Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №274/1267/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
Хуторна Інна Юріївна
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Миніч Т.І.,

суддів:
Трояновської Г.С.,

Павицької
Т.М.,

при секретарі судового

засідання
Камінній М.О.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу судді Бердичівського
міськрайонного суду від 18 березня 2014
року

за матеріалами позовної заяви ОСОБА_3
до ОСОБА_4, третя особа: Відділ
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції про стягнення заборгованості
по аліментах, -

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом. Просила
стягнути на її користь з ОСОБА_4 залишок
заборгованості по аліментах у сумі 64
088,32 грн.

Ухвалою судді Бердичівського
міськрайонного суду від 18 березня 2014
року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа: Відділ державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції про
стягнення заборгованості по аліментах
повернуто позивачу для подачі до
належного суду.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить зазначену ухвалу скасувати як
таку, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження її розгляду. На думку
апелянта, ухвала не відповідає нормам
цивільного законодавства, оскільки
судом при її постановлені не
застосовано закон, який підлягав
застосуванню, а саме ч.1 ст.110 ЦПК
України.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Повертаючи ОСОБА_3 позовну заяву,
суд першої інстанції виходив з того, що
вона непідсудна Бердичівському
міськрайонному судові.

Проте з такими висновками суду
погодитись неможливо.

Зі змісту позовної заяви
вбачається, що ОСОБА_3 порушується
питання про стягнення залишку
заборгованості по аліментах, які їй
були призначені рішенням
Бердичівського міськрайонного суду
від 11 березня 2013 року на утримання
неповнолітнього сина. Тобто, предметом
спору є саме аліменти.

Відповідно до ч.1 ст.110 ЦПК позови
про стягнення аліментів, про визнання
батьківства відповідача, позови, що
виникають з трудових правовідносин,
можуть пред'являтися також за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування позивача.

Отже, у випадку порушення спору про
аліменти законом позивачу надано право
вибору компетентного суду або за
місцем свого проживання, або за
загальним правилом - місцем проживання
боржника.

За таких обставин, суд першої
інстанції помилково вважав, що даний
спір непідсудний Бердичівському
міськрайсудові, а має розглядатись за
місцезнаходженням відповідача.

У зв'язку з наведеним та
відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК
оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню з направленням позовної
заяви до того ж суду для вирішення
питання про її прийняття.

Керуючись ст. ст.110,303,304,307,311-315 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задоволити.

Ухвалу судді Бердичівського
міськрайонного суду від 18 березня 2014
року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа: Відділ державної виконавчої
служби Печерського районного
управління юстиції про стягнення
заборгованості по аліментах направити
до того ж суду для вирішення питання
про її прийняття.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: