АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц/791/1287/14
Головуючий в суді 1
інстанції: Решетова В.В.
Доповідач: Вербицька Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 11 числа
колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі :

Головуючого: Вербицької Л.І.

суддів: Радченка С.В.,

Слюсаренко О.В.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні апеляційну
скаргу Міського комунального
підприємства «Херсонтеплоенерго» на
рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 17 березня 2014 року у
цивільній справі за позовом Міського
комунального підприємства
«Херсонтеплоенерго» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за спожиті
послуги з центрального опалення,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року Міське комунальне
підприємство «Херсонтеплоенерго»
(далі за текстом МКП
«Херсонтеплоенерго») звернулось до
суду з позовом вказуючи на те, що ОСОБА_3
є власником квартири АДРЕСА_1 та
отримує від підприємства послуги з
централізованого опалення. Оскільки
відповідач тривалий час не здійснює
оплату за надані послуги станом на
01.03.2012 року утворилась заборгованість в
сумі 5992,67 грн. В квітні місяці 2012 року
підприємство звернулось до
Дніпровського районного суду міста
Херсона з заявою про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_3
заборгованості за надані послуги,
проте в травні місяці 2012 року ОСОБА_3
звернувся до суду із заявою про
скасування судового наказу і ухвалою
Дніпровського районного суду м.Херсона
від 17 травня 2013 року судовий наказ було
скасовано. Посилаючись на те, що
заборгованість відповідачем не
погашено, остаточно просили стягнути
на користь МКП «Херсонтеплоенерго»
заборгованість за надані послуги за
період з грудня 2005 року по лютий 2014 року
включно в сумі 9945,22 грн, яка складається
з 8923,43 грн основного боргу, 444,09 грн
інфляційних витрат, 577,70 грн 3% річних.

Рішенням Дніпровського районного суду
м.Херсона від 17 березня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь МКП «Херсонтеплоенерго»
заборгованість за спожиті послуги з
центрального опалення, в межах строку
позовної давності, у сумі 4299,88 грн,
інфляційні витрати, нараховані на суму
заборгованості, у розмірі 83,43 грн, та 3%
річних у розмірі 161,93 грн. Вирішено
питання щодо судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду МКП
«Херсонтеплоенерго», посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про стягнення заборгованості за період
з квітня 2009 року по лютий 2011 року, та
постановити нове яким позовні вимоги у
вищезазначений період задовольнити.
Змінити судове рішення в частині
стягнення втрат від інфляційних
процесів та 3% річних, в іншій частині
судове рішення просили залишити без
змін.

В письмових запереченнях, які надійшли
на адресу апеляційного суду,
ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу
відхилити як необґрунтовану.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив із того,
що позивач надає, а відповідач отримує
послуги з централізованого опалення,
однак в порушення вимог Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
відповідач належним чином не оплачує
отримані послуги, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість, яка
підлягає стягненню з нього на користь
позивача.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи, підтверджується
дослідженими судом доказами, яким дана
належна юридична оцінка, ґрунтується
на вимогах закону.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в
АДРЕСА_1 та є споживачем послуг, які
надає МКП «Херсонтеплоенерго»,
своєчасно не вносить оплату за надані
послуги, в результаті чого, за ним
виникла заборгованість, яка станом на
лютий 2014 року становить 8666,20 грн, що
підтверджується випискою з особового
рахунку №1102051, з яких 4366,32 грн -
заборгованість, яка виникла до лютого
2011 року, за період з березня 2011 року по
лютий 2014 року заборгованість складає
4299,88 грн (а.с.11).

У відповідності до ст.ст. 14, 20, 21, 32
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» визначені обов'язки
споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про стягнення, в межах строку
позовної давності, з відповідача на
користь позивача суми заборгованості
за послуги з централізованого опалення
в сумі 4299,88 грн, оскільки в даному
випадку було правильно застосовані
норми матеріального права, а
розрахунок заборгованості повністю
підтвердився дослідженими в судовому
засіданні доказами.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
застосування строку позовної давності,
оскільки він ґрунтується на положеннях
ч.3 ст.267 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги відносно
того, що судом не було застосовано
правила переривання строку позовної
давності, у зв'язку із зверненням МКП
«Херсонтеплоенерго» в квітні 2012 року з
заявою про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за
надані послуги, колегією суддів не
приймаються до уваги оскільки, як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3
припинив оплату за надані послуги з
лютого 2007 року. МКП
«Херсонтеплоенерго» звернулось до
суду з заявою про видачу судового
наказу в квітні 2012 року, тобто поза
межами строку позовної давності, крім
того вищезазначений судовий наказ було
скасовано ухвалою Дніпровського
районного суду від 17.05.2013 року, а тому
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що стягненню
підлягає заборгованість в межах
трьохрічного строку до часу звернення
позивача до суду. При цьому колегія
суддів враховує, що на час звернення
позивача з заявою про видачу судового
наказу строк позовної давності було
пропущено виходячи з початку його
перебігу з часу останнього виконання
відповідачем обов'язку щодо щомісячної
оплати послуг, а саме, з лютого 2007 року.

Інші доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на належних доказах, і як
такі, що висновки суду не спростовують,
підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що можуть
слугувати підставою для скасування чи
зміни судового рішення, колегією
суддів не встановлено, то підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається, рішення законне та
обґрунтоване, а тому скасуванню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Міського
комунального підприємства
«Херсонтеплоенерго» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 17 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: