Провадження №2-сз/761/37/14
У Х В А Л А

іменем України

28 березня 2014 року суддя
Шевченківського районного суду м.
Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву
представника Кредитної спілки
«Тринадцята зарплатня» про повернення
коштів судових витрат по справі за
позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки
«Тринадцята зарплатня» про стягнення
коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Представник Кредитної спілки
«Тринадцята зарплатня» звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва із заявою, в якій просить
повернути сплачені кошти судових
витрат. Заяву мотивує тим, що ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 жовтня 2013 року рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 29 жовтня 2012 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого
2013 року скасовано, а справу передано на
новий розгляд. Ухвалою Шевченківського
районного суду м. Києва від 24 лютого 2014
року позовну заяву було залишено без
розгляду. Для відновлення прав
Кредитної спілки «Тринадцятої
зарплатня» та незгоди з рішенням
першої і другої інстанції його
представником Дубровським С.П. були
понесені судові витрати, а саме:
судовий збір для розгляду апеляційної
скарги та касаційної скарги; комісійну
винагороду банку; відправлення
поштовим зв'язком «Укрпошта»
касаційної скарги. А тому, просить суд
компенсувати понесені судові витрати в
загальній сумі 4 071 грн. 44 коп. шляхом
стягнення з казначейського рахунку
державного бюджету України на користь
Кредитної спілки «Тринадцята
зарплатня».

Заява не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України,
розподіл судових витрат здійснюється,
зокрема, у разі залишення заяви без
розгляду відповідач має право заявити
вимоги про компенсацію здійснених ним
витрат, пов'язаних з розглядом справи,
внаслідок необґрунтованих дій
позивача.

Судом встановлено, що ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 жовтня 2013 року рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 29 жовтня 2012 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого
2013 року скасовано, а справу передано на
новий розгляд.

В подальшому, 24 лютого 2014 року
Шевченківським районним судом м. Києва,
цивільний позов ОСОБА_1 до Кредитної
спілки «Тринадцята зарплатня» про
стягнення коштів було залишено без
розгляду у відповідності до п. 3 ч. 1 ст.
207 ЦПК України.

Згідно частини 1 пункту 4 статті 7 Закону
України «Про судовий збір», сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду у разі залишення заяви
або скарги без розгляду (крім випадків,
якщо такі заяви або скарги залишені
без розгляду у зв'язку з повторним
неприбуттям позивача або за його
клопотанням).

Як вбачається з матеріалів справи,
представником відповідача сплачувався
судовий збір за подачу апеляційної та
касаційної скарги у зв'язку із
оскрженням судового рішення.

Проте, положеннями чинного
законодавства України не передбачено
можливість повернення судом першої
інстанції судового збору сплаченого
відповідачем за подання апеляційних та
касаційних скарг у звязку із
залишенням заяви без розгляду.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 8
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про державне мито» від 21 січня 1993 року
№ 7-93, яка підлягає застосуванню у
даному випадку, повернення державного
мита проводиться за умови, якщо заяву
подано до відповідної установи, що
спрямовує мито, протягом року
зарахування його до бюджету.

З огляду на викладене, керуючись ст. 8
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про державне мито», ст. 7 Закону
України «Про судовий збір», ст. ст. 83.209,
210 Цивільного процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про повернення
сплаченої суми державного мита -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: