Справа № 562/1133/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2014 р. Здолбунівський
районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді
Мички І.М.

при секретарі
Прадош О.М.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м.Здолбунів цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання заповіту недійсним , -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду заяві позивач ОСОБА_1
просить визнати недійсним заповіт від
17 грудня 2010 року за №108, посвідчений
Богдашівською сільською радою
Здолбунівського району Рівненської
області, судові витрати покласти на
відповідача.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
являється онукою померлої ОСОБА_5, яка
згідно заповіту 10 грудня 2010 року, на
випадок смерті зробила таке заповітне
розпорядження: належну їй на праві
власності квартиру АДРЕСА_1 заповідає
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Цей заповіт
посвідчений ОСОБА_6, приватним
нотаріусом Здолбунівського районного
нотаріального округу Рівненської
області та зареєстрований в реєстрі за
№1235.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5
померла, після чого відкрилася
спадщина на нерухоме майно квартиру
АДРЕСА_1

Стверджує, що своєчасно прийняла
спадщину, в межах шести місяців після
смерті спадкодавця 19 березня 2013 року
подала заяву про прийняття спадщини
приватному нотаріусу Здолбунівського
районного нотаріального округу, що
стверджується витягом зі спадкового
реєстру.

Вказує, що не може реалізувати своє
право на спадщину шляхом отримання в
нотаріуса свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, так як дізналася
про існування іншого заповіту від
17.12.2010 року, посвідченого Богдашівською
сільською радою Здолбунівського
району та зареєстрованого в реєстрі за
№108.

Вважає, що заповіт від 17.12.2010 має бути
визнаний недійсним, оскільки його було
складено під впливом насильства та
погроз фізичною розправою з боку
відповідача ОСОБА_3, волевиявлення
ОСОБА_5 не було вільним та не
відповідало її волі.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала повністю, просить їх
задовільнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
просив у задоволенні позову відмовити
у повному обсязі. Вважає, що позовні
вимоги є необґрунтованими та
безпідставними, оскільки при
посвідченні заповіту від 17 грудня 2010
року було дотримано усі вимоги чинного
законодавства.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позову необхідно відмовити з наступних
підстав.

Як вбачається з свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 06.12.2012 року ОСОБА_5
померла, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З дослідженого заповіту від 17 грудня
2010 р., посвідченого ОСОБА_7,
секретарем виконавчого комітету
Богдашівської сільської ради
Здолбунівського району та
зареєстрованого в реєстрі за №108
встановлено, що ОСОБА_5, яка
народилася в с.Богдашів Здобунівського
району Рівненської області, мешкає в
АДРЕСА_1, на випадок своєї смерті
зробила розпорядження : усе її майно, що
буде їй належати на день її смерті, де б
воно не знаходилось і з чого не
складалось, а також все те, на що вона за
законом буде мати право заповіла у
повну власність своєму сину ОСОБА_3.

Статтею1247 ЦК України передбачено
загальні вимоги до форми заповіту,
зокрема: заповіт складається у
письмовій формі, із зазначенням місця
та часу його складання; заповіт має
бути особисто підписаний заповідачем.
Якщо особа не може особисто підписати
заповіт, він підписується відповідно
до частини четвертої статті 207 цього
Кодексу; заповіт має бути посвідчений
нотаріусом або іншими посадовими,
службовими особами, визначеними у
статтях 1251 1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною, сторонами вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Стаття 1251 ЦК України передбачає, якщо
у населеному пункті немає нотаріуса,
заповіт, крім секретного, може бути
посвідчений уповноваженою на це
посадовою, службовою особою
відповідного органу місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 37 Закону України Про
нотаріат у населених пунктах, де немає
нотаріусів, уповноважені на це
посадові особи органу місцевого
самоврядування посвідчують заповіти
(крім секретних).

У відповідності до п.8 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
посадовими особами виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських
Рад народних депутатів України,
нотаріальні дії вчиняються в
приміщенні виконавчого комітету
сільської, селищної, міської Ради
народних депутатів. В окремих
випадках, коли громадянин не може
з'явитися в зазначене приміщення, а
також коли того вимагають особливості
посвідчуваної угоди, нотаріальні дії
можуть бути вчинені поза вказаним

приміщенням.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст.1257 ЦК
України заповіт, складений особою, яка
не мала на це права, а також заповіт,
складений з порушенням вимог щодо його
форми та посвідчення є нікчемним. За
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Крім цього, згідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу свої вимог і заперечень.

Позивачем ОСОБА_1 суду не надано жодних
доказів, що у ОСОБА_5 не було вільного
волевиявлення на складання спірного
заповіту та що на неї чинився тиск з
боку відповідача чи будь-яких інших
осіб.

Таким чином, покликання позивача в
частині сумніву щодо вільного
волевиявлення на складання заповіту
від 17.12.2010 р. - не знайшло свого
підтвердження в судовому засіданні.

Судом встановлено, що заповіт від 17.12.2010
р. складений ОСОБА_5 та посвідчений
ОСОБА_7, секретарем виконавчого
комітету Богдашівської сільської ради
Здолбунівського району,
зареєстрований в реєстрі за №108 -
складений у письмовій формі, із
зазначенням місця та часу його
складання, особисто підписаний
заповідачем та посвідчений
уповноваженою на це посадовою особою
Богдашівської сільської ради
Здолбунівського району.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що підстав для визнання
недійсним заповіту, складеного 17.12.2010 р.
- не має.

На підставі, ст.ст. 203, 215, 1247, 1251, 1257 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 212-215
ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про визнання заповіту недійсним -
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Рівненської області через
Здолбунівський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
суду.

Суддя: