Справа № 2/267/724/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2014 року
м.Макіївка

Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області у складі:

головуючого судді
Колієва С.А.

при секретарі
Забавської Т.О.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача ДП
«Макіїввугілля» Злотніка
М.І., Коротича Є.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Макіївки
справу за позовом ОСОБА_4 до державного
підприємства «Макіївугілля» про
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

23 грудня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
Гірницького районного суду м. Макіївки
Донецької області з позовною заявою в
якій просила стягнути з ДП
«Макіївугілля» в рахунок
відшкодування завданої моральної
шкоди 200 000 гривень. В обґрунтування
позовних вимог зазначила, що її чоловік
- ОСОБА_5, працював на ДВАТ шахта
«Холодна Балка» в якості горноробочого
з ремонту горних виробіток 4 розряду. 13
січня 1995 року о 7 годині 20 хвилин під час
виконання своїх трудових обов'язків її
чоловік був травмований. В період з
13.01.1995 по 14.02.1995 рік у зв'язку з отриманою
травмою він перебував на стаціонарному
лікуванні у травматологічному
відділенні МЛ №4 м. Макіївки з
діагнозом: закритий перелом обох
кісток у с3 лівої голені з зміщенням
уламків. Внаслідок отриманої травми її
чоловікові було встановлено 25% втрати
працездатності. У подальшому він
проходив лікування у зв'язку з
отриманою виробничою травмою. У 2011 році
стан здоров'я чоловіка погіршився та
йому був поставлений діагноз: наслідки
виробничої травми, остеом еліт лівої
великої берцової кістки, флегмона
лівої стопи та н/3 голені, та 05 жовтня 2011
року встановлено 40% втрати
працездатності і третя група
інвалідності. 11 січня 2013 року її
чоловікові була проведена операція з
ампутації правого бедра. ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_5 помер. Згідно висновку
судово-медичного обстеження його
смерть наступила внаслідок віддалених
наслідків закритого оскольчатого
перелому середньої треті обох кісток
лівої голені (виробнича травма у 1995
році).

Внаслідок смерті чоловіка, яка сталася
через отриману ним виробничу травму, їй
була спричинена моральна шкода яка
полягає у тому, що вона втратила
близьку людину - чоловіка, з яким
прожила 46 років; смерть чоловіка
завдала їй сильний нервовий стрес, вона
втратила інтерес до життя, постійно
думає про смерть чоловіка. У зв'язку з
перенесеним нервовим стресом вона
втратила зв'язки з друзями та
знайомими. Крім того, з втратою
чоловіка у неї погіршився матеріальний
стан. Спричинену їй моральну шкоду вона
оцінює у 200.000 грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримала,
просила його задовольнити. Надала суду
пояснення, аналогічні викладеним у
позові.

Представник відповідача Коротич Є.В.,
який діє на підставі довіреності,
заперечував проти позову, просив
відмовити у його задоволенні,
посилаючись на його необґрунтованість.
Просив суд врахувати, що нещасний
випадок з ОСОБА_5 стався внаслідок
порушення останнім правил техніки
безпеки та охорони праці. Крім того,
смерть останнього сталася через
віддалені наслідки після спливу
тривалого часу з дня нещасного випадку.
Також послався на те, що сім'ї
травмованого підприємством була
виплачена одноразова допомога та до 2001
року здійснювалися передбачені
законом виплати, а після 2001 року ці
виплати здійснювалися ФССВНВП, до
якого підприємством відраховуються
відповідні виплати, виплачувалися
передбачені законом виплати, у зв'язку
з чим, стягнення з підприємства ще і
моральної шкоди є фактично подвійною
цивільно-правовою відповідальністю.

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
дослідивши матеріали справи приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

В судовому засіданні були встановлені
наступні обставини.

16 червня 1966 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4
був укладений шлюб, який був
зареєстрований у Холодно-Балківській
селищній раді ЗАГС м. Макіївки
Донецької області, про що у книзі
реєстрації шлюбів була зроблений
актовий запис №85. Після реєстрації
любу ОСОБА_4 змінила своє прізвище на
«ОСОБА_4». Вказане підтверджується
копією свідоцтва про укладення шлюбу
серія НОМЕР_2 та наданою копією
паспорту позивача, де у розділі
«сімейний стан» стоїть штамп про
реєстрацію шлюбу.

ОСОБА_5 з 07 січня 1969 року перебував у
трудових відносинах з ДП
«Макіїввугілля» шахтоуправління
«Холодна балка»: працював на вказаному
підприємстві горнорабочим з ремонту
горних виробіток з повним робочим днем
в шахті. 31 січня 2003 року був звільнений
з вказаного підприємства на підставі
ст.38 КЗпП України у зв'язку з виходом на
пенсію. Вказане підтверджується копією
трудової книжки, наданою довідкою з
відділу кадрів ВП шахта «Холодна
Балка» ДП Макіїввугілля.

Згідно наданої копії акту №12,
складеного за формою Н-1 та
затвердженого 15.01.1995 року встановлено,
що 13 січня 1995 року о 7 годині 20 хвилин з
ОСОБА_5, який працював у шахті №3
шахтоуправління «Холодна Балка»
стався нещасний випадок: під час
виконання наряду з вивантаження
обладнання на поверхні шахти №10 при
підтягуванні вагону лебідкою, ОСОБА_5, у
порушення технології, перебував з
вагонеткою, яка зійшла з рель сів та
травмувала останньому ліву ногу.

Згідно пункту 11-2 акту причини які
призвели до виникнення нещасного
випадку - порушення технології при
вивантаженні матеріалів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серія НОМЕР_3, виданого
Гірницьким ВДРАЦС Макіївського МУЮ у
Донецькій області.

З акту висновку експерта №96 складеного
08.02.2013 року смерть ОСОБА_5 наступила
внаслідок віддалених наслідків
закритого оскольчатого перелому
середньої треті обох кісток лівої
голені (травма на виробництві від 13.01.1995
року) яка ускладнилася хронічним
остеомелітом лівої великоберцової
кістки, флегмоною м'яких тканин нижньої
треті лівої голені та лівої стопи (у 2011
році) гнойними гранулюючими ранами
лівої голені та лівою стопи які
тривалий час не заживали, станом після
ампутації лівої нижньої кінцівки до
рівня середньої треті з розвитком
тромбозу лівої бедренної вени у
ранньому після операційному періоді та
тромбоемболією легеневого стовбуру.

Вказана причина смерті ОСОБА_5 була
визначена і консультативною комісією
Донецького обласного Бюро СМЕ з
встановлення причин смерті осіб, які
мають в анамнезі професійні
захворювання, які перенесли травми та
професійні захворювання №21 від 01.02.2013
року та зазначена у довідці причину
смерті (до форми №106/о № 463, яка була
видана для поховання) від 20.02.2013 року.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала, якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

У п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала, якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Згідно із ч. 2 ст. 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України
передбачається відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом працівникові моральної шкоди.
Відшкодування такої шкоди провадиться
тоді, коли порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується
працівникові безпосередньо
роботодавцем за таких умов: наявності
факту порушення роботодавцем законних
прав працівника; у разі виникнення у
працівника моральних страждань або
втрати нормальних життєвих зв'язків,
або виникнення необхідності для
працівника додаткових зусиль для
організації свого життя; за наявності
причинного зв'язку між попередніми
умовами.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п. 13 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (зі змінами,
внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України від 25 травня 2001
року), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
за наявності порушення прав працівника
у сфері трудових відносин, зокрема
виконання робіт у небезпечних для
життя і здоров'я умовах, яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) шкоди покладається на
власника або уповноважений ним орган
незалежно від форми власності, виду
діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1168 ЦК
України моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про те, що в зв'язку зі смертю
ОСОБА_5, яка сталася внаслідок
віддалених наслідків травми отриманої
під час виконання ним професійних
обов'язків на ДВАТ «шахта Холодна
Балка», позивачу було спричинено
моральні страждання у вигляді
нестерпного душевного болю та глибоких
моральних страждань через загибель
чоловіка, тому така моральна шкода має
відшкодовуватись за рахунок
роботодавця, яким є відповідач по
справі.

З огляду на наведене, виходячи з
характеру та обставин правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, а також з урахуванням інших
обставин суд вважає, що завдана
позивачу моральна шкода підлягає
стягненню з ДП «Макіїввугілля» в
розмірі 30 000 грн.

Стосовно доводів відповідача про те, що
позивач отримала грошові кошти з Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, суд звертає увагу на те, що
одержання цих коштів не позбавляє
права позивача на отримання
компенсації моральної шкоди.

Крім того, судом не приймає до уваги
доводи відповідача про те, що моральна
шкода відшкодуванню не підлягає, так як
нещасний випадок стався з вини
потерпілого, оскільки відповідно ст. 1167
ЦК України моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала,
зокрема, якщо шкоди завдано смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки. А під джерелом
підвищеної небезпеки, відповідно до
вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України, розуміється
діяльність, пов'язана з використанням
механізмів та обладнання, що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, та інших осіб.

При зверненні до суду позивач судовий
збір не сплачував, від його сплати він
звільнений на підставі п. 1 ст. 5 Закону
України № 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про
судовий збір».

Відповідно до частини 3 ст. 88 ЦПК
України якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Відповідно до п/п 2 п. 1 частини 2 ст. 4
Закону України від 08 липня 2011 року №
3674-VI «Про судовий збір» у разі подання
позовної заяви немайнового характеру
справляється судовий збір в розмірі 0,1
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду.

Згідно положень Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» від
06.12.2012 р. № 5515-VI мінімальна заробітна
плата станом на 01 січня 2013 року, в якому
позивач звернувся до суду, складала 1147
грн.

Тобто, з відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 114,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 237-1, 153 КЗпП України, Законом України
«Про охорону праці», ст. ст.23, 1167,1168 ЦК
України, керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 до Державного
підприємства «Макіїввугілля» про
відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Макіїввугілля» на користь ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1 в рахунок
відшкодування завданої моральної
шкоди 30000 (тридцять тисяч) гривень.

В решті позов залишити без задоволення.

Стягнути з Державного підприємства
«Макіїввугілля» судовий збір у розмірі
114 гривень 70 копійок на користь держави.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду Донецької
області через Гірницький районний суд
м. Макіївки Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: