Справа №6-337-201/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2014 року
Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді
Кучерук І.Г.

при секретарі Латій
В.О.

розглянувши подання державного
виконавця Хортицького ВДВС
Запорізького МУЮ про обмеження виїзду
за кордон осіб які мають невиконані
зобов'язання покладені на них судовим
рішенням

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Хортицького ВДВС
Запорізького МУЮ Андрєєва В.С.
звернулася до суду з поданням, в якому
просить прийняти вмотивоване рішення
щодо тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документу боржника ОСОБА_2
до виконання зобов'язань згідно
виконавчого документу. Також просить
подання розглянути по суті без участі
державного виконавця.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши всі представлені докази в
сукупності, суд вважає, що подання не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що на підставі рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 15.08.2011 року про стягнення
з ОСОБА_2(іпн НОМЕР_1) на користь
«Акціонерного комерційного промислово
інвестиційного банку» заборгованості
за кредитним договором №15-5813 від 22.11.2006
року у розмірі 6503,48 грн., Хортицьким
районним судом м. Запоріжжя 21.11.2011 року
видано виконавчий лист.

Відповідно до наданих суду копій
документів, державний виконавець робив
запити до бази даних АІС «Автомобіль»,
«Державного технічного огляду»,
Державної податкової служби України,
робив виклики боржника ОСОБА_2 , виходив
за адресою боржника.

Вмотивовуючи своє рішення про відмову
у задоволенні подання державного
виконавця Хортицького ВДВС
Запорізького МУЮ про обмеження виїзду
за кордон осіб які мають невиконані
зобов'язання покладені на них судовим
рішенням, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну» від 21 січня 1994року (зі
змінами), громадянин України може бути
обмежений управі виїзду за кордон, якщо
відносно нього діють неврегульовані
аліменти, договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору у передбачених
законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується при виконанні судових
рішень, ухвалених у порядку,
передбаченому ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК
України, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Із наведеного уявляється, що обмеження
виїзду за кордон може бути застосоване
у разі наявності доказів про ухилення
боржника від виконання рішення суду.

У ст. 31 Закону України «Про виконавче
провадження» є припис за яким копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження про
відкриття виконавчого провадження
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Проте, в наданих суду матеріалах
відсутні дані про те, що боржник був
повідомлений про вчинення виконавчих
дій та викликався до виконавчої служби
і ухилився від сплати боргу.

З копії акту державного виконавця про
не відкриття дверей за адресою
мешкання боржника, не можливо
встановити коли він був складений.

Копія виклику до державного виконавця
боржника ОСОБА_2 датована 10.03.2014 року, а
зобов'язано боржника з'явитися до
виконавця 11.03.2014 року, також копія
вимоги державного виконавця до
боржника ОСОБА_2 датована 19.03.2014 року, а
зобов'язано боржника з'явитися до
виконавця 20.03.2014 року. З документів не
вбачається, що вони були отримані
боржником. Даних про застосування
штрафних санкцій та примусового
приводу суду не надано.

Крім того, відповідно до копії
виконавчого листа №2-121611 від 21.11.2011
року, видно що борг не стягнуто та
виконавчий лист було повернуто 21.03.2013
року стягувачеві на підставі п.2 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження».

Згідно до п.2 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Таким чином з матеріалів видно, що
виконавчий лист №2-121611 від 21.11.2011 року
був повернутий стягувачеві -
«Акціонерний комерційний промислово
інвестиційний банк».

Документів які б свідчили про
відновлення виконавчого провадження
та взагалі перебування на виконанні у
Хортицькому ВДВС Запорізького МУЮ
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2-121611 від
21.11.2011 року, суду не надано.

За наявності викладеного, не доведено
ухилення ОСОБА_2 від сплати
заборгованості, а також і те, що її
належним чином викликали до Державної
виконавчої служби, надавали постанову
про відкриття виконавчого провадження.
Тому подання є необґрунтованим і
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну», Закону України «Про
виконавче провадження», ст.33
Конституції України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця Хортицького ВДВС
Запорізького МУЮ про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу боржника ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1,
іпн НОМЕР_1, АДРЕСА_1) - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до
Апеляційного суду Запорізької області
через Хортицький районний суд м.
Запоріжжя на протязі п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: