У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 14 січня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, в інтересах якого діє
ОСОБА_5, про визнання права власності на
12 частини земельної ділянки та дачного
будинку,

в с т а н о в и в:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, в інтересах
якого діє ОСОБА_6, про визнання права
власності на 1/2 частини земельної
ділянки та дачного будинку.

Обґрунтовувала свої вимоги тим, що 21
березня 2002 року було розірвано шлюб між
ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Від шлюбу у них
народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

13 червня 2001 року було розірвано шлюб
між позивачем та ОСОБА_8

Зазначала, що в червні 2004 року вона
познайомилася з ОСОБА_7 та з листопада
2004 року по 25 грудня 2012 року вони
проживали разом у фактичних шлюбних
відносинах.

26 листопада 2010 року на спільні кошти
вони купили та оформили на ОСОБА_7
дачний будинок АДРЕСА_1 та земельну
ділянку для індивідуального дачного
будівництва площею 0,0845 га за вказаною
адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер. Єдиним
спадкоємцем померлого є його син -
ОСОБА_4, посилаючись на вказані
обставини, позивач просила суд
задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 01 серпня
2013 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частини дачного будинку АДРЕСА_1, який
складається з: «А» - дачний
чотирьохповерховий будинок, загальною
площею 1 867,8 кв. м; до «А» - балкон (8 шт.);
до «А» балкон (2 шт); до «А» - балкон (6 шт.);
до А балкон (6 шт.); до «А» балкон (6шт.); до
«А» балкон (3 шт).

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частини земельної ділянки для
індивідуального дачного будівництва
площею 0,0845 га, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 14 січня 2014 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду, а рішення суду
першої інстанції залишити в силі.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2, правильно встановив характер
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням меж
заявлених позовних вимог та конкретних
обставин справи на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3
у відкритті касаційного провадження в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, в
інтересах якого діє ОСОБА_5, про
визнання права власності на 12 частини
земельної ділянки та дачного будинку.

Додані до скарги матеріали повернути
заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк