Справа № 694/725/14-ц
Провадження №6/694/184/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

28.04.2014 року м.
Звенигородка

Звенигородський райсуд Черкаської
області в складі:

головуючого судді
Дудніченко В.М.

при секретарі
Літвін Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Звенигородка
подання державного виконавця відділу
ДВС Звенигородського РУЮ про обмеження
громадянки ОСОБА_1, у праві виїзду за
межі України,-

в с т а н о в и в:

державний виконавець ВДВС
Звенигородського РУЮ звернувся до суду
з поданням про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України. Подання мотивує тим, що на
виконанні у ВДВС Звенигородського РУЮ
перебуває виконавчий лист № 2-503 від
04.03.2002 року, виданий Звенигородським
районним судом Черкаської області про
стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер не відомий,
жительки АДРЕСА_1, аліментів в розмірі
1/2 частини заробітків щомісячно на
користь дітей. 16.01.2006 року державний
виконавець виніс постанову про
відкриття виконавчого провадження за
цим виконавчим документом. Однак
станом на 01.04.2014 року ОСОБА_1 не виконала
свого зобов'язання і її заборгованість
за виконавчим листом становить 58583,69
грн.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився, подав заяву про
розгляд справи без його участі.

У відповідності до ч.2 ст.377-1 ЦПК
України, суд негайно розглядає подання,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця. Неявка
представника відділу ДВС
Звенигородського РУЮ не є перешкодою
для розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб які беруть участь в справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 197
ЦПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали подання, суд
приходить до висновку, що воно не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзд в
Україну громадян України»
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
або громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, у
випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
Законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням - до виконання
зобов'язань.

Виходячи з вищевказаних правових норм,
державний виконавець має право на
звернення з поданням до суду про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон лише у разі ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням суду зобов'язань. Наявність
самого зобов'язання не наділяє
державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон, а факт ухилення має
підтверджуватись сукупністю доказів,
які державний виконавець зазначає у
поданні та додає до нього.

Проте, з подання та доданих до нього
документів не вбачається, які заходи
щодо виконання виконавчого листа №2-503
від 04.03.2002 року, за яким ОСОБА_1 є
боржником, вжито державним виконавцем,
крім винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження від 16.01.2006
року. Не надано навіть доказів того, що
ОСОБА_1 отримала постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Даних про те, що державним виконавцем
були зроблені запити до відповідних
державних органів для встановлення та
виявлення рухомого чи нерухомого
майна, зареєстрованого за боржником на
праві приватної власності, з метою
примусово виконання рішення,
направлені попередження боржнику та
здійснено виклики його до ВДВС
Звенигородського РУЮ, не представлено.

Таким чином, державним виконавцем не
доведено факт ухилення боржника від
виконання зобов'язання, покладеного на
нього судовим рішенням, а тому у суду
відсутні підстави для задоволення
подання державного виконавця щодо
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись п.
18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження", ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзд в Україну громадян України», ст.
377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні подання
державного виконавця ВДВС
Звенигородського РУЮ про обмеження
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер не відомий, жительки АДРЕСА_1, у
праві виїзду за межі України до
погашення заборгованості по
виконавчому листу № 2-503 від 04.03.2002 року,
виданому Звенигородським районним
судом Черкаської області.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Черкаської області
через Звенигородський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 5 днів з дня отримання копії
цієї ухвали.

Суддя