АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3099/14
Справа № 636/253/14-ц
Головуючий І-ої інстанції:
Категорія: стягнення елементів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Ізмайлової Г.Н.,
Гуцал Л.В.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Чугуївського міського суду
Харківської області від 12 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про збільшення розміру
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, -

в с т а н о в и л а:

24 січня 2014 року ОСОБА_4 звернулася
до суду із вказаним позовом.

Просила збільшити розмір
аліментів, стягнутих з ОСОБА_3 на
утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
за судовим рішенням з 450 грн. до 643 грн.
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
з подальшою індексацією, починаючи з 24
січня 2014 року до повноліття дитини.

В обгрунтовання позову
посилалась на те, що матеріальне
становище відповідача покращилось.

Відповідач проти позову
заперечував, посилаючись на те, що у 2013
році доходу від підприємницької
діяльності не мав. Сплачувати аліменти
у розмірі 643 грн. не спроможний.

Рішенням Чугуївського міського
суду Харківської області від 12 березня
2014 року позов задоволено у повному
обсязі. Вирішено питання про судові
витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просе
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким ОСОБА_4
у позові відмовити. При цьому
посилається на недоведеність обставин,
які мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального і
процесуального права.

ОСОБА_4 рішення суду першої
інстанції не оскаржила, письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
подала.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення
відпвідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України -
у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню з підстав,
передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК
України з ухваленням нового рішення
про відмову у позові.

Із матеріалів справи вбачається,
що рішенням Чугуївського міського суду
Харківської області від 25 березня 2011
року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на
користь ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі
- 450 грн. щомісячно на утримання доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
повноліття, але не менше, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або
сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із них
та в інших випадках, передбачених цим
Кодексом.

Задовольняючи позов та
збільшуючи розмір аліментів, стягнутих
за судовим рішенням з ОСОБА_3 на
утримання доньки ОСОБА_5 з 450 грн. до 643
грн., суд першої інстанції вважав
доведеним, що матеріальний стан ОСОБА_3
поліпшився.

Погодитися з таким висновком не
можна, оскільки він не підтверджений
належними доказами.

За змістом ч.1 ст.192 СК України
підставою для зміни розміру аліментів
за рішенням суду є: зміна матеріального
стану; зміна сімейного стану;
погіршення або поліпшення здоров'я.

Вказані обставини можуть
стосуватися як платника, так і
одержувача аліментів.

Матеріали справи не містять
доказів того, що з моменту ухвалення
судового рішення про стягнення з
ОСОБА_3 аліментів, зазначені вище
обставини у сторін змінились і ця зміна
є підставою для збільшення розміру
аліментів.

На спростування доводів
позивачки, відповідач надав суду
податкову декларацію про майновий стан
і доходи суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_3 від 24 січня 2014 року, з
якої вбачається, що ОСОБА_3 у 2013 році
доходів від господарської діяльності
не отримував (а.с. 30-31).

Посилання позивачки на те, що зі
слів знайомих їй відомо про покращення
майнового стану ОСОБА_3 не є належним
доказом.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України
доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

За таких обставин, підстав для
збільшення розміру аліментів не було.

Керуючись ч.1 ст. 303, ст.304, п.2 ч.1
ст.307, п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.309, ст. 313, ч.2 ст. 314,
ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Чугуївського міського
суду Харківської області від 12 березня
2014 року скасувати.

ОСОБА_4 у позові відмовити.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: