Справа № 573/771/14-ц
Номер провадження 2-н/573/18/14
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу

18 квітня 2014 року м. БілопілляСуддя
Білопільського районного суду
Сумської області Замченко А.О.,
розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сумитеплоенерго» до ОСОБА_1 про видачу
судового наказу,

в с т а н о в и л а :

10 квітня 2014 року ТОВ «Сумитеплоенерго»
звернулося до ОСОБА_1 із заявою про
видачу судового наказу про стягнення
13847 грн. 26 коп. заборгованості за надані
послуги з централізованого опалення.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу необхідно відмовити.

Як вбачається з копії договору оренди
нежитлового приміщення ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення належить
приміщення площею 93,59 м2, розташоване в
АДРЕСА_1, на 16-му поверсі.

18 листопада 2011 року ОСОБА_1 і ТОВ «КС
Плюс», уклали договір оренди вказаного
вище приміщення, з огляду на п.п. 4.1
якого оплата орендарем комунальних
послуг, пов'язаних з
утриманням/користуванням приміщенням,
здійснюється окремо на підставі
укладених орендарем договорів з
відповідними службами/організаціями
на їх рахунки, виходячи з обсягів
спожитих орендарем послуг та
відповідно до показань лічильників
та/або рахунків, виставлених такими
службами/організаціями. У період до
укладення орендарем договорів по
сплаті комунальних послуг, пов'язаних з
утриманням/користуванням приміщенням
з відповідними службами/організаціями
орендар компенсує орендодавцю витрати
на комунальні послуги, пов'язані з
утриманням/користуванням приміщенням,
які розраховуються пропорційно площі
приміщення, виходячи з обсягів
спожитих орендарем послуг та
відповідно до показань лічильників та
сплачуються додатково на підставі
виставлених орендодавцем рахунків.

Як визнало у заяві ТОВ
«Сумитеплоенерго» договір про надання
послуг з централізованого опалення з
ТОВ «КС Плюс» укладено не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 203, ч. 1 ст. 205 ЦК
України правочин має вчинятись у формі,
встановленій законом.

Правочин може вчинятись усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

У відповідності з ч. 1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінятись сторони.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України у
письмовій формі належить вчиняти
правочини між фізичною та юридичною
особою, крім випадків, передбачених
частиною першою статті 206 цього
Кодексу.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 638 ЦК України
передбачено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

З огляду на викладене, між товариством,
яке надає послуги централізованого
опалення та споживачем таких послуг в
обов'язковому порядку повинен
укладатися договір про надання
відповідних послуг у письмовій формі.

Відповідно до абз. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 218 ЦК
України недодержання сторонами
письмової форми правочину, яка
встановлена законом, не має наслідком
його недійсність, крім випадків,
встановлених законом.

Якщо правочин, для якого законом
встановлена його недійсність у разі
недодержання вимоги щодо письмової
форми, укладений усно і одна із сторін
вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення, зокрема
шляхом прийняття виконання, такий
правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 96 ЦПК України
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

У відповідності з п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК
України суддя відмовляє у прийнятті
зави про видачу судового наказу, у разі
якщо із заяви і поданих документів
вбачається спір про право.

Згідно з п. 9, абз. 1 п. 13 постанови
Пленуму вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження» від 23 грудня 2011
року №14 наявність спору про право
(пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК),
яке є підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України).
Разом із тим лише той факт, що договірні
зобов'язання (наприклад, у частині
оплати заборгованості
телекомунікаційних послуг чи послуг
телебачення і радіомовлення) не
виконуються, без обґрунтування причин,
не вважається наявністю спору про
право.

Якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення (пункт 3 частини першої
статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути
видано за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

Всупереч викладеному вище, заявник не
надав суду договору про надання послуг
з централізованого опалення,
укладеного із ОСОБА_1

Відсутність вказаного вище договору
унеможливлює суд зробити перевірку
наведених розрахунків та свідчить про
наявність у даному випадку спору про
право, а тому у прийняття заяви про
видачу судового наказу необхідно
відмовити.

У той же час, заявнику необхідно
роз'яснити, що заявлені ним вимоги
можуть бути розглянуті в позовному
провадженні з додержанням правил щодо
пред'явлення позову.

Керуючись ст. ст. 100, 208-210 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Відмовити у прийнятті заяви Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Сумитеплоенерго» до ОСОБА_1 про видачу
судового наказу.

Роз'яснити Товариствуа з обмеженою
відповідальністю «Сумитеплоенерго»,
що заявлені ним вимоги можуть бути
розглянуті в позовному провадженні з
додержанням правил щодо пред'явлення
позову.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
Сумської області протягом 5 днів з дня
отримання її копії.

Суддя: