласти заповіт щодо усієї
спадщини або її частини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України
передбачено, що спадкоємець, який
прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно.

Цивільним кодексом України, а саме ст.
1270 встановлюється шестимісячний
термін з моменту відкриття спадщини
для її прийняття, що й було зроблено
спадкоємцем.

Згідно до ч.1 ст. 182 ЦК України право
власності на інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та п. 1.5
Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5, обов'язковій реєстрації прав
підлягає право власності на нерухоме
майно фізичних осіб.

Як зазначено в пункті 23 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.08. № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» уразі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину, особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Згідно з ст. 392 ЦКУ власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Отже, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
за своє життя не зареєструвала за собою
право власності на нерухоме майно в
Державному реєстрі прав на нерухоме
майно про реєстрацію прав власності, що
перешкоджає позивачці отримати
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом та зареєструвати за собою
право власності на квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 392, 1261, 1266, 1276, 1268,
ЦК України, ст.ст. 88, 157, 158, 214, 215, 218, 223
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
комунальним майном Луганської міської
ради, третя особа: приватний нотаріус
ОСОБА_2, Реєстраційна служба
Луганського міського управління
юстиції Луганської області про
визнання права власності на нерухоме
майно у порядку спадкування за
заповітом, -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності
на житлову квартиру за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Луганської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Ленінський районний суд м.
Луганська протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у разі
оскарження рішення особами, які не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення рішення протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя

Е.В. Женеску