Провадження №2/521/1050/14
31 березня 2014 року
Малиновський районний суд міста Одеси
головуючого судді -
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
В провадженні вказаного складу суду
знаходиться на розгляді цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
Обґрунтовуючи пред'явлений позов та
пояснюючи підстави звернення до суду
позивач посилалась на ті обставини, що
сторони перебувають у шлюбі,
зареєстрованому 02 серпня 1996 року
Відділом РАГС виконкому
Білгород-Дністровської міськради
народних депутатів Одеської області,
актовий запис №166 від 02 серпня 1996 року.
В теперішній час між подружжям
припинені шлюбні відносини, спільного
господарства сторони не ведуть, на
підставі різних поглядів на сумісне
життя позивач втратила до відповідача
почуття кохання і поваги, шлюб носить
формальний характер. У зв'язку із
викладеними обставинами, позивач
звернулась в суд з даним позовом про
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилась, повідомлялась судом про
розгляд даної справи, причини неявки
суду не відомі, але від позивача
надійшла заява про підтримання позову
та розгляд справи за відсутності
сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
неодноразово не з'явився, повідомлявся
судом про розгляд даної цивільної
справи, причини неявки суду не відомі.
Згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

З огляду на неявку відповідача по даній
цивільній справі, врахувавши позицію
сторони позивача, суд зважав можливим
розглядати справу в заочному порядку.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх
сукупності, прийнявши до уваги виниклі
обставини та пояснення позивача за
суттю спору і підставами звернення в
суд, надавши належну юридичну оцінку
правовідносинам, що виникли між
сторонами по справі, суд приходить до
висновку, що заявлені позовні вимоги
підлягають задоволенню - виходячи з
наступного.

Під час розгляду справи судом було
встановлено, що сторони перебувають у
шлюбі, зареєстрованому 02 серпня 1996 року
Відділом РАГС виконкому
Білгород-Дністровської міськради
народних депутатів Одеської області,
актовий запис №166 від 02 серпня 1996 року.

В період перебування у шлюбі у сторін
народилась дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спору щодо визначення
місця проживання дитини та спільного
майна немає.

Втім позивач просить суд розірвати
шлюб посилаючись на те, що на
теперішній час між подружжям припинені
шлюбні відносини, спільного
господарства сторони не ведуть, шлюб
носить формальний характер.

В силу ст. 16 Загальної декларації прав
людини, прийнятої Генеральною
Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року,
чоловіки і жінки, які досягли
повноліття, мають право без будь-яких
обмежень за ознакою раси,
національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання. Шлюб може укладатися
тільки при вільній і повній згоді
сторін, що одружуються. Сім'я є
природним і основним осередком
суспільства і має право на захист з
боку суспільства та держави.

Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України,
регулювання сімейних відносин
здійснюється цим Кодексом з метою:
зміцнення сім'ї як соціального
інституту і як союзу конкретних осіб;
утвердження почуття обов'язку перед
батьками, дітьми та іншими членами
сім'ї; побудови сімейних відносин на
паритетних засадах, на почуттях
взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги і підтримки;
забезпечення кожної дитини сімейним
вихованням, можливістю духовного та
фізичного розвитку.

При цьому, згідно ст. 24 ч.1 СК України,
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що
заявлені позовні вимоги підлягають
задоволенню, тому що подальше сумісне
життя подружжя та збереження сім'ї і
шлюбу неможливе, суперечить інтересам
сторін, спільної дитини.

Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим
стягнути з відповідача на користь
позивача понесені судові витрати, а
саме: суму оплаченого судового збору - у
розмірі 229,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212,
213, 214, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 02 серпня 1996 року
Відділом РАГС виконкому
Білгород-Дністровської міськради
народних депутатів Одеської області,
актовий запис №166 від 02 серпня 1996 року -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму оплаченого судового збору у
розмірі 229,40 гривень.

При видачі свідоцтва про розірвання
шлюбу стягнути з ОСОБА_2 державне мито в
доход держави, ОСОБА_1 від оплати
державного мита звільнити.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ст. 294 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ст.
294 ЦПК України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Головуючий: