Справа №333/2837/14-ц
Провадження №2/333/1604/14
Ухвала

Іменем України

10 квітня 2014 року

м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, третя особа - Шоста Запорізька
Державна нотаріальна контора, -

в с т а н о в и в:

До Комунарського районного суду
м.Запоріжжя надійшла позовна заява
ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, третя особа -
Шоста Запорізька Державна нотаріальна
контора, в якій позивач просить суд
визнати за нею право власності на 9/100
частин житлового будинку АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
передбачених ст.ст.119 Цивільного
процесуального кодексу України.

Згідно ч.2 ст.119 Цивільного
процесуального кодексу України
позовна заява повинна містити:
найменування суду, до якого подається
заява, ім'я (найменування) позивача і
відповідача, а також ім'я представника
позивача, якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі, зміст
позовних вимог, ціну позову щодо вимог
майнового характеру, виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування, перелік
документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ч.5 ст.119 Цивільного
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору.

На підставі ч.4 ст.119 Цивільного
процесуального кодексу України
позовна заява повинна відповідати
іншим вимогам, встановленим законом.

Так, згідно вимог ст.80 Цивільного
процесуального кодексу України у
позовах про визнання права власності
на майно ціна позову складається з
дійсної (ринкової) вартості майна на
час звернення до суду.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» передбачено, що позовна
заява оплачується судовим збором
залежно від ціни позову, яка
визначається виходячи з вартості
відшукуваного майна. Відповідно до
підпункту «а» пункту 12 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №20 від
22.12.1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» вартість
спірного майна визначається за
погодженням сторін, а за його
відсутністю - за дійсною вартістю майна
на час розгляду спору.

Так як відповідно до ч.2 ст.119 Цивільного
процесуального кодексу України в
позовній заяві щодо вимог майнового
характеру обов'язково повинна бути
зазначена ціна позову, тобто тягар
доказування вартості спірного майна
несе позивач, тому він повинен
обґрунтувати у позовній заяві ціну
позову та надати суду відповідні
докази цього.

Як вбачається з матеріалів справи, в
порушення зазначених вимог позивач
ніяких доказів вартості спірного майна
на час звернення до суду не надав.

Також згідно ст.6 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
перераховується у безготівковій або
готівковій формі виключно через
установи банків чи відділення зв'язку.
На підставі ст.9 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір сплачується
за місцем розгляду справи та
зараховується до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4
Закону України «Про судовий збір»
визначено ставку судового збору за
подання заяви майнового характеру - у
розмірі 1 відсотку ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, в
порушення зазначених вимог цивільного
процесуального законодавства
позивачем не надано ніяких документів
про сплату судового збору. У разі
звільнення від сплати судового збору,
позивачу необхідно вказати підстави
звільнення та надати докази на
підтвердження цього, а в іншому випадку
- сплатити судовий збір згідно ст.4
Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, позивачу в позовній заяві
треба вказати ціну позову - ринкову
вартість спірної частини житлового
будинку (для чого звернутися до
суб'єкта оціночної діяльності, який
надасть висновок про вартість
зазначеного майна) та згідно ст.4 Закону
України «Про судовий збір» сплатити
судовий збір, виходячи з реальної
вартості спірної частини майна на час
звернення до суду. У разі неможливості
встановити точну ціну позову (ринкову
вартість спірного майна) позивач
повинен надати суду відповідні докази
та клопотання про визначення судом
попереднього розміру судового збору.

Також однією з обов'язкових вимог до
позовної заяви, передбачених ч.2 ст.119
Цивільного процесуального кодексу
України, є зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину. В
позовній заяві позивач зазначає, що 9/100
частини житлового будинку АДРЕСА_1
належали ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право на спадщину, надати
державному нотаріусу
правовстановлюючі документи на
спадкове майно, технічний паспорт та
будинкову книгу він не в змозі,
оскільки їх загубив. При цьому ніяких
доказів на підтвердження зазначених
фактів до позовної заяви позивач не
додає, клопотання про витребування
доказів на підтвердження зазначених
обставин та виклик свідків не заявляє.

Крім того, позивачем не зазначено інших
співвласників житлового будинку
АДРЕСА_1, що унеможливлює визначення
суб'єктного складу спірних
правовідносин.

Європейський суд з прав людини у своїй
прецедентній практиці виходить із
того, що положення пункту 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод гарантує
кожному право подати до суду будь-який
позов, що стосується його цивільних
прав і обов'язків. Проте право на суд не
є абсолютним і воно може бути піддане
обмеженням, дозволеним за змістом, тому
що право на доступ до суду за своєю
природою потребує регулювання з боку
держави.

Відповідно до ст.121 Цивільного
процесуального кодексу України
позовна заява, подана без додержання
вимог, викладених у ст.ст.119-121
Цивільного процесуального кодексу
України, підлягає залишенню без руху з
наданням строку для усунення
недоліків.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.118, 119-121 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, третя особа - Шоста Запорізька
Державна нотаріальна контора, -
залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків позовної заяви - три дні з дня
отримання ним копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що якщо він у
встановлений строк не усуне зазначені
недоліки, то позовна заява буде
вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя
С.С. Тучков