Справа № 405/947/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючого: Циганаш І.А.

при секретарі: Возлюбленій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати та компенсації за
невикористані дні щорічної відпустки,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Приватного підприємця ОСОБА_2,
обґрунтувавши свої вимоги тим, що він
заключив з ФОП ОСОБА_2 трудовий договір,
який зареєстровано у Кіровоградському
МРЦЗ за №0 від 26.10.2010 року на
посаду водія міжнародних перевезень.
Він був звільнений з займаної посади у
ФОП ОСОБА_2 на підставі розірвання
трудового договору 15.07.2013 року за ст. 38
КЗпП України ( за власним бажанням ).
Розрахунок на день звільнення з ним
відповідач не зробив, тоді як
відповідно до п. 3 договору
зобов'язувався оплачувати працю
працівнику у розмірі не нижче
мінімальної заробітної плати.
Заробітна плата за період з 2010р. по 2013р.
була сплачена за перші чотири місяці у
сумі 3312,29 грн. та 4000 грн. після першого
звернення до Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Кіровоградській області у листопаді 2013
року. Таким чином, заборгованість з
виплати заробітної плати складає 25 236,80
грн., в тому числі і грошова компенсація
за невикористані дні щорічної
відпустки у сумі 1837,40 грн. Перевіркою
проведеною інспекцією з питань праці
було виявлено, що заробітна плата за
період з 2010 - 2013рр. йому була нарахована
на підставі табелів обліку робочого
часу, однак у відомостях на виплату
заробітної плати відсутні підписи про
її отримання. Також встановлено
порушення вимог ст. 83 КЗпП України щодо
грошової компенсації за невикористані
дні щорічної відпустки при звільненні,
оскільки компенсація за період роботи
з 26.10.2010 року по 15.07.2013р. не була
нарахована та відповідно не виплачена.
Просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його
користь заборгованість по заробітній
платі та компенсацію за невикористані
дні щорічної відпустки у розмірі 25 236,80
грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просила суд їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позові.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце слухання
справи повідомлявся в установленому
законом порядку, причини неявки суду не
повідомив.

Суд визнав за можливе розглянути
справу у відсутності відповідача, за
наявними матеріалами справи та ухвалив
розглядати справу заочно, про що
представник позивача в судовому
засіданні не заперечувала.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України
доказами є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 КЗпП
України трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Частиною 1 ст. 83 КЗпП України
передбачено, що у разі звільнення
працівника йому виплачується грошова
компенсація за всі не використані ним
дні щорічної відпустки, а також
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2010 року
між ОСОБА_2 ( фізичною особою -
підприємцем ) та ОСОБА_1 було укладено
трудовий договір між працівником і
фізичною особою ( а.с. 4 ).

У відповідності до п.п. 1-2 трудового
договору - договір є безстроковим,
працівник зобов'язаний виконувати
роботу: водія міжнародних
автоперевезень.

Пунктом 3 договору передбачено, що
фізична особа зобов'язується
оплачувати працю працівнику у розмірі
907 грн. щомісячно + доплата за роботу в
нічний час. Розмір заробітної плати
визначається за згодою сторін, але не
нижче законодавчо встановленого
розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно п. 4 договору час виконання робіт
установлюється з 40 годин на тиждень
згідно графіку.

З листа Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Кіровоградській області від 14.01.2014 року
за №С/828/1-05-13/4, адресованого ОСОБА_1
вбачається, що між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_2
26.10.2010 року було укладено трудовий
договір, який зареєстровано у
Кіровоградському МРЦЗ. Заробітна плата
за період 2010-2013рр. ОСОБА_1
нараховувалась на підставі табелів
обліку робочого часу, однак у
відомостях на виплату заробітної плати
відсутні підписи про її отримання.
Трудовий договір розірвано 15.07.2013 року
за ст. 38 КЗпП України. Вказане свідчить
про порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону
України « Про оплату праці » щодо
обов'язку власника забезпечити
достовірний облік виконуваної
працівником роботи і бухгалтерський
облік витрат на оплату праці. Також
встановлено порушення вимог ст. 83 КЗпП
України щодо грошової компенсації за
невикористані дні щорічної відпустки
при звільненні працівника, оскільки
компенсація за період з 26.10.2010р. по
15.07.2013р. не нарахована та відповідно не
виплачена. Ненадання щорічних
відпусток повної тривалості протягом
двох років підряд є порушенням вимог
ст. 80 КЗпП України. Відповідно до
табелів обліку робочого часу факт
роботи в нічний час не встановлений (
а.с. 5 -6 ).

З трудового договору вбачається, що
договір розірваний сторонами 15 липня
2013 року, ОСОБА_1 звільнений з роботи за
ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.
Трудовий договір від 26 жовтня 2010 року
за №0 знято з реєстрації 15.07.2013
року Кіровоградським МРЦЗ.

Заборгованість відповідача перед
позивачем по заробітній платі за
період з 01.10.2010р. по 15.07.2013р. складала 34
081,10 грн., частково відповідачем було
сплачено заробітну плату за перші
чотири місяці у сумі 3312,29 грн., та 4000 грн.
( 34 081,10 грн. - 3312,29 грн. - 4000грн.) = 26 768,81 грн.
- 3369,40 грн. ( податок з нарахованих сум ).

Приймаючи до уваги те, що відповідач
при звільненні позивача не виплатив
нараховану йому заробітну плату,
заборгованість якої на даний час
складає 23399,40 грн. та компенсацію за
невикористані дні щорічної відпустки
з 01.01.2011р. по 01.07.2013р. ( 24 дн.+ 24дн. +12 дн. =60
дн.), сума нарахованої заробітної плати
складає 30 340 грн. : 877 грн. = 34,59 грн. х 60 дн.
=

2075,70 грн. без податку становить 1837,40
грн., тому вказана сума підлягає
стягненню на користь позивача з
Приватного підприємця ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК
України з Приватного підприємця ОСОБА_2
підлягає стягненню судовий збір на
користь держави у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

Вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати та компенсації за
невикористані дні щорічної відпустки -
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_2 ( ідентифікаційний код: НОМЕР_1 )
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_2
нараховану, але не виплачену заробітну
плату та компенсацію за невикористані
дні щорічної відпустки у розмірі 25 236,80
грн.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_2 ( ідентифікаційний код: НОМЕР_1 )
судовий збір на користь держави у
розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про
перегляд заочного рішення може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії. Рішення набирає
законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК
України.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Циганаш І.А.