Справа № 240/1184/13-ц р.
Номер провадження № 2/240/27/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
Олександрівський районний суд
Донецької області у складі :

головуючого - судді Щербак Ю.В.,

при секретарі - Осадчій Л.В.,

за участі:

представника ТОВ "Агрофірма "Агротіс"-
Вакал О.Г.,

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в с. Олександрівка

справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Агротіс" до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Агротіс" про визнання договору оренди
земельної ділянки недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Агрофірма "Агротіс" звернулось до
суду, вказуючи, що 7 березня 2007 року був
укладений договір оренди землі з
ОСОБА_2.

За умовами договору, ОСОБА_2 надала ТОВ
«Агрофірма «Агротіс» в строкове
оплатне користування земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
площею 3,99 га, що належить орендодавцю
відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№ 723816 та розташовану на території
Криничанської сільської ради.

Строк дії договору визначений п.8
договору - 12 років.

Однак весною 2013 року ТОВ "Агрофірма
"Агротіс" не змогло провести польові
роботи, бо ОСОБА_2 самостійно , в
порушення п. 29 договору, обробила свою
земельну ділянку та засіяла її
сільськогосподарською культурою.

Внаслідок дій відповідачки. ТОВ
«Агрофірма «Агротіс» понесло збитки у
виді неотриманих доходів в сумі 8500 грн.

На підставі викладеного позивач
просить стягнути з орендодавця суму
неотриманих доходів, розраховану
виходячи з середньої врожайності
соняшника на зерно у вазі після
доробки за 2010-2012 роки по філії
«Світанок», а також з середньої ціни
реалізації сільськогосподарськими
підприємствами насіння соняшнику з
урахуванням податку на додану вартість
по Донецькій області на
січень-вересень 2013 року.

Крім того, позивач просить зобов'язати
ОСОБА_2 звільнити орендовану ТОВ
"Агрофірма "Агротіс" земельну ділянку
для подальшого її використання .

ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічною
позовною заявою про визнання договору
оренди земельної ділянки недійсним,
посилаючись на те, що укладений між
сторонами 7 березня 2007 року договір
оренди не відповідає діючому
законодавству, а саме:

- договір оренди підписаний 7 березня 2007
року від імені ТОВ "Агрофірма "Агротіс"
неповноважною особою - ОСОБА_4, яка
діяла за дорученням від 22 грудня 2003
року, що дійсне до 22 грудня 2006 року,

-в договорі, в порушення ч. 1 ст. 15 Закону
України «Про оренду землі», не вказані
існуючи обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки,

-в порушення вимог ч. 4ст. 15 Закону
відсутня невід'ємна частина договору
оренди - акт визначення меж земельної
ділянки в натурі.

В судовому засіданні представник ТОВ
"Агрофірма "Агротіс" позов підтримала
повністю, пояснивши, що ОСОБА_2 порушила
договір оренди та перешкодила орендарю
у користуванні земельною ділянкою, що
підтверджено листом державної
інспекції сільського господарства в
Донецькій області, надісланого після
проведення відповідної перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства.

Представник вважає, що
зустрічний позов не підлягає
задоволенню, зазначаючи, що
ОСОБА_4,працюючи директором ТОВ
"Агрофірма "Агротіс", підписала 7
березня 2007 року договір оренди, діючи
на підставі довіреності від 30 грудня 2005
року, строк дії якої визначений до 31
грудня 2007 року.

Спірний договір оренди містить
всі умови відповідно до діючого на час
укладання угоди законодавству.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги
позовної заяви ТОВ "Агрофірма "Агротіс"
не визнала, заперечуючи, обставини
перешкоджання саме нею у користуванні
позивачем земельною ділянкою. Вона
заявила, що раніше зверталась до ТОВ з
заявою про розірвання договору, але не
отримала згоду.

ОСОБА_2 та її представник підтримали
вимоги зустрічної позовної заяви та
просять визнати укладений договір
оренди недійсним на викладених у
зустрічному позові підставах.

Представник відділу Держземагенства в
Олександрівському районі в судове
засідання не з'явився, звернувшись з
письмовою заявою про розгляд справи
без участі представника.

Проаналізувавши зібрані докази, суд
встановив наступне.

7 березня 2007 року між сторонами був
укладений договір оренди, за яким
ОСОБА_2 передала ТОВ «Агрофірма
«Агротіс» в оренду земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
площею 3,99 га, що належить їй на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 723816 та
розташовану на території
Криничанської сільської ради.

Відповідно до п. 8, строк дії договору
визначений у 12 років.

Укладений договір оренди був
зареєстрований в Олександрівському РВ
ДРФ ДП «ЦДЗК» 17 червня 2010 року за №
8.

а.с. 14-16

Орендар посилається, що в 2013 році
ОСОБА_2 створила перешкоду в
користуванні ним орендованої
земельної ділянки шляхом самостійної
обробки та посіву
сільськогосподарської культури.

ОСОБА_2заперечувала цей факт,
зазначаючи, що не може особисто
користуватися сільськогосподарською
технікою. Хто саме обробляв її земельну
ділянку вона не знає, врожай не збирала.

Суд вважає встановленими обставини
перешкоджання ОСОБА_2 у користуванні
земельною ділянкою шляхом її
самостійного використання виходячи з
наступного.

ТОВ «Агрофірма «Агротіс» 13 серпня 2013
року звернулось до
держсільгоспінспекції з заявою щодо
проведення перевірки дотримання вимог
земельного законодавства на території
Криничанської сільської ради
Олександрівського району Донецької
області .

Відповідно до листа державної
інспекції сільського господарства в
Донецькій області від 1 жовтня 2013 року
№ 05/ 4904, за результатами вказаної
перевірки інспекцією встановлено, що
власники земельних ділянок, зокрема,
ОСОБА_2, не розірвавши договори оренди
та в порушення п. 29 договору, обробили
свої земельні ділянки та засіяли
сільськогосподарськими культурами. За
результатами перевірки інспекцією
були складені акти обстеження ділянок
від 15 серпня 2013 року.

а.с. 88-89

Заперечуючи цю обставину, орендодавець
визнає, що після укладання договору
оренди, вона змінила свої наміри та 26
вересня 2011 року звернулась до
керівництва філії ТОВ «Агрофірма
«Агротіс» з заявою про розірвання
договору, але сторони не дійшли згоди.

Суд приймає до уваги, що за довідкою ТОВ
«Агрофірма «Агротіс» ОСОБА_2 в період з
2008 року по 2012 рік включно отримувала
орендну плату. У 2013 році орендодавець
не отримала орендну плату.

а.с. 20

ОСОБА_2 не заперечує це, більш того,
вона не вимагає її виплати, що свідчить
про визнання нею фактичної
відсутності орендних відносин між
сторонами у 2013 році.

Пояснення ОСОБА_2, що вона особисто не
проводила сільгоспроботи на своїй
ділянці не може бути враховане судом ,
бо залучення інших осіб для проведення
цих робіт свідчить, що ОСОБА_2 дійсно
розпорядилася своєю ділянкою на свій
розсуд, порушивши умови договору
оренди.

Вирішуючи спір в частині вимоги про
визнання укладеного договору оренди
недійсним. Суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК
України, зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним та відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

За вимогами ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про оренду землі», укладання договору
оренди земельної ділянки із земель
приватної власності здійснюється за
згодою орендодавця та особи, яка згідно
із законом, вправі набувати право
оренди на таку земельну ділянку.

Укладений між сторонами 7 березня 2007
року договір оренди підписаний від
імені ТОВ "Агрофірма "Агротіс" ОСОБА_4

В договорі зазначено, що вона діяла за
дорученням від 22 грудня 2003 року.

ОСОБА_2 наполягає, що термін дії
довіреності сплив, а тому ОСОБА_4 не
мала повноважень підписувати договір
оренди 7 березня 2007 року.

Представник ТОВ «Агрофірма «Агротіс»
пояснила, що під час підписання
договору, сторони використали бланки
договорів, що були виготовлені раніше.

Встановлюючи наявність повноважень
ОСОБА_4 на підписання спірного
договору оренди суд виходив з того, що
відповідно до наказу директора ТОВ
«Агрофірма «Агротіс» № 74 від 12 грудня
2003 року директором філії «Криниці»
цього ТОВ була призначена ОСОБА_4.

а.с. 72

За довіреністю директора ТОВ
«Агрофірма «Агротіс» від 22 грудня 2003
року ОСОБА_4 наділена повноваженнями,
зокрема, щодо укладання від імені ТОВ
договорів в межах його статутної
діяльності. Довіреність дійсна до 22
грудня 2006 року.

а.с. 73

До спливу дії вищезазначеної
довіреності, 30 грудня 2005 року директор
ТОВ «Агрофірма «Агротіс» надав ОСОБА_4
довіреність, терміном дії до 31 грудня
2007 року, наділяючи її повноваженнями, в
тому числі, укладати договори від імені
ТОВ.

Згодом , довіреністю від 29 грудня 2007
року такі повноваження ОСОБА_4 були
надані до 31 грудня 2010 року.

а.с. 74,77

Відповідно до наказу № 80 від 31 грудня
2008 року ОСОБА_4, директор філії
«Криниці» ТОВ «Агрофірма «Агротіс»
звільнена 31 грудня 2008 року з посади за
власним бажанням.

а.с. 87

Таким чином, ОСОБА_4, працюючи
директором філії «Криниці» ТОВ
«Агрофірма «Агротіс» мала
повноваження підписати договір оренди
від 7 березня 2007 року за довіреністю
від 30 грудня 2005 року.

Відповідно до ч. 1 ст.. 15 Закону
України «Про оренду землі», однією з
істотних умов договору оренди є
існуючі обмеження(обтяження) щодо
використання земельної ділянки.

Відсутність однієї з істотних умов є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також
визнання договору недійсним
відповідно до Закону(ч. 2 ст. 15 Закону
України «Про оренду землі»).

Пунктом 26 договору оренди земельної
ділянки, що був укладений між ОСОБА_2 та
ТОВ «Агрофірма «Агротіс» зазначено, що
на орендовану земельну ділянку не
встановлено обмеження(обтяження) та
інші права третіх осіб(наявність
державних ліній електропередач, газо-
та водопроводів і таке інше).

На підставі викладеного, суд вважає, що
сторони, зазначивши в договорі оренди
про відсутність обмежень(обтяжень)
щодо використання даної земельної
ділянки, виконали вимогу закону щодо
обов'язкового зазначення обтяжень в
разі їх існування на час укладання
договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 невід'ємною
частиною договору є, зокрема, акт
визначення меж земельної ділянки в
натурі ( на місцевості).

Межі земельної ділянки ОСОБА_2
визначені під час виготовлення та
видачі власниці державного акта на
право приватної власності на земельну
ділянку 12 лютого 2007 року.( серія ЯА №
723816).

Державний акт зареєстровано в книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за № 9.

У зазначеному державному акті
визначений план меж земельної ділянки
та присвоєний кадастровий номер:
010000145.

а.с 18

Передача земельної ділянки, межі якої
визначено в натурі (на місцевості) в
оренду без зміни її цільового
призначення здійснюється без
розроблення проекту її відведення ( ч.4
ст. 16 Закону України «Про оренду
землі»).

Пунктом 18 укладеного між сторонами
договору оренди також передбачено
передання земельної ділянки в оренду
без розроблення проекту її
відведення.

Таким чином, копія державного акту, при
виготовленні, видачі та реєстрації
якого було складено план та схему
земельної ділянки, кадастровий план з
відображенням існуючих обмежень у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів, є невід'ємною
частиною договору оренди землі і
достатнім документом, який ідентифікує
земельну ділянку.

Відповідно до ч. 2 п. 5 Постанови
Кабінету Міністрів України від 25
грудня 1998 року № 2073 «Про затвердження
Порядку державної реєстрації
договорів оренди землі», що діяла до 5
серпня 2011 року, тобто на час реєстрації
спірного договору оренди, передбачено,
що для державної реєстрації договір
оренди у разі не визначення земельної
ділянки в натурі додається акт
перенесення меж земельної ділянки, яка
надається в оренду, а у разі надання її
в оренду зі зміною цільового
призначення - проект відведення
земельної ділянки.

Під час реєстрації договору оренди
земельної ділянки, відповідному
органу, що проводить державну
реєстрацію було надано всі документи,
які надають змогу індивідуалізувати
об'єкт оренди.

Державна реєстрація договору була
здійснена в Олександрівському РВ ДРФ
ДП «ЦДЗК» 17 червня 2010 року за № 8.

Таким чином між сторонами досягнута
домовленість з усіх істотних умов
договору оренди , що відповідали
діючому на час укладання договору
законодавству та здійснено державна
реєстрація договору.

ТОВ «Агрофірма «Агротіс» тривалий час
користувався земельною ділянкою
ОСОБА_2, яка на час укладання договору
оренди погоджувалась з умовами
договору оренди.

Суд вважає, що підстав визнавати
договір оренди земельної ділянки від 7
березня 2007 року недійсним , відсутні,
тому позов ОСОБА_2 задоволенню не
підлягає.

За укладеним 7 березня 2007 року
договором оренди, ТОВ «Агрофірма
«Агротіс» є орендарем земельної
ділянки ОСОБА_2 , та у відповідності до
п. 15 договору має право
використовувати земельну ділянку для
вирощування товарної
сільськогосподарської продукції.

Пунктом 30 договору визначені права
орендаря, зокрема, самостійно
господарювати на землі з дотриманням
умов цього договору.

Обов'язки орендодавця визначені п. 29
договору, зокрема, не втручатися в
господарську діяльність орендаря та не
створювати будь-яких перешкод при
виконанні умов цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Земельного
кодексу України, землекористувачі
мають право самостійно господарювати
на землі.

Права та обов'язки орендаря визначені
також у ст.. 25 Закону України «Про
оренду землі», зокрема, право орендаря
самостійно господарювати на землі з
дотриманням умов договору оренди
землі.

До обов'язків орендодавця входить,
відповідно до ст. 24 Закону України «Про
оренду землі», зокрема, не вчиняти дій,
які б перешкоджали орендодавцеві
користуватися орендованою земельною
ділянкою.

Відповідно до ст.27 Закон України«Про
оренду землі», орендарю забезпечується
захист його права на орендовану
земельну ділянку.

Орендар в установленому законом
порядку, має право витребувати
орендовану земельну ділянку з
будь-якого незаконного володіння та
користування, на усунення перешкод у
користуванні нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про оренду землі», орендар має право
на відшкодування збитків, яких він
зазнав унаслідок невиконання
орендодавцем умов, визначених
договором оренди землі. Збитками
вважаються доходи, які орендар міг би
реально отримати в разі належного
виконання орендодавцем умов договору.

За вимогами ст.. 95 Земельного Кодексу
України, землекористувачі, якщо інше не
передбачене законом або договором,
мають право на відшкодування збитків у
випадку, передбаченому законом.

Порушені права землекористувача
підлягають відновленню в порядку,
встановленому законом.

Як встановлено в судовому засіданні,
орендодавець ОСОБА_2 у 2013 році
самовільно зайняла передану нею в
оренду земельну ділянку та засіяла її
сільськогосподарськими культурами, а
тому, позовні вимоги ТОВ«Агрофірма»
Агротіс» щодо усунення перешкоди в
користуванні орендованою земельною
ділянкою підлягають задоволенню
шляхом зобов'язання звільнення
ділянки для подальшого використання на
умовах договору оренди.

Відповідно до ст.. 157 Земельного кодексу
України, відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам
здійснюють органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування,
громадяни та юридичні особи, які
використовують земельні ділянки,а
також органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування, громадяни та
юридичні особи, діяльність яких
обмежує права власників і
землекористувачів або погіршує якість
земель, розташованих у зоні їх впливу.

Порядок визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року № 7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ», розміри
збитків, заподіяних власника землі та
землекористувачам вилученням або
тимчасовим зайняттям земельних
ділянок у встановленому порядку,
визначаються комісіями, створеними
Київською та Севастопольською
міськими , районними державними
адміністраціями, виконавчими
комітетами міських (міст обласного
значення) рад відповідно до Порядку
визначення та відшкодування збитків
власника землі та землекористувачам
(затверджений постановою КМУ від 19
квітня 1993 року № 284).

У такому ж порядку визначаються збитки,
заподіяні обмеженням прав власників
землі та землекористувачів,
погіршенням якості земель або
приведенням їх у непридатний для
використання за цільовим призначенням
стан унаслідок негативного впливу,
спричиненого діяльністю підприємств,
установ, організацій та громадян.

Відповідно до п. 1 Порядку, власникам
землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні
вилученням (викупом) та тимчасовим
зайняттям земельних ділянок та
неодержання доходів у зв'язку з
тимчасовим невикористанням земельних
ділянок.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що
відшкодуванню підлягають збитки
власників землі і землекористувачів, у
тому числі орендареві, включаючи і
неодержані доходи, якщо вони
обґрунтовані. Неодержаний дохід - це
дохід, який міг би одержати власник
землі, землекористувач, в тому числі
орендар, із земельної ділянки і який
він не одержав внаслідок тимчасового
зайняття.

Відповідно до п. 5 Порядку, збитки
відшкодовуються підприємствами,
установами, організаціями та
громадянами, що їх заподіяли за рахунок
власних коштів не пізніше одного
місяця після затвердження актів
комісій.

Таким чином, розмір збитків
визначається відповідною комісією, а
до цього орендар - ТОВ «Агрофірма
«Агротіс» не набуло право на
відшкодування завданих збитків у
порядку, визначеному КМУ. Тому позовні
вимоги в частині відшкодування
збитків задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 95, 157 ЗК України,
ст.15,16, 27, 28 Закону України «Про оренду
землі», ст. ст. 10, 212, 214-215 ЦПК
України,суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма "Агротіс"
до ОСОБА_2 про відшкодування збитків
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути
перешкоди в користуванні ТОВ
"Агрофірма "Агротіс" орендованою
земельною ділянкою, розташованої на
території Криничанської сільської
ради Олександрівського району
Донецької області , площею 3,99 га, за
договором оренди , укладеному
сторонами 7 березня 2007 року та
зареєстрованому в Олександрівському
РВ ДРФ ДП «ЦДЗК» 17 червня 2010 року за №
8 шляхом її звільнення.

В іншій частині позову -
відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма "Агротіс"
про визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ТОВ"Агрофірма "Агротіс" у відшкодування
судових витрат, пов'язаних зі сплатою
судового збору - 114(сто чотирнадцять )
гривень 70 копійок.

Рішення суду набирає чинності
після закінчення строку подання
апеляційної скарги , якщо скаргу не
було подано.

Апеляційна скарга може бути
подана до апеляційного суду Донецької
області через Олександрівський
районний суд Донецької області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду.

Суддя
Щербак Ю.В.