Справа № 192/338/14
Провадження № 2/192/248/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2014 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у
судді Омелюх В.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
Позивач з урахуванням заяви від 01
квітня 2014 року про зменшення розміру
позовних вимог звернувся до суду з
позовом до відповідача про стягнення
боргу за договором позики.
На обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що 11 листопада 2011
року між ним та відповідачем ОСОБА_2
було укладено договір позики у формі,
за яким він передав відповідачеві
грошові кошти у розмірі 1000 доларам США,
а відповідач зобов'язався повернути
суму позики не пізніше, ніж до 10 лютого
2012 року, але свого зобов'язання не
виконує, в зв'язку з чим він був
змушений з березня 2011 року до кінця 2012
року неодноразово звертатися до
відповідача по питанню повернення
взятих в борг коштів, після чого
відповідачем на виконання умов
договору 31 січня 2013 року було повернуто
частину боргу у розмірі 200 доларів США,
а інша частина боргу в визначений
договором строк повернута не була,
внаслідок чого він був змушений
звернутися до суду з даним позовом для
примусового стягнення з відповідача
Після звернення з позовом до суду на
виконання зобов'язань за договором
позики відповідач 28 лютого 2014 року
повернув частину боргу в сумі 150
доларів США, а інша частина боргу у
розмірі 650 доларів США, що станом на 31
березня 2014 року за курсом НБУ становить
7148 гривень 77 копійок, відповідач ні в
установлений договором строк, ні після
звернення з даним позовом до суду не
повернув, в зв'язку з чим прохав
стягнути з відповідача зазначену суму
боргу в примусовому порядку.
Позивач, який належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, у судове засідання не з'явився,
надавши суду письмову заяву (а.с.17), за
якою прохав розглядати справу у його
відсутність, позовні вимоги підтримав
у повному обсязі та прохав їх
задовольнити, а в разі неявки
відповідача не заперечував проти
розгляду справи в порядку заочного
Відповідач ОСОБА_3, який про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином відповідно до вимог ч.5
ст.74 ЦПК України за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
проживання та за допомогою SMS
повідомлення (а.с.12-13) в судове
засідання не з'явився.
В зв'язку з неявкою у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197,
ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати
розгляд справи у відсутність сторін,
які належним чином повідомлені про час
та місце розгляду справи та подали
заяви про розгляд справи у їх
відсутність, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
та в порядку заочного провадження по
наявним у справі доказах .
Суд, дослідивши надані докази,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
Відповідно ст.10,11,60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості, а суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом, а
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі, і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір, а доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язується вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому відповідно до вимог ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
та згідно ст.ст. 527-530 ЦК України
належними сторонами і у визначений
зобов'язанням строк. Якщо строк(термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час, а боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
За договором позики відповідно до
вимог ст.ст.1046,1047 ЦК України одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж саму суму
грошових коштів(суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості, при цьому договір позики є
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками, договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, а на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Відповідно до вимог ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливістю
виконання ним грошового зобов'язання,
при цьому в разі прострочення
виконання такого зобов'язання на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
борг з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
У судовому засіданні встановлено, що 11
листопада 2011 року між сторонами було
укладено в письмовій формі договір
позики (а.с.4), за яким позивач надав у
борг відповідачеві грошові кошти у
сумі 1000 доларів США, а відповідач
зобов'язався повернути суму позики не
пізніше, ніж до 10 лютого 2012 року, про що
відповідачем власноручно було
написано письмову розписку, а
зазначене свідчить про наявність між
сторонами договірного зобов'язання,
яке за формою та змістом відповідає
вимогам ст.1046-1047 ЦК України та за яким
сторони досягли домовленості за усіма
суттєвими умовами договору.
В установлений договором позики строк
відповідач борг повернув частково,
сплативши позивачеві на виконання умов
договору в 31 січня 2013 року 200 доларів
США та 28 лютого 2014 року - 150 доларів США,
що підтвердив в своїх письмових заявах
позивач (а.с.2-3, 17).
В той же час, залишок боргу у розмірі 650
долара США відповідач позивачеві не
повернув, в тому числі і після
звернення позивача з даним позовом до
суду, про що свідчить заява позивача
про зменшення суми боргу з урахуванням
частини повернутого боргу 28 лютого 2014
З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що в судовому
засіданні було належними та
допустимими доказами безспірно
встановлено, що відповідач отримав від
позивача в борг грошові кошти в
загальній сумі 1000 доларів США,
зобов'язавшись в обумовлений за
домовленістю сторін в договорі позики
строк повернути борг, але свого
зобов'язання по сплаті коштів в
установлений письмовим договором
позики строк в повному обсязі не
виконав, в тому числі і після звернення
позивача з даним позовом до суду про
примусове стягнення відповідача боргу
за договором позики, внаслідок чого
сума неповернутого боргу підлягає
стягненню з відповідача в примусовому
порядку, оскільки відповідно до
ст.ст.526,527,629 ЦК України зобов'язання
мають виконуватися належним чином, в
строки та порядку, визначеному законом
чи договором, оскільки відповідно до ч.1
ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, в зв'язку з чим з
відповідача необхідно стягнути на
користь позивача за рішенням суду
заборгованість за договором позики в
розмірі 650 доларів США, що еквівалентно
за курсом НБУ 7148 гривням 77 копійок.
Крім цього, в зв'язку з задоволенням
позову з відповідача необхідно
стягнути на користь позивача понесені
ним судові витрати при зверненні з
позовом до суду у вигляді оплати
судового збору.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.509,526,527-530, 546,547,549,550,577, 625, 635, 1046-1048 ЦК
України; ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212-215,224-228 ЦПК
України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг в сумі 7148 (сім тисяч сто сорок
вісім) гривень 77 копійок та судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Солонянський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачами в апеляційному порядку,
а строк на апеляційне оскарження
рішення суду починає відраховуватися з
дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

ГОЛОВУЮЧА: суддя