Справа № 180/317/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 р.

Марганецький міський суд
Дніпропетровської області у складі

головуючого: судді Янжули О.С.

при секретарі: Гащук І.І.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Білоножко
А.П.,

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Марганець цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Марганецької
міської ради, третя особа ОСОБА_4 про
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Марганецького міського суду з позовом
до Виконавчого комітету Марганецької
міської ради, третя особа ОСОБА_4 про
зобов'язання вчинити певні дії,
посилаючись на те, що вона згідно до
рішення Виконавчого комітету
Марганецької міської ради від 18.06.2007
року за №3101 „Про надання соціального
житла" отримала 1-кімнатну квартиру
АДРЕСА_1 як соціальне житло, житловою
площею 16,9 кв.м., загальною площею 30,5
кв.м. Відповідно до зазначеного рішення
ордер було видано на ім'я її сина
ОСОБА_4.

Після отримання ордеру на житлове
приміщення 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_1,
вселилися її син ОСОБА_4 з дружиною
ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився онук ОСОБА_6 який
також був зареєстрований за адресою
АДРЕСА_1.

В квітні їй стало відомо про те, що
27.02.2008 року Марганецький міський суд
виніс ухвалу, відповідно до якої
задоволено заяву ОСОБА_7 та скасовано
за нововиявленими обставинами рішення
Марганецького міського суду від 20.04.2007
року про визнання спадщини у вигляді
квартири АДРЕСА_1, яка відкрилась після
смерті ОСОБА_8 відумерлою.

16.07.2008 року виконавчий комітет
Марганецької міської ради керуючись
зазначеною ухвалою Марганецького
міського суду від 27.02.2008 року прийняв
рішення №4181, згідно до якого в пункті
другому зазначено про те, що рішення
виконкому від 18.07.2007 року №3101 «Про
надання соціального житла„ втратило
чинність». Скасовуючи чинність рішення
виконкому від 18.07.2007 року №3101, ордер на
житлове приміщення №17 віл 23 липня 2007
року який було видано на підставі
рішення також було визнано недійсним.

30.09.2010року Прокурор м. Марганця в
інтересах ОСОБА_7 звернувся до
Марганецького міського суду із
позовною заявою про примусове
виселення з житлового приміщення
ОСОБА_4, ОСОБА_5ОСОБА_6 на підставі того,
що спадкоємцем квартири АДРЕСА_1 є
ОСОБА_7, яка не має змоги користуватися
належним їй житловим приміщенням.

Рішенням Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від
07.02.2012року позовну заяву Прокурора м.
Марганця в інтересах ОСОБА_7 про
примусове виселення з житлового
приміщення ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6
задоволено у повному обсязі.

Просить суд зобов'язати виконавчий
комітет Марганецької міської ради
надати їй благоустроєне жиле
приміщення, жилою площею не менше 16,9
кв.м., яка була передбачена ордером № 17
від 23 липня 2007 року.

Позивач та її представник в
судовому засіданні просили позов
задовольнити.

Третя особа в судовому засіданні
просив позов задовольнити.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечувала, надала письмові
заперечення, відповідно до яких
вказала, що виселення з житлового
приміщення ОСОБА_4, ОСОБА_5ОСОБА_6
відбулося за рішенням суду на підставі
того, що спадкоємцем квартири АДРЕСА_1 є
ОСОБА_7, яка не має змоги користуватися
належним їй житловим приміщенням. На
даний час позивачка перебуває на
квартирному обліку громадян які
потребують поліпшення житлових умов та
включена до загального списку за № 59 і
внесена до першочергового списку за №
8.

Суд вислухавши сторін, вивчивши
матеріали справи, вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги, виходячи
з наступного:

Судом встановлено, що квартири
АДРЕСА_1, була визнана за рішенням
Марганецького міського суду від 20.04.2007
року відумерлою спадщиною, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_8.

Позивачка згідно до рішення
Виконавчого комітету Марганецької
міської ради від 18.06.2007 року за №3101
„Про надання соціального житла"
отримала 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 як
соціальне житло, житловою площею 16,9
кв.м., загальною площею 30,5 кв.м.
Відповідно до зазначеного рішення
ордер було видано на ім'я її сина
ОСОБА_4.

Після отримання ордеру на житлове
приміщення 1-кімнатній квартирі
АДРЕСА_1, проживали її син ОСОБА_4 з
дружиною ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився онук ОСОБА_6 який
також був зареєстрований за адресою
АДРЕСА_1.

27.02.2008 року Марганецький міський
суд виніс ухвалу, відповідно до якої
задоволено заяву ОСОБА_7 та скасовано
за нововиявленими обставинами рішення
Марганецького міського суду від 20.04.2007
року про визнання спадщини у вигляді
квартири АДРЕСА_1, яка відкрилась після
смерті ОСОБА_8 відумерлою.

16.07.2008 року виконавчий комітет
Марганецької міської ради керуючись
зазначеною ухвалою Марганецького
міського суду від 27.02.2008 року прийняв
рішення №4181, згідно до якого в пункті
другому зазначено про те, що рішення
виконкому від 18.07.2007 року №3101 «Про
надання соціального житла„ втратило
чинність». Скасовуючи чинність рішення
виконкому від 18.07.2007 року №3101, ордер на
житлове приміщення №17 віл 23 липня 2007
року який було видано на підставі
рішення також було визнано недійсним.

30.09.2010 року Прокурор м. Марганця в
інтересах ОСОБА_7 звернувся до
Марганецького міського суду із
позовною заявою про примусове
виселення з житлового приміщення
ОСОБА_4, ОСОБА_5ОСОБА_6 на підставі того,
що спадкоємцем квартири АДРЕСА_1 є
ОСОБА_7, яка не має змоги користуватися
належним їй житловим приміщенням.

Рішенням Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від
07.02.2012 року позовну заяву Прокурора м.
Марганця в інтересах ОСОБА_7 про
примусове виселення з житлового
приміщення ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6
задоволено у повному обсязі.

Згідно з ст. 117 Житлового кодексу
України „У разі визнання ордера на
жиле приміщення недійсним внаслідок
неправомірних дій осіб, які одержали
ордер, вони підлягають виселенню без
надання іншого жилого приміщення. Якщо
громадяни, зазначені в ордері, раніше
користувалися жилим приміщенням у
будинку державного або громадського
житлового фонду, їм повинно бути надано
жиле приміщення, яке вони раніше
займали, або інше жиле приміщення. У
випадках визнання ордера на жиле
приміщення недійсним з інших підстав,
крім випадку, передбаченого частиною
першою цієї статті, громадяни,
зазначені в ордері, підлягають
виселенню з наданням іншого жилого
приміщення".

Закон не встановлює заборони надання
іншого жилого приміщення у разі
виселення наймача, який не винен у
наданні йому житлового приміщення на
підставі ордера який з часом було
скасовано.

Згідно з ч.2 ст. 117 ЖК України „У
випадках визнання ордера на жиле
приміщення недійсним з іншим підстав,
крім випадку, передбаченого частиною
першою цієї статті, громадяни,
зазначені в ордері, підлягають
виселенню з наданням іншого жилого
приміщення".

Згідно з ст.9 ЖК України громадяни мають
право на одержання у безстрокове
користування у встановленому порядку
жилого приміщення в будинках
державного чи громадського житлового
фонду. Ніхто не може бути виселений із
займаного ним приміщення або обмежений
у праві користуватись жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом. Житлові
права охороняються законом, за
винятком випадків, коли вони
здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян.

Згідно ст.47 Конституції України кожен
має право на житло. Ніхто не має право
бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Відповідно до ст.18 ЖК України
управління житловим фондом
здійснюється власником або
уповноваженим ним органом у межах,
визначених власником.

Згідно ст.50 ЖК України жиле приміщення,
що надається громадянам для
проживання, має бути благоустроєним
стосовно до умов даного населеного
пункту, відповідати встановленим
санітарним і технічним вимогам.

Відповідно до ст..113 ЖК України надаване
громадянам у зв'язку з виселенням інше
благоустроєне жиле приміщення повинно
знаходитись у межах даного населеного
пункту і відповідати вимогам статті 50
цього Кодексу.

Згідно з ст.58 ЖК України на підставі
рішення про надання жилого приміщення
в будинку державного або громадського
житлового фонду виконавчий комітет
районної, міської, районної в місті,
селищної, сільської Ради народних
депутатів видає громадянинові ордер,
який є єдиною підставою для вселення в
надане жиле приміщення. Ордер може бути
видано лише на вільне жиле приміщення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду в
постанові від 12.04.1985, № 2 "Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України" у випадку, коли позов
пред'явлено особами, права яких
порушено видачею ордера і на яких не
може бути покладено обов'язок по
наданню відповідачам жилого
приміщення, до участі у справі має бути
притягнутий виконком або інший
відповідний орган, що здійснює
управління житловим фондом. Якщо,
незважаючи на попередження,
притягнутий до участі у справі орган не
вирішив питання про надання
відповідачам приміщення, суд вирішує
позов по суті і при його задоволенні
покладає на цей орган обов'язок надати
відповідачам те жиле приміщення, яке
вони раніше займали, або інше, яке за
змістом ч. 2 ст. 117 Житлового кодексу
України має відповідати за розміром і
благоустроєм наданому за ордером. У
будь-якому випадку надається інше, а не
раніше займане жиле приміщення, якщо
останнє зайняте з законних підстав.

Суд не вбачає вини позивачки в тому, що
квартира яка була отримана нею на
підставі рішення Виконавчого комітету
Марганецької міської ради від 18.06.2007
року за №3101, яка розташована за адресою
АДРЕСА_1 та була визнана відумерлою
спадщиною на підставі рішення суду, в
подальшому рішення про визнання
відумерлою спадщиною було скасовано,
оскільки дану квартиру було
успадковано ОСОБА_7, що потягло за
собою втрату позивачкою та її родичами
права користування вищевказаною
квартирою та скасування ордеру.

Закон не встановлює заборони надання
іншого жилого приміщення у разі
виселення наймача, який не винен у
наданні йому житлового приміщення на
підставі ордера який з часом було
скасовано.

Оскільки втрата права позивачкою
користування квартирою та виселення її
сина із сією з малолітньою дитиною без
надання іншого жилого приміщення
позбавляють їх законного права на
житло, суд вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Судові витрати, згідно ст. 88 ЦПК
України, підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 47,48 Конституції
України, ст.ст. 9, 18, 50, 109, 113, 117 ЖК України,
ст.ст. 10, 11, 73, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,
- суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Марганецької міської ради, третя особа
ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні
дії - задовольнити.

Зобов'язати Виконавчий комітет
Марганецької міської ради надати
ОСОБА_1 (НОМЕР_1) благоустроєне жиле
приміщення, жилою площею не менше 16,9
кв.м., яка була передбачена ордером № 17
від 23 липня 2007 року.

Стягнути з Виконавчого комітету
Марганецької міської ради на користь
ОСОБА_1 (НОМЕР_1) судовий збір у розмірі
229,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
О. С. Янжула