Справа № 512/270/14-ц
Провадження № 2/512/178/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
Савранський районний суд Одеської
області

в складі: головуючого - судді Лепехи
В.А.,

при секретарі Шаповал
Н.Г., -

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в смт. Саврань, Одеської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

19.03.2014р. до Савранського
районного суду Одеської області
надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивачка
вказала, що з 05.12.2012р. сторони
перебувають в шлюбі, який
зареєстровано Савранським районним
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану, актовий запис №83.

За час сумісного проживання у
позивача та відповідачки народилась
донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.н..

На даний час шлюбні відносини між
сторонами припинені з кінця 2013р..
Спільне господарство не ведеться,
спору про розподіл майна, що є спільною
сумісною власністю у сторін не виникає.

Спільне життя сторін не склалось
ще до народження дитини. За весь час
проживання у сторін виникали суперечки
і сварки причиною яких є зловживання
спиртних напоїв з боку відповідача.
Причиною припинення шлюбних відносин
стала несумісність характерів, різні
погляди на життя, небажання рахуватись
з думкою один одного.

Позивачка вказує, що примирення
між сторонами є неможливим оскільки їх
сумісне проживання може зашкодити
спокійному життю дитини.

ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася. Надала суду письмову заяву
про підтримання позовних вимог в
повному обсязі, просила суд розглянути
справу за її відсутності (а. с. 13).

ОСОБА_2 23.04.2014 року в судове
засідання не з'явився. Надав суду
письмову заяву про розгляд справи за
його відсутності та визнання позовних
вимог в повному обсязі (а. с. 14).

У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України, ухвалення у попередньому
судовому засіданні судового рішення у
разі відмови від позову, визнання
позову, укладення мирової угоди
проводиться в порядку, встановленому
статтями 174 і 175 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

У відповідності до положень
частини 2 статті 197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК
України, під час ухвалення судового
рішення суд вирішує, чи мали місце
обставини справи, якими
обґрунтовуються вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються, які правовідносини
випливають із встановлених обставин,
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правових відносин
та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів
має здійснюватися за правилами,
передбаченими ст. 212 ЦПК України з
урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків
встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, які беруть участь у
справі.

Таким чином, суд, розглядаючи
цивільну справу у порядку позовного
провадження, повинен повно і всебічно
з'ясувати фактичні обставини справи,
однак не вправі виходити за межі
заявлених позовних вимог та тієї
доказової бази, яка сформована за
рахунок доказів, поданих до суду самими
учасниками процесу.

Суд повно, всебічно та об'єктивно
оцінивши наявні у справі матеріали та
докази, прийнявши до уваги думку
позивачки і відповідача, викладені
ними у заявах, вважає, що позов підлягає
задоволенню за таких підстав: сторони
припинили шлюбні стосунки, кроків до
примирення сторони не здійснюють.
Причиною припинення шлюбних стосунків
стало не знаходження спільної мови в
повсякденному житті із-за їх
несумісних характерів, зловживання
відповідачем спиртними напоями. Шлюб
носить формальний характер та порушує
інтереси позивачки, а подальше сумісне
проживання може зашкодити спою
спільної дитини.

За таких обставин суд прийшов до
висновку, що причини, які спонукали
позивачку наполягати на розірванні
шлюбу є обґрунтованими.

Збереження шлюбу можливе на
паритетних засадах, на почуттях
взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги та підтримки, тобто на
тому, що є моральною основою шлюбу, але
сторони не мають наміру зберегти шлюб,
в даний час шлюб носить формальний
характер і перешкод для його
розірвання немає.

Відповідно до ст. 113 СК України,
право на вибір прізвища після
розірвання шлюбу особа, яка змінила
своє прізвище у зв'язку з реєстрацією
шлюбу, має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

З урахуванням зазначеного, вимога
ОСОБА_1 про зміну прізвища на дошлюбне
«ОСОБА_1», відповідає вимогам закону, не
порушує прав та інтересів третіх осіб,
а тому підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги позивачки
про визначення місця проживання
малолітньої дитини разом з нею, то суд
дійшов висновку, що вона є
обґрунтованою та не буде суперечити
інтересам дитини, а навпаки
забезпечить її повноцінний розвиток та
виховання, тому її необхідно
задовольнити.

Позов відповідачем визнаний в
повному обсязі, визнання позову не
суперечить інтересам сторін та інших
осіб.

Крім того, з урахуванням того, що
відповідачем визнано позовні вимоги в
повному обсязі, відповідно до ст. 88 ЦПК
України необхідно стягнути на користь
позивачки судові витрати, сума яких
підтверджується квитанціями (а. с. 1-2).

На підставі викладеного,
керуючись статтями 104, 105, 110, 112, 113
Сімейного кодексу України, статтями 10,
60, 213, 215, 218 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити.

2. Розірвати шлюб, зареєстрований
05.12.2012 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1,
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Савранського
районного управління юстиції Одеської
області, актовий запис № 83.

3. Місце проживання дитини: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити біля матері,
тобто біля ОСОБА_1.

4. Прізвище ОСОБА_1 після
розірвання шлюбу змінити на дошлюбне
«ОСОБА_1».

5. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт
серії НОМЕР_3, виданий Савранським РВ
ГУМВС України в Одеській області 07.08.2007
року, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованої та проживаючої за
адресою АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_4,
виданий Савранським РВ ГУМВС України в
Одеській області 19.01.2013 року, судові
витрати в сумі 243,90грн..

Рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Одеської області.

Апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення через
Савранський районний суд Одеської
області. Особи, які брали участь в
справі, але не були присутні під час
проголошення рішення мають право
оскаржити рішення протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
В.А. Лепеха