Цивільне провадження № 2/428/106/2014
Справа № 428/241/13- ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд
Луганської області у складі:

головуючого судді:
Комплєктової Т.О.,

при секретарі:
Волковій О.М.,

за участі представника позивача:
Лобача І.А., ,

відповідача:
ОСОБА_2,

представника відповідача:
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Сєвєродонецького
міського суду цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
дистрибуційна компанія» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська
дистрибуційна компанія» звернувся до
Сєвєродонецького міського суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що 23.06.2011
року між позивачем та ОСОБА_2 укладено
договір постачання. Згідно з накладною
№ 999 від 23.07.2012 року відповідач отримав
від позивача товар на загальну суму 199
148 грн. 42 коп. Станом на теперішній час
відповідач не виконав обов'язки щодо
оплати отриманого ним товару у
встановлений Договором строк. Таким
чином, внаслідок невиконання
зобов'язань за Договором,
заборгованість відповідача складає 199
148 грн. 42 коп. На підставі викладеного,
позивач звернувся до суду з даним
позовом, в якому просить стягнути з
ОСОБА_2 на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська дистрибуційна компанія»
заборгованість у розмірі 199 148 грн. 42
коп., а також стягнути з відповідача
судові витрати.

Представник позивача Лобач І.А. в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги, підтримав доводи, викладені в
позові, до суду надав письмові
пояснення, які долучені до матеріалів
справи (а.с.92-93) та пояснив, що між
позивачем та відповідачем було
укладено договір постачання, за
умовами якого відповідач здійснював
придбання товару для особистого
використання. При цьому, в матеріалах
справи наявні письмові докази на
підтвердження передання товару та
отримання його відповідачем.
Відповідач не перебував з позивачем у
трудових відносинах, між позивачем та
ПП Ковалем існували господарські
відносини про надання інформаційних
послуг. Просив суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, суду пояснив,
що він перебував з позивачем у трудових
відносинах та працював торговим
представником, проте письмових доказів
на підтвердження зазначених обставин
він надати не може. Він підписував
накладні на отримання товару, щоб
отримати заробітну плату, а позивач
щомісячно перераховував йому грошові
кошти на картку за виконану роботу. У
накладній № 999 від 23.07.2012 року стоїть
його підпис, але він товар не отримував.
Доказів на підтвердження зазначених
обставин у нього немає. Просив суд
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, до суду надав письмові
заперечення, які долучені до
матеріалів справи (а.с. 79-80) та пояснив,
що відповідач не отримував будь-якого
товару за договором постачання від
23.06.2011 року, а тому зазначений договір є
фіктивним, оскільки у сторін були
відсутні наміри утворювати правові
наслідки, які були задекларовані
договором. Просив відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 23 червня 2011 року
між ТОВ «Українська дистрибуційна
компанія» і ОСОБА_2 укладено договір
поставки, відповідно до п.1.1, п.2.1 якого
постачальник - позивач ТОВ «Українська
дистрибуційна компанія» зобов'язалася
передати у власність покупця, як
фізичної особи - відповідача ОСОБА_2,
роздрібну партію товару, одиниця
виміру якого, ціна та загальна
кількість якого визначена у накладних,
які є невідємною частиною договору, а
покупець зобов'язався як кінцевий
споживач прийняти товар для власного
використання без наміру подальшого
продажу та оплатити його на умовах
даного договору.

Для більш сприятливих умов постачання
товару постачальник визначає покупцю
строк оплати товару протягом 14
календарних днів з моменту його
отримання за накладною (п.5.1), яке
узгоджено сторонами у цьому договорі
(а.с.94).

Пунктом 3 цього Договору передбачено,
що здача-прийом товару здійснюється
представниками постачальника та
покупця на складі покупця.
Підтвердженням здачі-прийому товару є
підписи сторін на екземплярах товарних
накладних. Права власності на
поставлений товар переходить від
постачальника до покупця після
отримання товару. Ризик випадкової
загибелі чи пошкодження товару несе
покупець з моменту отримання товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 712 ЦК України
передбачено, що до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

З накладної № 999 від 23 липня 2012 року
вбачається, що відповідач отримав від
позивача товар на загальну суму 199 148
грн. 42 коп. (а.с.95-98), у зв'язку із чим,
відповідно до умов п.5.1 договору,
граничний термін оплати товару
відповідачем припадає на 06 серпня 2012
року.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 629
Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися
відповідно до умов договору та вимог
закону, інших актів цивільного
законодавства у встановлений
договором строк. Одностороння відмова
від виконання зобов'язань не
допускається, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Факт підписання накладної
відповідачем не оспорюється.

Крім цього, частиною 1 статті 627 ЦК
України передбачено, що відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторонами по справі при укладенні
договору від 23.06.2011 року було досягнуто
згоди за всіма істотними умовами цього
договору, вказаний договір сторонами у
встановленому законом порядку не
оскаржений, недійсним не визнаний, не
розірваний.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Наполягаючи на фіктивності укладеного
між сторонами договору та існуванні
трудових правовідносин між позивачем
та відповідачем, останнім не наведено
обгрунтувань зазначених обставин та не
надано належних доказів на їх
підтвердження, а тому суд не приймає до
уваги зазначені посилання відповідача
та його представника.

На підставі викладеного, враховуючи, що
між сторонами фактично виникли
правовідносини за договором
купівлі-продажу, за яким позивач продав
зазначений у накладній товар, а
відповідач отримав вказаний товар і
підписав накладну та договір,
погодився з його умовами, але взяті на
себе зобов'язання за укладеним
договором від 23.06.2011 року по оплаті
отриманого товару відповідач не
виконав, належних та допустимих
доказів на підтвердження своїх
заперечень проти позову відповідач не
надав, з урахуванням положень
ст.ст.525,526,530 ЦК України, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог та стягнення з відповідача на
користь позивача заборгованості за
договором постачання у розмірі 199 148
грн. 42 коп.

Оскільки суд задовольняє заявлений
позов, судові витрати, понесені
позивачем у вигляді сплати 1991 грн. 48
коп. судового збору, у відповідності до
ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню
з відповідача.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 33, 60, 88, 179, 208, 209,
212-215, 218, 224-226, 246-249 ЦПК України, ст. 626 ЦК
України, ст.ст. 526, 530, 712 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
дистрибуційна компанія» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( і.н. НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_1) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
дистрибуційна компанія» (, місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул.
В. Чорновола, 12, п/р 6201 в філії АБ
«Південний» в м. Запоріжжя, МФО 313753)
заборгованість у розмірі 199 148 (сто
дев'яносто дев'ять тисяч сто сорок
вісім) гривень 42 копійки

Стягнути з ОСОБА_2 ( і.н. НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_1) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
дистрибуційна компанія» (, місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул.
В. Чорновола, 12, п/р 6201 в філії АБ
«Південний» в м. Запоріжжя, МФО 313753)
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1991 (одна тисяча дев'ятсот
дев'яносто одна) гривня 48 копійок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Луганської області
через Сєвєродонецький міський суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення в повному обсязі складено
03.02.2014 року.

Суддя
Т.О. Комплєктова