Справа №173/67/14-ц
Провадження №2/173/326/2014
м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю. при
секретарі судового засідання
Демяненко С.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати
та відшкодування моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернувся до
Верхньодніпровського районного суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заробітної плати та відшкодування
моральної шкоди. В обґрунтування
позовної заяви зазначено, що з 20
березня 2011 року позивач працював на
посаді бригадира овочівницької
бригади в товаристві з обмеженою
відповідальністю «Тепличний комбінат
«Прогрес» без офіційного оформлення
трудових відносин на підставі усної
домовленості з ОСОБА_2. 20 листопада 2011
року був звільнений за згодою сторін,
проте розрахунок при звільненні не
отримав. Не зважаючи на неодноразові
звернення до відповідача
заборгованість по заробітній платі в
сумі 4500 грн. не була сплачена. Внаслідок
незаконних дій відповідача позивач
вважає, що йому було завдано моральну
шкоду, яка полягала у втраті нормальних
життєвих зв'язків, що вимагало
додаткових зусиль для організації
свого життя. А тому позивач просив суд
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість по заробітній платі в
сумі 4500 грн. та 2000 грн. в рахунок
відшкодування завданої моральної
В судовому засіданні позивач
позов підтримав та просив суд
задовольнити заявлені позовні вимоги.
Суду пояснив, що працював неофіційно,
проте виконував покладені на нього
обов'язки. В листопаді 2011 року було
припинено трудові відносини з
відповідачем, проте заборгованість по
заробітній платі він не отримав. У
зв'язку з чим звернувся до прокуратури.
В наслідок перевірки, проведеною
прокуратурою, ОСОБА_2 притягували до
кримінальної відповідальності за не
оформлення трудових відносин з
працівниками товариства з обмеженою
відповідальністю «Тепличний комбінат
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, в
судове засідання не з'явилася, причини
неявки суду не повідомила, заяву про
розгляд справи без її участі не надала.
У відповідності до ст. 224
Цивільного процесуального кодексу
України судом було постановлено ухвалу
про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення
позивача, допитавши свідків,
дослідивши письмові докази у справі,
оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі обставини
та відповідні їм правовідносини.
З 20 березня 2011 року до 20 листопада
2011 року ОСОБА_1 працював без оформлення
трудових відносин бригадиром
овочівницької бригади в товаристві з
обмеженою відповідальністю «Тепличний
комбінат «Прогрес», директором якого є
ОСОБА_2. Дана обставина підтверджується
ухвалою Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 2 грудня 2013 року, згідно з
якою судом було встановлено, що ОСОБА_2,
займаючи посаду директора товариства з
обмеженою відповідальністю «Тепличний
комбінат «Прогрес» не оформила трудові
відносини з найманими працівниками, в
тому числі, з ОСОБА_1 (а.с.5-7), подякою, яка
була вручена ОСОБА_1 як бригадиру
товариства з обмеженою
відповідальністю «Тепличний комбінат
«Прогрес» 20 листопада 2011 року
директором ОСОБА_2 (а.с.4) та показами
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які кожний
окремо підтвердили факт роботи ОСОБА_1
в товаристві з обмеженою
відповідальністю «Тепличний комбінат
«Прогрес» в 2011 році.
Згідно з ч. 3 ст. 24 КЗпП України
укладення трудового договору
оформляється наказом чи
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу, а
згідно з ч. 4 ст. 24 КЗпП України -
фактичний доступ до роботи
прирівнюється до укладення трудового
договору. Відповідно до п. 7 постанови
Пленуму ВСУ «Про практику розгляду
судами трудових спорів» № 9 від 6
листопада 1992 року фактичний доступ до
роботи вважається укладанням
трудового договору незалежно від того,
чи було прийняття на роботу належним
чином оформлене, якщо робота
проводилась за розпорядженням чи
відома власника або уповноваженого ним
Отже судом встановлено, що між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як директором
товариства з обмеженою
відповідальністю «Тепличний комбінат
«Прогрес» було укладено трудовий
20 листопада 2011 року було
припинено трудові відносини між
позивачем та відповідачем, проте
розрахунок при звільненні не було
проведено. Заборгованість по
заробітній платі становить 4500 грн., що
підтверджується показаннями свідків,
які були допитані в судовому засіданні.
Так свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що
працював з ОСОБА_1 в товаристві з
обмеженою відповідальністю «Тепличний
комбінат «Прогрес». 20 листопада 2011 року
підприємство фактично припинило свою
діяльність і з працівниками, які
працювали офіційно директор
розрахувалася, а з ОСОБА_1 не було
проведено розрахунок. Йому відомо, що
заробітна плата позивача складала 1700
грн., оскільки він працював заступником
директора по виробничій частині і йому
відомо, хто яку заробітну плату
отримував. Заробітна плата ОСОБА_1 не
сплачувалась близько трьох місяців.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що
працював з ОСОБА_1 в товаристві з
обмеженою відповідальністю «Тепличний
комбінат «Прогрес» до 20 листопада 2011
року. Він виконував покладені на нього
обов'язки, проте за останні три місця
перед звільнення заробітна плата не
виплачувалась. Йому відомо, що позивач
отримував заробітну плату 1700 грн. і під
час звільнення розрахунку з ним не було
Оскільки відповідач, будучи
належним чином повідомлений про судові
засідання, в судові засідання не
з'являлася, заперечення проти позову не
надала, будь-яких доказів на
спростування доводів позивача не
надала, суд вважає доведеним факт
невиплати заборгованості по
заробітній платі ОСОБА_1 в сумі 4500 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення
провести розрахунок з працівником.
Проте, як встановлено в судовому
засіданні, при звільненні розрахунок з
ОСОБА_1 проведено не було, що є
порушенням трудового законодавства. З
урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в цій частині є законними та
Відповідно до с. 237-1 КЗпП України у
разі, якщо порушення законних прав
працівника призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, власником або
уповноваженим ним органом провадиться
відшкодування моральної шкоди.
Судом встановлено, що в наслідок
порушення права та своєчасну виплату
заробітної плати та проведення
розрахунку при звільненні позивачу
завдано моральну шкоду, яка полягала у
додаткових зусиллях, які він прикладав
для відновлення свого порушеного
права, зокрема звернення його до
прокуратури та суду, яку суд,
враховуючи вимоги розумності і
справедливості оцінює в 500 грн. А тому
позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл
судових витрат у відповідності до ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України, приймаючи до уваги, що
позивача було звільнено від сплати
судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5
Закону України "Про судовий збір", суд
вважає, що судовий збір підлягає
стягненню з відповідача в дохід
Згідно п.2 ч.1 ст. 367 Цивільного
процесуального кодексу України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про присудження працівнику
заробітної плати - у межах суми платежу
Враховуючи вищевикладене,
керуючись ст. 24, 47, 237-1 КЗпП України,
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-233, 367 ЦПК України
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заробітної плати та відшкодування
моральної шкоди - задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
(зареєстрована: АДРЕСА_1) на користь
ОСОБА_1, (ін.н. НОМЕР_1) ІНФОРМАЦІЯ_3,
(зареєстрований: АДРЕСА_2)
заборгованість по заробітній платі в
сумі 4500 грн. та в рахунок відшкодування
завданої моральної шкоди 500 грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
(зареєстрована: АДРЕСА_1) судовий збір в
дохід держави у розмірі 243 грн.
Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення
заборгованості по заробітній платі
у межах суми платежу
за один місяць.
Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання
Позивач має право оскаржити рішення
суду шляхом подання апеляційної скарги
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко