Справа № 737/1376/13-ц Провадження №
22-ц/795/536/2014 Головуючий у I інстанції
-Войтех О.І. Доповідач - Горобець Т.
В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Горобець Т.В.,

суддів Бечка Є.М.,
Скрипки А.А.

при секретарі - Рудик І.І. ,

з участю - позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Волохова Д.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Егрес-Агро" на
рішення Куликівського районного суду
Чернігівської області від 21 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Егрес-Агро" про
відшкодування збитків, -

в с т а н о в и
в:

В апеляційній скарзі ТОВ „Егрес-Агро"
просить скасувати рішення
Куликівського районного суду
Чернігівської області від 21 січня 2014
року, яким задоволено позов ОСОБА_1 та
стягнуто з ТОВ „Егрес-Агро" на користь
позивачки збитки в сумі 1292,56 грн.,
заподіяні самовільним використанням
земельної ділянки, та просить ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Доводами апеляційної скарги є
посилання на неповноту з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, які суд вважав
встановленими, на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушенні норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт зазначає, що при ухваленні
рішення, в порушення приписів ст.61 ЦПК
України, місцевим судом не було
враховано встановлені постановою
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15.10.2013 року
обставини . Так у вказаній постанові
зазначено, що акт перевірки від 14.08.2013
року, на підставі якого було ухвалено
рішення суду, не містить будь-якого
посилання на місце розташування та
фактичну площу ділянки, яка
використовується саме ТОВ
„Егрес-Агро", отже суб"єктом владних
повноважень, дії якого оскаржувались,
не доведено факт самовільного зайняття
ділянки ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача - ОСОБА_1, представника
відповідача - Волохова Д.А., дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

По справі встановлено, що згідно з
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ №625211 від
09.12.2005 року ОСОБА_1 є власником
земельної ділянки площею 3,27 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Горбівської сільської ради
Куликівського району Чернігівської
області, з якої рілля становить 1,75 га,
сіножать - 0,82 га, пасовище - 0,69 га (а.с.12
зв.).

04 січня 2010 року між ОСОБА_1
(орендодавцем) та ТОВ „Егрес-Агро"
(орендарем) був укладений договір
оренди, за умовами якого орендодавець
передав орендареві частину (ріллю)
вищевказаної земельної ділянки, площею
1,75 га в платне користування строком на 3
роки (а.с. 5-6).

Даний договір було зареєстровано у
Куликівському райвідділі
Чернігівської РФ ДП ЦДЗК 12 листопада 2012
року за №01266. В пункті 8 договору
сторони погодили, що після закінчення
строку договору орендар має переважне
право поновлення його на новий строк. У
цьому разі орендар повинен не пізніше,
ніж за 90 днів до закінчення строку дії
договору повідомити письмово
орендодавця про намір продовження його
дії.

Актом від 04.01.2008 року проведено
перенесення в натурі меж земельної
ділянки №717, наданої в оренду для
виробництва товарної
сільськогосподарської продукції (а.с.8).

Відповідно до акту прийому-передачі
земельної ділянки № 717 від 04.01.2008 року
ОСОБА_1 передала, а ТОВ „Егрес-Агро"
прийняло земельну ділянку, що
засвідчено підписами сторін (а.с.9).

Незважаючи на те, що строк дії договору
закінчився 04 січня 2013 року, ТОВ
„Егрес-Агро" продовжувало
користуватись земельною ділянкою без
здійснення повідомлення орендодавця
про намір продовжити дії договору на
новий строк та без згоди ОСОБА_1, у
зв"язку з чим остання позивалась до ТОВ
„ Регрес-Агро" у суді.

Факт користування ТОВ „Егрес-Агро"
земельною ділянкою ОСОБА_1 площею 1,75 га
ріллі після спливу строку дії договору
оренди без належних на те правових
підстав, був встановлений рішенням
Куликівського районного суду від 08
травня 2013 року, ухваленим у справі
№737/380/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
„Егрес-Агро" про витребування
земельної ділянки із чужого
незаконного володіння (а.с.30-31).

Вказані обставини, в силу приписів ч. 3
ст. 61 ЦПК України, не підлягають
доказуванню, а тому були обґрунтовано
взяті судом першої інстанції до уваги.

Доводи апеляційної скарги ТОВ
„Егрес-Агро" щодо неврахування судом
першої інстанції обставин,
встановлених постановою
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15.10.2013 року,
а саме про визнання протиправним акту
перевірки № 135 від 14.08.20013 року,
складеного спеціалістом відділу
оперативного контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
ОСОБА_3 та скасування цього припису від
19.08.2013 року, не заслуговують на увагу,
оскільки предметом дослідження суду у
наведеній адміністративній справі
було питання дотримання суб'єктом
владних повноважень - Управлінням
контролю за використанням та охороною
земель Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області,
вимог закону при складанні актів
перевірки № 135-139 від 14.08.2013 року та
відповідних приписів про порушення
земельного законодавства від 19.08.2013
року.

Факт же неправомірного використання
ТОВ „Егрес-Агро" земельної ділянки
ОСОБА_1, а відповідно, заподіяння їй
шкоди, повністю доведено позивачкою та
підтверджується матеріалами даної
цивільної справи, а також встановлено
рішенням Куликівського районного суду
від 08 травня 2013 року, ухваленим у справі
№737/380/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
„Егрес-Агро" про витребування
земельної ділянки із чужого
незаконного володіння.

Крім того, постановою про накладення
адміністративного стягнення №000097 від
28.08.2013 року було встановлено, що на
території Горбівської сільської ради
Куликівського району Чернігівської
області ТОВ „Егрес-Арго" в особі
директора ОСОБА_4 самовільно зайнято
земельну ділянку (пай) №717 (рілля) під
вирощування сільськогосподарської
продукції (соняшник) загальною площею
1,75 га, яка відповідно до Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ №625211, зареєстрованого
за №7 від 09.12.2005 року належить
громадянці ОСОБА_1 на правах приватної
власності. Таким чином, вищезазначена
земельна ділянка використовується ТОВ
„Егрес-Агро" з порушенням вимог ст. 125
ЗК України (а.с.34).

Директор ТОВ „Егрес-Агро" ОСОБА_4
звертався з адміністративним позовом
до Державної інспекції сільського
господарства в Чернігівській області
про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення від 28.08.2013
року. Постановою Ніжинського
міськрайонного суду від 08.10.2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_4 було
відмовлено (а.с.35-36).

Конкретні межі спірної земельної
ділянки були визначені сторонами ще
при укладенні Договору від від04.01.2010
року, про що свідчить акт визначення
меж земельної ділянки в натурі( на
місцевості),Акт прийому - передачі цієї
земельної ділянки сторонами 04 січня 2010
року(а.с.5-10). Враховуючи, що відповідач
продовжував користуватись саме цією
земельною ділянкою, оскільки спір
ведеться з приводу земельної ділянки (
паю№117), будь яких додаткових доказів
того, що мова йде і спір виник з приводу
земельної ділянки( паю №117), яка має
конкретно визначені та погоджені
сторонами межі, надавати позивачу не
було необхідності. Враховуючи наведені
положення закону, приписи ст. 156, 157, 212 ЗК
України та виходячи з доведеності
факту користування без оформлення
документів ТОВ „Егрес-Агро" належною
ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 1,75 га,
висновок суду першої інстанції про
наявність підстав для задоволення
позову ОСОБА_1 та стягнення з ТОВ
„Егрес-Агро" збитків, заподіяних
використанням земельної ділянки без
належних правових підстав, відповідає
обставинам справи та положенням
законодавства.

Приписами частини 2 ст. 152 ЗК України
передбачено право власника земельної
ділянки вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю і
відшкодування збитків.

Пунктом 6 Положення про державну
інспекцію сільського господарства,
затвердженого Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України № 770 від 23.12.2011 року, інспекція
та посадові особи мають право складати
акти перевірок, розраховувати розмір
шкоди, завданої внаслідок самовільного
використання земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи,
позапланова перевірка дотримання
земельного законодавства при
використанні відповідачем земельних
ділянок на території Грабівської
сільської ради Куликівського району
була проведена на підставі наказу № 910
від 07.08.2013 року. В результаті перевірки
виявлено факт неправомірного
використання ТОВ „ Егрес-Агро"
земельної ділянки ОСОБА_1, у зв"язку з
чим здійснено розрахунок завданих
збитків відповідно до пункту 3.1
Методики визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
затверджених Наказом Державної
інспекції з контролю за використанням
і охороною земель Державного агентства
земельних ресурсів України №110 від
12.09.2007 року, затвердженою Постановою
КМУ від 25.07.2007 року №963.

Згідно з розрахунком, складеним
інспектором Кобцем В.П. та врученим
директору ТОВ „ Егрес-Агро" (а.с. 34),
розмір заподіяної шкоди ОСОБА_1
становить 1292,56 грн. , яка підлягає
стягненню у судовому порядку, так як
добровільно відшкодувати збитки
власнику земельної ділянки, відповідач
відмовляється.

Отже, суд першої інстанції повно та у
обсязі, необхідному для вирішення
спору, встановив всі обставини справи,
вірно визначив характер спірних
правовідносин та оцінивши наявні у
справі докази, дійшов промірного
висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновок суду першої
інстанції і не дають підстав для її
задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Егрес-Агро" - відхилити.

Рішення Куликівського районного суду
Чернігівської області від 21 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: