Єдиний унікальний номер 257/855/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4213/2014
Головуючий в 1 інстанції Павленко Л.М.
Доповідач Дундар І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Янчук Т.О., Мірута О.А.

при секретарі Чекіній А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тесс Тур
Крим» до ОСОБА_2, третя особа Товариство
з обмеженою відповідальністю «Крим
Готель Сервіс» про стягнення коштів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду
м.Донецька від 01 квітня 2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з даним позовом, в якому вказав,
що 28 січня 2013 року між ТОВ «Крим Готель
Сервіс» та ТОВ «Тесс Тур Крим» було
укладено договір про квоту місць, за
яким ТОВ «Тесс Тур Крим» на період з 01
червня 2013 року по 19 вересня 2013 року
повинно оплатити ТОВ «Крим Готель
Сервіс» номера в готельному комплексі
«Ripario Hotel Group» 2350460 грн. з відповідною
знижкою, для подальшого їх надання
відпочиваючим за публічною ціною.
Відповідач замовив і отримав
відпочинок з 29 липня 2013 року по 11 серпня
2013 року на суму 27961,70 грн. За свій
відпочинок не розрахувався. Просили
стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Тесс
Тур Крим» 27961,70 грн. за надані послуги
по харчуванню і проживанню у
готельному комплексі «Ripario Нotel Group» з 29
липня 2013 року по 11 серпня 2013 року,
судові витрати.

Рішенням Київського районного суду
м.Донецька від 01 квітня 2014 року позов
ООО «Тесс Тур Крим» задоволено:
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ООО «Тесс
Тур Крим» 27961,70 грн. за надані послуги
по харчуванню і проживанню у
готельному комплексі «Ripario Hotel Group» з 29
липня 2013 року по 11 серпня 2013 року та
судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду скасувати, ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог ТОВ «Тесс Тур Крим», оскільки
судом неповно з»ясовані обставини, що
мають значення для справи, недоведені
обставини, які суд вважав
встановленими, неправильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права: позивач не мав
право на звернення до суду, оскільки є
неналежним позивачем в розумінні
приписів цивільного законодавства, між
сторонами жодного правочину не
укладалось, домовленостей не було, не
надано доказів, які б підтверджували
наявність правової підстави стягнення
суми, отримання послуг, прийнято
документ, як належний доказ, який
укладений між позивачем та ТОВ «Крим
Готель Сервіс», який не стосується
ОСОБА_2 та містить суперечливу
інформацію, порушено порядок надання
доказів.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримала апеляційну
скаргу, просила задовольнити.

Інші особи до суду не з»явились, про
день та час розгляду справи
повідомлялись належним чином -
телефонограмами, які передані 22 квітня
2014 року та зареєстровані в Журналі
телефонограм за №№486, 487.

Заслухавши доповідача, пояснення
присутніх осіб, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з положень
ст.ст.525, 526, 633 ЦК України.

Але з такими висновками суду
погодитися неможливо.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувались вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам закону рішення суду
не відповідає.

Судом першої інстанції під час
розгляду справи встановлено факт
укладання договору позивачем ТОВ «Тесс
Тур Крим» та ТОВ «Крим Готель Сервіс»
про квоту місць у гостинічному
комплексі «Ripario Hotel Group». За актом №
ОУ-0000798 від 28 січня 2013 року, ОСОБА_2
користувався послугами в готелі з 29
липня 2013 року по 11 серпня 2013 року.
Витрати за послуги склали 27961,70 грн.
Позивач, як юридична особа, сплатила
кошти за договором ТОВ «Крим Готель
Сервіс».

Звертаючись до суду з даним
позовом, ТОВ «Тесс Тур Крим» посилались
на ст.ст.525, 526, 633, 901 ЦК України.

Дійсно, на підставі ст.525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом,
ст.526 - зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, ч.1, 2 ст.633 - публічним є
договір, в якому одна сторона -
підприємець взяла на себе обов'язок
здійснювати продаж товарів, виконання
робіт або надання послуг кожному, хто
до неї звернеться (роздрібна торгівля,
перевезення транспортом загального
користування, послуги зв'язку, медичне,
готельне, банківське обслуговування
тощо), умови публічного договору
встановлюються однаковими для всіх
споживачів, крім тих, кому за законом
надані відповідні пільги.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі

Виходячи з положень ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. ст. 57, 212 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Жоден
доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Суд першої інстанції на зазначені
положення законів уваги не звернув та
дійшов помилкового висновку про
задоволення позовних вимог, в той час
як в матеріалах справи відсутні
належні та допустимі доказі існування
будь-яких договірних зобов»язань між
сторонами.

Посилаючись на договір №11, укладений 28
січня 2013 року між ТОВ «Тесс Тур Крим» -
Замовник та ТОВ «Крим Готель Сервіс» -
Виконавець про квоту місць у
гостинічному комплексі «Ripario Hotel Group»,
суд першої інстанції не дав оцінки
тому, що в договорі відсутні будь-які
відомості щодо відповідача (арк..спр.5-9).

З акту № ОУ-0000798 виходить, що Виконавцем
проведено роботи за договором, в тому
числі відносно ОСОБА_2 з 29 липня 2013 року
по 9 серпня 2013 року на суму 22092,8 грн.
(арк..спр.10-11). Але з даного акту не
вбачається, що дані роботи проводились
саме в гостинічному комплексі «Ripario Hotel
Group». Крім того, зміст наданих ОСОБА_2
робіт, вказаних в акті, суперечить
відомостям, викладеним в договорі. Так,
за актом виходить, що ОСОБА_2 надавались
проживання, сніданок, обід та вечеря, в
той час як за договором Виконавець
зобов»язаний був забезпечити третім
особам проживання та сніданок.

Також суд не звернув уваги, що за
змістом реєстраційної карти на ім»я
ОСОБА_2 (арк..спр.12) при поселенні гість
повинен був внести передоплату в
розмірі повної вартості проживання.

Суд першої інстанції вважав
встановленим, що витрати за послуги
склали 27961,70 грн., які позивач, як
юридична особа, сплатив за договором
ТОВ «Крим Готель Сервіс».

З додаткової угоди від 10 вересня 2013
року до договору про квоту місць від 28
січня 2013 року (арк..спр.57) вбачається, що
сторони дійшли згоди про те, що у разі
не оплати гостинічних послуг
(проживання, харчування та інші супутні
послуги) в курортному комплексі «Ripario
Hotel Group» відпочиваючим (за Договором
третьою особою), Виконавець передає
Замовнику право вимоги оплати даних
послуг з відпочиваючого.

В той же час в матеріалах справи
відсутні докази того, що позивач
оплатив саме послуги, які були надані
ОСОБА_2, замість нього. Наявні у справі
платіжні доручення (арк..спр.58-104)
свідчать лише про сплату ТОВ «Тесс Тур
Крим» на адресу ТОВ «Крим Готель
Сервіс» без посилання на конкретні
прізвища, так званих, третіх осіб за
договором.

Таким чином, суд першої інстанції
порушив норми матеріального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, обставини, які суд
вважав встановленими, недоведені.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з"ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Виходячи з викладеного, рішення
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316 ЦПК України,
апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Київського районного суду
м.Донецька від 01 квітня 2014 року
скасувати.

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тесс Тур Крим» до
ОСОБА_2, третя особа Товариство з
обмеженою відповідальністю «Крим
Готель Сервіс» про стягнення коштів
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Судді: