єдиний унікальний номер 217/2495/13-ц
номер провадження 2/217/141/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2014 року Авдіївський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Соболєвої І.П.,

при секретарі - Сильчевій Ю.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -
адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Авдіївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання повнолітнього сина, який
продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання повнолітнього
сина та просила стягнути з відповідача
на користь позивача аліменти на
утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ?
заробітку (доходу) щомісячно (але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку),
починаючи з дня подання позову та до
досягнення сином двадцяти трьох років
або до припинення ним навчання.

Відповідач з позовом не погодився,
надав суду письмові заперечення проти
позову, у яких зазначив, що при
розірванні шлюбу він домовився з
позивачем, що залишає позивачу усе
майно, набуто у період шлюбу, а позивач
не буде звертатися до суду про
стягнення аліментів на утримання
дітей. Однак домовленостей позивач не
виконав, звернувся до суду з позовом
про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину. Рішенням суду від
02.04.2012 р. з відповідача стягувались
аліменти а утримання сина. Відповідач
також вказує, що за час праці у шахті
захворів та має 3 групу інвалідності,
отримує пенсію, а також має на
утриманні мати та дружину з її сином,
який навчається на денної формі
навчання. Відповідач зазначає, що
оскільки позивач працює та має
стабільну заробітну плату, а також
працює старший син, то позивач в змозі
самостійно утримати сина. На підставі
наведеного просив у задоволенні позову
відмовити.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, надав суду пояснення
аналогічні викладеним, наполягав на
задоволенні позову та вважав
справедливим стягнути з відповідача
аліменти у розмірі ? частині його
доходів.

Представник відповідача в судовому
засіданні надала пояснення, аналогічні
викладеним у запереченнях, просила у
задоволенні позову відмовити.

Розглянувши цивільну справу в межах
заявлених позовних вимог, заслухавши
учасників справи, дослідивши матеріали
справи і докази в їхній сукупності,
судом встановлено:

Батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
відповідач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1,
про що в Книзі реєстрації народжень
Авдіївського міського відділу
реєстрації актів громадянського стану
Донецької області 9 листопада 1995 року
зроблено відповідний актовий запис за
№ 228.

5 липня 2001 року шлюб між позивачем та
відповідачем розірваний, про що
відділом реєстрації актів
громадянського стану Авдіївського
міського управління юстиції Донецької
області в Книзі реєстрації актів про
розірвання шлюбу зроблений
відповідний запис за № 116.

Рішенням Авдіївського міського суду
Донецької області від 30.11.2012 р.
зменшений розмір аліментів на
утримання неповнолітнього ОСОБА_4, що
стягуються з відповідача щомісячно до
повноліття дитини на користь позивача
на підставі рішення цього суду від
02.04.2012 р., з ? до 1/6 частин від усіх видів
заробітку(доходу), але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку.

На час звернення позивача до суду
ОСОБА_4 виповнилось 18 років та він
навчається на першому курсі денного
відділення Ясинуватського
будівельного технікуму транспортного
будівництва з 01.09.2013 р., строк
закінчення закладу - 30.06.2016 р., що
підтверджується довідкою технікуму
від 17.09.2013 р. Проти цього факту сторона
відповідача не заперечує.

ОСОБА_4 мешкає разом з позивачем, що
підтверджується довідкою КП «СЄЗ»
Авдіївської міської ради від 17.10.2013 р.

З товарних чеків встановлено, що
щоденно повнолітній син ОСОБА_4
потребує на харчування 30 грн.,
транспортні витрати на проїзд до місця
навчання - 10 грн., спеціальний одяг на 6
місяців вартістю 240 грн., канцелярські
товари - 289 грн., книги та інші товари - 170
грн. , тобто у середньому на день - 45 грн.,
а на місяць - 1 350, 00 грн. З пояснень
позивача встановлено, що ОСОБА_4 добре
навчається та отримує стипендію у
розмірі 470 грн.

Враховуючі зазначені факти, судом
встановлено, що ОСОБА_4 додатково
щомісяця потребує матеріальної
допомоги у розмірі не менш ніж 880 грн.

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться
на обліку в Управлінні пенсійного
фонду і отримує пенсію по інвалідності
внаслідок загального захворювання
інвалідом 3 групи за списком № 1 в
розмірі 786, 20 грн. у місяць за
відрахуванням аліментів, що
підтверджується довідкою УПФ від 27.11.2013
р.

З пояснень сторони відповідача
встановлено, що відповідач має на
утриманні мати ОСОБА_5, яка отримує
пенсію за віком у розмірі 1 077, 65 грн. та
потребує приймання ліків.

У судовому засіданні позивач та
сторона відповідача не заперечували
той факт, що повнолітній син постійно
мешкає з позивачем, позивач фактично
утримує дитину. Також сторони не
заперечували, що на час розгляду справи
у суді відповідач не приймає участі в
утриманні дитини.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи
докази, всебічно, повно та об'єктивно
з'ясував обставини справи, враховуючи,
що цивільне судочинство здійснюється
за принципом диспозитивності, суд
вважає, що заявлені позовні вимоги
підлягають задоволенню частково, з
наступних підстав:

На підставі ч. 1 ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Навчання повнолітнього ОСОБА_4 є його
основним заняттям про що свідчить
форма навчання на денному відділенні
технікуму.

Суд вважає доведеним факт, що
повнолітній син учасників справи у
зв'язку з навчанням потребує
матеріальної допомоги. Таку допомогу
згідно ст. 199 СК України мають надавати
батьки повнолітньої дитини.

Суд, оцінюючи надані сторонами докази,
приймаючи до уваги, що відповідач має
постійних дохід у вигляді пенсії, 3
група інвалідності надає можливість
48-мі річному відповідачу працювати,
відповідач раніш сплачував аліменти у
розмірі 1/6 частині доходів на
неповнолітнього ОСОБА_4 при наявності
тих же обставин, яки існують і після
досягнення дитиною повноліття, вважає,
що відповідач може надавати своєму
сину матеріальну допомогу. Суд не
приймає до уваги посилання відповідача
на утримання дружини ї її дитиною як на
підставу звільнення від виконання
батьківського обов'язку утримувати
повнолітнього сина, який продовжує
навчання.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує, що разом з відповідачем
обов'язок утримувати сина несе і
позивач, приймає до уваги інвалідність
та одночасно працездатність
відповідача, постійний характер його
доходів, утримання відповідачем своєї
непрацездатної матері, стан здоров'я та
матеріальне становище повнолітнього
сина, який потребує матеріальної
допомоги, та з урахуванням вимог ст.ст.
182, 200 СК України вважає, що є
справедливим визначити аліменти у
розмірі 1/8 частини заробітку (доходу)
платника аліментів, але не менш 30
відсотків прожиткового мінімуму для
особи відповідного віку.

Вирішуючи питання щодо стягнення
аліментів на користь позивача, як
просить ОСОБА_1, суд має зазначити, що
позивачем не враховано, що з
урахуванням ст.ст. 179, 198, 199 СК України, ч.
3 п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня
2006 року N 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
матері не належать на праві власності
аліменти на повнолітнього сина,
аліменти на таку дитину стягуються на
користь повнолітнього сина (доньки).
Разом з цим згідно ч. 3 ст. 199 СК України
право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання. Отже на підставі зазначених
правових норм суд вважає, що аліменти з
відповідача слід стягнути на користь
повнолітнього ОСОБА_4.

В силу ст.88 ЦПК України підлягає
стягненню з відповідача судовий збір
на користь держави в сумі 229 грн. 40 коп.

На підставі ч. 2 ст. 51 Конституції
України, ст.198-200 Сімейного Кодексу
України, керуючись ст. 1, 3, 10, 11, 15, 60, 61, 88,
213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання повнолітнього
сина, який продовжує навчання, -
задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, ІПН НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_2, аліменти у розмірі 1/8 частини
заробітку (доходу) ОСОБА_3, але не
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для особи відповідного віку,
починаючи стягнення з 18 жовтня 2013 року
і до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох
років за умови продовження навчання.

В задоволенні іншій частині позову -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, ІПН НОМЕР_1, на користь
місцевого бюджету міста Авдіївка
судовий збір в розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Донецької
області через Авдіївський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні при
проголошенні рішення мають право
оскаржити рішення протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Соболєва І.П.