Справа №2-624
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м.Луганська у складі:

головуючого судді Бугери О.В.,

при секретарі Середа Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Егіда», ПАТ КБ
«Приватбанк» про визнання договору
поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання договору поруки припиненим, в
обґрунтування якого зазначив, що між
ЗАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Егіда» в
особі директора ОСОБА_1 було укладено
договір №178 від 18.07.2003 року, згідно до
якого банк зобов'язувався надати
кредит у вигляді поновлювальної
кредитної лінії з загальним лімітом 70
000 (сімдесят тисяч) гривень на термін до
16.01.2004 року, а позичальник
зобов'язувався повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановленому кредитним
договором. ПАТ КБ «Приватбанк» свої
зобов'язання за кредитним договором
виконав в повному обсязі, а саме: надав
позичальнику кредит у вигляді
поновлювальної кредитної лінії
лімітом 70 000 гривень, із яких
позичальником фактично було
використано 35 000 (тридцять п'ять тисяч)
гривень. З метою забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором №178 від 18.07.2003 року між банком
та ОСОБА_1 укладено договір поруки №178
від 18.07.2003 року, за умовами якого
поручитель поручається перед
кредитором за виконання боржником
зобов'язань за кредитним договором. 04
листопада 2011 року між ТОВ «Українське
фінансове агентство «Верус» та ПАТ КБ
«Приватбанк» було укладено договір
поруки №23/11/11, згідно до якого
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання обов'язків за
кредитним договором у тому ж розмірі,
що і боржник, включаючи сплату кредиту,
процентів, нарахованих за користування
кредитом, винагороди, штрафів, пені та
інших платежів, відшкодування збитків,
зазначених в кредитному договорі.
Вважає договір поруки №178 від 18.07.2003
року припиненим, оскільки кредитор в 6
місячний строк з дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явив вимоги до поручителя. Крім
того, договір поруки припиняється у
зв'язку з укладанням нового договору
поруки від 04.11.2011 року, відповідно до
якого поручителем є ТОВ «Українське
фінансове Агентство «Верус», без згоди
позивача. На виконання кредитного
договору банк також уклав договір
застави від 18.07.2003 року, відповідно до
умов якого ТОВ «Егіда» передало у
заставу майно вартістю 140 000 (сто сорок
тисяч) гривень. 29 грудня 2004 року
відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» звернув
стягнення на суму заборгованості за
кредитом та процентами на заставлене
майно. У зв'язку з тим, що ТОВ «Егіда»
сплатило кошти у сумі 35 000 (тридцять
п'ять тисяч) гривень тіло кредиту та 25 000
(двадцять п'ять тисяч) гривень
відсотків та звернуло стягнення на
заставлене майно в рахунок погашення
боргу за кредитним договором на суму 160
000 (сто шістдесят тисяч) гривень,
кредитні кошти вважаються сплаченими у
повному обсязі.

В судове засідання позивач з'явився,
надав суду пояснення аналогічні
викладеним в позові, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив їх
задовольнити, надав суду відзив на
заперечення, в яких вказав, що з
укладеного договору поруки вбачається,
що встановлено строк, після якого
порука припиняється, а саме в порядку
ст.194 ЦК України, відповідно до якої
порука припиняється, якщо кредитор
протягом трьох місяців з дня настання
строку зобов'язання не пред'явить
позову до поручителя, якщо строк
виконання зобов'язання не зазначений
або визначений моментом вимоги, то при
відсутності іншої угоди
відповідальність поручителя
припиняється після закінчення одного
року з дня укладення договору поруки. В
договорі поруки №178 від 18.07.2003 року
строк дії договору чітко визначений:
договір вступає в силу з моменту його
підписання сторонами та припиняє свою
дію у порядку ст.194 ЦК України. За таких
обставин заперечення відповідача ПАТ
КБ «Приватбанк» є незаконними та
суперечать діючому законодавству
України.

Представник відповідача ТОВ «Егіда» у
судове засідання не з'явився, надав
заяву про розгляд справи без участі
представника, позовні вимоги
підтримав, просив визнати договір
поруки №178 від 18.07.2003 року припиненим за
обставинами, викладеними у позовній
заяві.

Представник відповідача ПАТ КБ
«Приватбанк» в судове засідання
з'явився, заперечував проти
задоволення позову, надав письмові
заперечення, в обґрунтування яких
вказав, що з твердженнями позивача
погодитися не може, так як відповідно
до ч.1 ст.553 ЦК України встановлено, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до договору поруки
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання обов'язків за
кредитним договором у тому ж розмірі,
що і боржник, включаючи сплату кредиту,
процентів, нарахованих за користування
кредитом, винагороди, штрафів, пені та
інших платежів, відшкодування збитків,
зазначених в кредитному договорі.

Порука є акцесорним зобов'язанням,
залежним від долі основного, підставою
припинення поруки є припинення
основного зобов'язання, яке тягне
автоматичне припинення поруки.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Частиною 2 ст.543 ЦК України передбачено,
що солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у повному
обсязі, а відповідно до ст.599 ЦК України
передбачено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що між ЗАТ КБ
«Приватбанк» та ТОВ «Егіда» в особі
директора ОСОБА_1 було укладено договір
№178 від 18.07.2003 року, згідно до якого банк
зобов'язувався надати кредит у вигляді
поновлювальної кредитної лінії з
загальним лімітом 70 000 (сімдесят тисяч)
гривень в строк до 18 липня 2003 року в
обмін на зобов'язання позичальника
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановленому
кредитним договором. Термін повернення
кредиту становив 17.01.2004 року (а.с.4-7).

Відповідно до п.1 Договору поруки №178
від 18 липня 2003 року, укладеного між
ОСОБА_1, Приватбанком з однієї сторони
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Егіда» в особі
директора ОСОБА_1 з іншої, поручитель
зобов'язується перед кредитором
відповідати за виконання боржником
своїх зобов'язань по кредитному
договору №178 від 18 липня 2003 року,
відповідно до якого кредитор надав
боржнику кредит в сумі 70 000 (сімдесят
тисяч) гривень в об'ємі основного боргу,
відсотків, штрафів та пені. Відповідно
до п.2 Договору у випадку невиконання
боржником основного зобов'язання,
боржник та поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники. Відповідно до п.3 Договору до
поручителя, який виконав зобов'язання,
переходять вся права кредитора по
кредитному договору та договору
застави (а.с.8).

Відповідно до договору поруки №23/11/11
від 04 листопада 2011 року, укладеним між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Українське
фінансове агентство «Верус» та
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк», згідно
до п.2 якого поручитель відповідає
перед кредитором за виконання
обов'язків за кредитним договором у
тому ж розмірі, що і боржник, включаючи
сплату кредиту, процентів, нарахованих
за користування кредитом, винагороди,
штрафів, пені та інших платежів,
відшкодування збитків, зазначених в
кредитному договорі (а.с.9).

18 липня 2003 року ЗАТ КБ «Приватбанк», ТОВ
«Егіда» в особі директора ОСОБА_1 та ТОВ
«Фірма «Чумак» склали акт приймання -
передачі предмета застави на
відповідальне зберігання про те, що
Приватбанк та ТОВ «Егіда» передали, а
ТОВ «Фірма «Чумак» прийняло на
відповідальне зберігання майно:
автоматизований технологічний
комплекс для різки деревини «Комета-2»,
заставною вартістю 80 000 (вісімдесят
тисяч) гривень та обладнання по
виробництву зварювальних електродів,
заставною вартістю 60 000 (шістдесят
тисяч) гривень (а.с.13).

Відповідно до вимоги №178-П від 07.02.2012
року станом на 07.02.2012 року у боржника
виникла заборгованість за кредитним
договором у розмірі: заборгованість із
простроченого кредиту - 35 000 (тридцять
п'ять тисяч) грн.; прострочена
заборгованість із сплати відсотків - 102
960 (сто дві тисячі дев'ятсот шістдесят)
гривень 57 коп.; пеня за період з 26.05.2004
року по 26.11.2004 року - 3 321 (три тисячі
триста двадцять одна) гривня 07 коп. а
всього 141 281 (сто сорок одна тисяча
двісті вісімдесят одна) гривня 64 коп.
(а.с.10-11).

Відповідно до п.4 Прикінцевих та
Перехідних Положень ЦК України, щодо
цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Таким чином, в даному випадку суд
вважає за необхідне керуватись
положеннями ЦК України від 01.01.2004 року.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до п.1 Договору поруки №178
від 18 липня 2003 року поручитель
зобов'язується перед кредитором
відповідати за виконання боржником
своїх зобов'язань по кредитному
договору №178 від 18 липня 2003 року,
відповідно до якого кредитор надав
боржнику кредит в сумі 70 000 (сімдесят
тисяч) гривень в об'ємі основного боргу,
відсотків, штрафів та пені.

Відповідно до п.2 Договору у випадку
невиконання боржником основного
зобов'язання, боржник та поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Частиною 2 ст.543 ЦК України передбачено,
що солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у повному
обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Відповідно до ст.599 ЦК України
передбачено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Суд не погоджується з доводами
позивача в частині визначення настання
строку виконання зобов'язання,
оскільки відповідно до ст.559 ЦК України
строк для припинення поруки пов'язаний
з настанням строку основного
зобов'язання, а відповідно до п.6.1.
Кредитного договору №178 від 18 липня 2003
року договір вступає в силу з моменту
його підписання обома сторонами та діє
в об'ємі перерахованих засобів до
повного виконання зобов'язань
сторонами по даному договору.

В ході судового розгляду судом було
встановлено, що зобов'язання на момент
розгляду справи позивачем перед ПАТ КБ
«Приватбанк» не виконані, що також
підтверджується відповіддю
Артемівського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції №5604 від
жовтня 2010 року, згідно до якої за
виконавчим провадженням, заведеним
Артемівським ВДВС Луганського МУЮ на
примусове виконання виконавчого
надпису нотаріуса №1804 від 29.12.2004 року
про стягнення з ТОВ «Егіда» на користь
ЗАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 55
992,55 гривень шляхом звернення стягнення
на майно, належне боржнику:
автоматизований технологічний
комплекс для різки деревини «Комета-2»,
заставною вартістю 80 000 (вісімдесят
тисяч) гривень та обладнання по
виробництву зварювальних електродів,
заставною вартістю 60 000 (шістдесят
тисяч) гривень. Вказане майно
знаходиться на відповідальному
зберіганні в ЗАТ КБ «Приватбанк», у
зв'язку з чим державним виконавцем
неодноразово направлялись запити до
ЗАТ КБ «Приватбанк» про надання
доступу до заставного майна, але на той
час відповіді від стягувача не
надходило (а.с.14). Позивачем не було
надано жодного доказу до суду щодо
повного виконання своїх зобов'язань
перед ПАТ КБ «Приватбанк» та
закінчення виконавчого провадження, що
знаходиться на виконанні в
Артемівському відділі державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції.

Крім того, твердження позивача, що
договір поруки припиняється у зв'язку з
укладанням нового договору поруки від
04.11.2011 року, відповідно до якого
поручителем є ТОВ «Українське
фінансове Агентство «Верус», без згоди
позивача, є необґрунтованим, оскільки
відповідно до умов даного договору він
не заміняє договір поруки №178 від 18
липня 2003 року та діє в забезпечення
виконання зобов'язань ТОВ «Егіда»
перед ПАТ КБ «Приватбанк». Вказане може
бути підставою для визнання договору
поруки від 04 листопада 2003 року
недійсним, однак такі вимоги позивачем
не пред'являлись, а тому не є предметом
спору в рамках даного процесу.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необґрунтованість позовних вимог
позивача щодо визнання договору поруки
припиненим, у зв'язку з чим суд
відмовляє позивачу в задоволенні
позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 16, 553, 554, 559 ЦК України, та керуючись
ст. ст. 5, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку на
апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд м. Луганська
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий: суддя
О.В.Бугера

Справа №2-624

2013 року

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частини

02 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м.Луганська у складі:

головуючого судді Бугери О.В.,

при секретарі Середа Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Егіда», ПАТ КБ
«Приватбанк» про визнання договору
поруки припиненим, -

Керуючись ст. ст. 16, 553, 554, 559 ЦК України,
та керуючись ст. ст. 5, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку на
апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд м. Луганська
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий: суддя
О.В.Бугера