Номер провадження: 22-ц/785/1181/14
Номер справи місцевого суду: 6/522/221/13
Головуючий у першій інстанції Шенцева
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Станкевича
В.А.

- Ступакова
О.А.

при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Приморського районного суду
м. Одеси від 20.03.2013 року про тимчасове
обмеження виїзду за межі України, у
справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про відшкодування майнової та
моральної шкоди завданої внаслідок
ДТП,-

встановила:

Державний виконавець Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Міністерства
юстиції України звернувся з поданням
до суду про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просив встановити
тимчасове обмеження у праві виїзду
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання
зобов'язань за рішенням суду.

Свої вимоги державний виконавець, як
зазначено в ухвалі суду, обґрунтовував
тим, що на виконанні у Другому
Приморському відділі державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист, виданий Приморським
районним судом м. Одеси від 23.07.2012 року
по справі № 2/1522/11935/2011 про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми
матеріальної шкоди у розмірі 64 308,47 грн.
В добровільному порядку рішення суду
боржником не виконується.

Як зазначено в ухвалі суду, представник
Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції просив
справу розглядати за його відсутності.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 20.03.2013 року подання
державного виконавця Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції задоволено.
Тимчасово обмежено виїзд за межі
України ОСОБА_3 (ОСОБА_3), громадянин
України, ІНФОРМАЦІЯ_1, без вилучення
паспортного документу, до виконання
зобов'язань за виконавчим листом
Приморського районного суду м. Одеси
від 23.07.2012 року по справі № 2/1522/11935/2011.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу на ухвалу
Приморського районного суду м. Одеси
від 20.03.2013 року, в якій просить ухвалу
суду від 20.03.2013 року скасувати,
посилаючись на те, що оскаржувана
ухвала була постановлена з порушенням
діючого законодавства є незаконною,
так як обмежує його конституційне
право, як громадянина України на
вільний вибір місця мешкання, свободу
пересування та інше, згідно з
Конституцією України.

В судовому засіданні
представник ОСОБА_3 підтримала
апеляційну скаргу та пояснила, що
ОСОБА_3 не ухиляється від виконання
зобов'язань за судовим рішенням, однак
на даний час хворіє та потребує
лікування за кордоном, на
підтвердження надавши медичний
консультативний висновок. Представник
ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги. Інші учасники
процесу в судове засідання не
з'явилися, причини неявки суду не
повідомили, клопотання про відкладення
розгляду справи від них на адресу суду
не надходили. Від державного виконавця
на адресу суду надійшла заява про
розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали, судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Задовольняючи подання державного
виконавця Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_3, суд першої
інстанції посилаючись на Указ
Президента України «Про додаткові
заходи щодо підвищення ефективності
виконання рішень судів» № 261/2008 від
24.03.2008 року, ст. 377-1 ЦПК України, виходив
з того, що як вбачається з матеріалів
подання державної виконавчої служби,
ОСОБА_3, ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням. Державним виконавцем
вжито усіх можливих заходів,
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження», однак рішення
суду до даного часу не виконується.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що подання головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
підлягає задоволенню.

Однак, судова колегія не погоджується з
висновками суду першої інстанції.

Оскільки, відповідно до п. 5 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзду в України громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов'язань.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону «Про
виконавче провадження», державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Тобто, умовою тимчасового обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
є ухилення його від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням.

Проте, звертаючись з поданням до
суду про тимчасове обмеження у праві
виїзду за кордон ОСОБА_3, державний
виконавець до подання не надав
будь-яких доказів, які б підтверджували
ухилення ОСОБА_3 від виконання
зобов'язань покладених на нього
судовим рішенням (виконавчий лист №
2/1522/11935/11 виданий 23.07.2012 року), додавши до
нього лише постанову про відкриття
виконавчого провадження від 08.08.2012 року
та постанову про арешт майна боржника і
оголошення заборони на його відчуження
від 24.10.2012 року (а. с. 194-197), а в поданні
лише констатував ухилення боржника від
виконання рішення суду.

Крім того, до подання не додано
доказів направлення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
зокрема боржникові, відповідно до ст.
ст. 25, 31 Закону України «Про виконавче
провадження».

Разом з тим, до подання додано
постанову про арешт майна боржника і
оголошення заборони на його відчуження
від 24.10.2012 року (а. с. 197), за рахунок якого
можливе виконання рішення суду,
зокрема автомобіль НОМЕР_1, відомості
про знаходження якого в заставі, в
матеріалах справи відсутні, що
вбачається також із заперечення на
апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
(а. с. 250-252).

Також судова колегія приймає до
уваги доводи представника ОСОБА_3
стосовно того, що ОСОБА_3 важко хворіє
та потребує лікування за кордоном, на
підтвердження чого надала медичний
консультативний висновок, оригінал
якого оглянуто в судовому засіданні в
суді апеляційної інстанції та копія
приєднана до матеріалів справи та, що
ОСОБА_3 не ухиляється від виконання
рішення суду та готовий його
виконувати.

За таких обставин, судова колегія
вважає поданням державного виконавця
Другого Приморського ВДВС Одеського
міського управління юстиції Саламахи
В.В. про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_3 є
передчасним і не підтверджується
відповідними доказами та на даний час
відсутні підстави для його
задоволення.

Висновки суду першої інстанції
стосовно того, що державним виконавцем
вжито усіх можливих заходів,
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження», щодо виконання
рішення суду не підтверджені
відповідними доказами.

Таким чином, судова колегія,
враховуючи викладене, доводи та
резолютивну частину апеляційної
скарги, частково погоджується з
апеляційною скаргою, та вважає, що
ухвала суду першої інстанції від 20.03.2013
року про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України,
постановлена з порушенням норм
процесуального права.

Тому на підставі викладеного, ухвалу
суду першої інстанції від 20.03.2013 року
необхідно скасувати, та постановити
нову ухвалу про відмову в задоволенні
поданням державного виконавця Другого
Приморського ВДВС Одеського міського
управління юстиції Саламахи В.В. в
тимчасовому обмеженні у праві виїзду
за межі України ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного
суду м. Одеси від 20.03.2013 року про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України, у справі за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування
майнової та моральної шкоди завданої
внаслідок ДТП - скасувати.

Відмовити в задоволенні подання
державного виконавця Другого
Приморського ВДВС Одеського міського
управління юстиції Саламахи В.В. в
тимчасовому обмеженні у праві виїзду
за межі України ОСОБА_3.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської
області О.Д.
Варикаша

В.А. Станкевич

О.А. Ступаков