Справа № 367/7295/13-ц Головуючий у І
інстанції Саранюк Л.П.Провадження №
22-ц/780/1729/14 Доповідач у 2
інстанції МельникКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

03 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів:Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Микитенко Д.А.,

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу заступника
прокурора Київської області на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 31 грудня 2013 року у справі за
позовом прокурора міста Ірпеня в
інтересах держави в особі: Кабінету
Міністрів України, Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області до Ірпінської міської ради,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Ірпінське
виробниче управління
житлово-комунального господарство про
скасування рішень та визнання
недійсними державних актів про право
власності на земельні ділянки,
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу земельних ділянок,-

В С Т А Н О В И Л А :

У 2012 року прокурор м. Ірпеня звернувся
до суду з вказаним позовом та, з
уточненнями і доповненнями, просив
визнати незаконними з моменту
прийняття та скасувати: рішення
Ірпінської міської ради від 16.06.11 №
600-12-УІ «Про надання дозволу громадянам
на розроблення проектів землеустрою» в
частині надання дозволу на розробку
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
ОСОБА_3 по АДРЕСА_1, рішення Ірпінської
міської ради № 809-15-VІ від 18.08.11 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд»; визнати
недійсним державний акт серії ЯМ № 720133
від 07.10.11 на право власності на земельну
ділянку, виданий ОСОБА_3 з відміткою про
перехід права власності на земельну
ділянку до ОСОБА_4 та скасувати його
реєстрацію; визнати недійсним договір
купівлі-продажу вищевказаної
земельної ділянки площею 0,1 га ,
укладений 18.10.11 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та
зареєстрований в реєстрі за № 438;
витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_4 вказану земельну
ділянку на користь держави в особі
Кабінету Міністрів України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
прокуратурою м. Ірпеня Київської
області проведено перевірку
додержання вимог земельного
законодавства під час надання
земельних ділянок у власність, якою
встановлено, що рішенням Ірпінської
міської ради Київської області від 19
червня 2003 року затверджено схему
розміщення земельних ділянок
рекреаційного призначення в м. Ірпені,
Київської області на період до
розробки та затвердження генерального
плану міста, та зокрема, вказаним
рішенням визначено рекреаційного
зоною територію між вулицями К.Маркса,
Чехова, Українська та Лісова.

Також, рішенням Ірпінської міської
ради Київської області від 20 березня 2008
року затверджено перелік об'єктів
благоустрою у сфері зеленого
господарства м. Ірпінь, Київської
області та надано дозвіл Ірпінському
ВУКГ Київської області виконати
інвентаризацію та паспортизацію
об'єктів зеленого господарства і
землевпорядну технічну документацію
на земельні ділянки та зокрема,
вказаним рішенням визначено
рекреаційною зоною м. Ірпінь, Київської
області парк культури та відпочинку
«Лісовий» між вул. К.Маркса та вул.
Лісова орієнтовною площею 6 га.

В подальшому, на підставі цього
рішення, КП «Ірпінське
земельно-кадастрове бюро» Київської
області на замовлення Ірпінського ВУКГ
Київської області було розроблено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки рекреаційного
призначення в постійне користування
(парк культури та відпочинку) за
адресою: Київська область, м. Ірпінь,
вул. К.Маркса - вул. Лісова за рахунок
земель запасу міста.

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області від 07 серпня 2009 року
затверджено цей проект землеустрою та
передано в постійне користування
Ірпінському ВУКГ Київської області
земельну ділянку площею 4,1035 га. для
рекреаційного призначення (парк
культури та відпочинку «Лісовий») за
адресою: Київська область, м. Ірпінь,
вул. К.Маркса - вул. Лісова.

14 квітня 2011 року Ірпінською міською
радою Київської області було прийнято
рішення, яким визнано нечинними та
скасовано рішення Ірпінської міської
ради Київської області про
затвердження проектів землеустрою
щодо відведення у постійне
користування земель рекреаційного
призначення Ірпінському ВУКГ
Київської області та виключено з
переліку парків (скверів) міста Ірпеня
парк культури та відпочинку «Лісовий»
по вул. К.Маркса - вул. Лісова.

16 червня 2011 року Ірпінською міською
радою Київської області прийнято
рішення згідно якого, надано дозвіл на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 по АДРЕСА_1, 46, 48 площами по 0,1 га,
та в подальшому, рішеннями Ірпінської
міськради, вказаними громадянам
затверджено проекти землеустрою та
передано в приватну власність земельні
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

На підставі рішень Ірпінської міської
ради Київської області відповідачці
видано державний акт на право
власності, який на думку прокурора
підлягає визнанню недійсним. Крім того
між відповідачами 18.10.2011 року був
укладений договір купівлі-продажу
вказаної земельної ділянки, який
прокурор вважає таким, що суперечить
актам цивільного законодавства та
інтересам держави. Таким чином позивач
зазначає, що спірна земельна ділянка
вибула з власності держави з
порушенням вимог ст. 118 ЗК України, а
тому існують правові підстави для
витребування її з незаконного
володіння на користь держави
відповідно до ст.ст. 387, 388 ЦК України.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 31 грудня 2013 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням,
заступник Прокурора Київської області
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи, законність і обґрунтованість
рішення місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.
Суд розглядає справу в межах заявлених
вимог на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у цих сторін виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що рішенням
Ірпінської міської ради Київської
області №337-12-ХХ1V від 19 червня 2003 року
«Про визначення земельних ділянок для
рекреаційного призначення (парки,
сквери) на території м. Ірпеня
Київської області» затверджено схему
розміщення земельних ділянок в
рекреаційного призначення м. Ірпені
Київської області на період до
розробки та затвердження генерального
плану міста, та визначено
рекреаційного зоною територію між вул.
К.Маркса, Чехова, Українська та Лісова.

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області №1510-42-V від 20
березня 2008 року «Про внесення змін та
доповнень до рішення Ірпінської
міської ради Київської області
№337-12-ХХІV від 19 червня 2003 року «Про
визначення земельних ділянок для
рекреаційного призначення (парки,
сквери) на території м. Ірпіня,
Київської області» затверджено
перелік об'єктів благоустрою у сфері
зеленого господарства м. Ірпінь та
надано дозвіл Ірпінському ВУКГ
Київської області виконати
інвентаризацію та паспортизацію
об'єктів зеленого господарства та
землевпорядну технічну документацію
на земельні ділянки.

Рішенням Ірпінської міської ради від
19.06.2003 року № 337-12 ХХІV «Про визначення
земельних ділянок для рекреаційного
призначення на території м. Ірпеня»
затверджено схему розміщення
земельних ділянок рекреаційного
призначення в м. Ірпінь.

Відповідно до додатку №1 до рішення
Ірпінської міської ради Київської
області №1510-42-V від 20 березня 2008 року до
переліку об'єктів благоустрою у сфері
зеленого господарства м. Ірпінь,
Київської області, призначених для
відпочинку міського населення,
віднесено парк культури та відпочинку
«Лісовий», умовною площею 6,0 га, та
передано Ірпінському ВУКГ у постійне
користування.

Відповідно до рішення Ірпінської
міської ради від 20.03.2008 року за № 1510-42-V
внесено зміни та доповнення в рішення
Ірпінської міської ради від 19.06.2003 року
за № 337-12-ХХІV «Про визначення земельних
ділянок для рекреаційного призначення
на території м. Ірпеня» та викладено
його в редакції відповідно до якої
затверджено перелік об'єктів
благоустрою у сфері зеленого
господарства в м. Ірпінь, визнано
відповідальним за стан утримання
зелених насаджень в м. Ірпінь -
Ірпінське ВУКГ та у встановленому
порядку передано йому у постійне
користування земельні ділянки з
зеленими насадженнями згідно з
додатком та дозволено виконати
інвентаризацію і паспортизацію
об'єктів зеленого господарства за
землевпорядну технічну документацію
на земельні ділянки згідно додатку.

В преамбулі рішення Ірпінської ради
від 20.03.2008 року за № 1510-42-V зазначено, що
рішення Ірпінської міської ради від
19.06.2003 року за № 337-12-ХХІV «Про
визначення земельних ділянок для
рекреаційного призначення на
території м. Ірпеня» не реалізовано, не
виконані проекти з землеустрою тощо.

Рішенням Ірпінської міської ради від
19.06.09 року за № 337-12-ХХІV затверджено
проект землеустрою та передано в
постійне користування Ірпінського
ВУКГ земельну ділянку площею 6 га за
адресою м. Ірпінь вул. К. Маркса-Лісова.

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області №440-10-VІ від 14 квітня
2011 року «Про визнання нечинними рішень
Ірпінської міської ради Київської
області» було визнано нечинними
рішення Ірпінської міської ради
Київської області: №3039-70-V від 16.06 2009
року, №3040-70-V від 16.06. 2009 року, №3041-70-V від
16.06.2009 року, №3047-70-V від 16.06. 2009 року,
№3276-72-V від 07.08.2009 року, №3035-70-V від 16.06. 2009
року, №3037-70-V від 16.06.2009 року, №3046-70-V від
16.06. 2009 року.

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області №437-10-VІ від 14 квітня
2011 року «Про внесення змін до рішення
Ірпінської міської ради Київської
області від 19 червня 2003 року №337-12-ХХІV»
було скорочено перелік об'єктів
благоустрою у сфері зеленого
господарства в м. Ірпінь, Київської
області, призначених для відпочинку
населення, зокрема, виключено з
переліку парків (скверів) м. Ірпінь,
Київської області парк культури та
відпочинку «Лісовий» по вул. К.Маркса -
вул. Лісова.

Рішенням Ірпінської міської ради від 16
червня 2011 року за № 600-12-VІ «Про надання
дозволу громадянам на розроблення
проектів землеустрою», ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 надано дозвіл на розробку
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок по АДРЕСА_1, НОМЕР_1,
НОМЕР_2 площами по 0,1 га,

В подальшому відповідними рішеннями
Ірпінської ради затверджено проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок відповідачам у власність і
передано їм у приватну власність ці
земельні ділянки з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарський будівель та споруд.

Рішенням Ірпінської міської ради від
18.08.2011 року за №809-15-VІ було затверджено
проект землеустрою та передано у
приватну власність ОСОБА_8 земельну
ділянку площею 0, 1 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1 та видано держаний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯМ
№720133.

Як вбачається з матеріалів справи, 18
жовтня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
було укладено договір купівлі-продажу
спірної земельної ділянки, на підставі
якого у державному акті проставлено
відмітку про перехід права власності
до ОСОБА_4

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
спірна земельна ділянка не набула
статусу земель рекреаційного
призначення, належить до комунальної
власності, за цільовим призначенням
має статус земель житлової та
громадської забудови та віднесена до
земель запасу, тому Ірпінська міська
рада мала право та повноваження
надавати її відповідачці. Також суд
першої інстанції вважав, що
оспорюваний договір купівлі-продажу не
порушує публічний порядок, оскільки
він укладений між фізичними особами
стосовно майна, що перебуває у
приватній власності.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЗК України до
земель України належать усі землі в
межах її території, які за основним
цільовим призначенням поділяються на
категорії. Категорії земель України
мають особливий правовий режим.

Згідно ст. 51 ЗК України до земель
рекреаційного призначення належать
земельні ділянки зелених зон і зелених
насаджень міст та інших населених
пунктів, навчально-туристських та
екологічних стежок, маркованих трас,
земельні ділянки, зайняті територіями
будинків відпочинку, пансіонатів,
об'єктів фізичної культури і спорту,
туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів,
стаціонарних і наметових
туристично-оздоровчих таборів,
будинків рибалок і мисливців, дитячих
туристичних станцій, дитячих та
спортивних таборів, інших аналогічних
об'єктів, а також земельні ділянки,
надані для дачного будівництва і
спорудження інших об'єктів
стаціонарної рекреації.

Згідно до ч. 1 ст. 19 З України земельні
ділянки кожної категорії, які не надані
у власність або користування
громадянам або юридичним особам можуть
перебувати у запасі.

В ч. ч. 1, 2 ст. 20 ЗК України зазначено, що
віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів державної влади та
органів місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель
провадиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
землеустрій» цільове призначення
земельної ділянки, це використання
земельної ділянки за призначенням,
визначеним на підставі документації із
землеустрою у встановленому
законодавством порядку.

Згідно ст. 25 Закону України «Про
землеустрій» документація із
землеустрою розробляється у вигляді
програм, схем, проектів, спеціальних
тематичних карт, атласів, технічної
документації.

Цією ж статтею визначенні види
документації із землеустрою, серед
яких є проект землеустрою щодо
організації і встановлення меж
територій рекреаційного призначення,
проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, проекти землеустрою
щодо формування земель комунальної
власності територіальних громад і
проекти розмежування земель державної
та комунальної власності населених
пунктів.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про
землеустрій» проекти землеустрою щодо
організації і встановлення меж
території рекреаційного призначення
розробляються згідно з законами
України, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до них з
метою масового відпочинку і туризму,
створення приміських зелених зон.

Проектами землеустрою щодо
організації і встановлення меж
територій рекреаційного призначення
визначаються місце розташування і
розміри земельних ділянок, власники
земельних ділянок, землекористувачі, у
тому числі орендарі, а також
встановлюються режим використання та
охорони територій рекреаційного
призначення.

Порядок розробки проектів землеустрою
щодо організації і встановлення меж
територій рекреаційного
призначення встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Статтею 50 Закону України «Про
землеустрій» передбачено, що проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок складаються у разі надання,
передачі, вилучення (викупу),
відчуження земельних ділянок.

Порядок складання проектів
землеустрою щодо відведення
земельних ділянок встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Закон України «Про
землеустрій» розмежовує поняття
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок і щодо організації і
встановлення меж територій
рекреаційного призначення, тобто ці
документи не є ідентичними і їх
розроблення регулюється різними
підзаконними нормативно-правовими
актами.

Як вбачається із матеріалів справи,
рішенням Ірпінської міської ради
Київської області №3276-72-V від 07 серпня
2009 року «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в постійне користування
Ірпінському ВУКГ Київської області за
адресою: Київська область, м. Ірпінь,
вул. К.Маркса - вул. Лісова землі
рекреаційного призначення (Парк
культури та відпочинку «Лісовий»)»
було вирішено затвердити Ірпінському
виробничому управлінню комунального
господарства Київської області проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в постійне користування та
надати Ірпінському виробничому
управлінню комунального господарства
Київської області земельну ділянку
площею 4,1035 га. в постійне користування -
землі рекреаційного призначення (Парк
культури та відпочинку «Лісовий») за
адресою: Київська область, м. Ірпінь,
вул. К.Маркса - вул. Лісова, за рахунок
земель запасу міської ради.

Проект землеустрою з організації та
встановлення меж територій
рекреаційного призначення
розробляється відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України №1094 від 25
серпня 2004 року «Про затвердження
Порядку розроблення проектів
землеустрою з організації та
встановлення меж територій
природно-заповідного фонду, іншого
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення».

Відповідно до п.10 вказаної Постанови
погоджений проект землеустрою
підлягає державній експертизі
відповідно до законодавства і після
одержання позитивного висновку
державної експертизи проект
землеустрою розглядається та
затверджується сільською, селищною,
міською радою, обласною, районною,
Київською або Севастопольською
міською державною адміністрацією чи в
установленому порядку подається іншим
органом, до повноважень яких належить
надання у користування або передача у
власність земельних ділянок.

Разом із тим, в матеріалах справи
відсутній проект організації і
встановлення меж територій
рекреаційного призначення парку
«Лісовий». На існування такого проекту,
не посилається в своїй позовній заяві і
прокурор.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в постійне
користування Ірпінському виробничому
управлінню комунального господарства
Київської області площею 6 га в
постійне користування - землі
рекреаційного призначення не замінює
собою проекту землеустрою з його
державною експертизою та встановлення
меж територій рекреаційного
призначення, який мав би бути
розроблений на підставі вимог ст. 47
Закону України «Про землеустрій» та в
Порядку, визначеному Постановою КМ
України №1094 від 25 серпня 2004 року.

Таким чином, відсутність такого
проекту свідчить про те, що спірна
земельна ділянка взагалі не була
сформована та не встановленні межі
земельної ділянки.

Відповідно до ст. 193 Земельного Кодексу
України, Державний земельний кадастр -
це єдина державна система
земельно-кадастрових робіт, яка
встановлює процедуру визнання факту
виникнення або припинення права
власності і права користування
земельними ділянками та містить
сукупність відомостей і документів про
місце розташування та правовий режим
цих ділянок, їх оцінку, класифікацію
земель, кількісну та якісну
характеристику, розподіл серед
власників землі та землекористувачів.

Одним із принципів Державного
земельного кадастру, у відповідності
до Закону України «Про Державний
земельний кадастр» є обов'язковість
внесення до Державного земельного
кадастру відомостей про всі його
об'єкти.

Відповідно до п. д ч.1 ст. 13 Закону
України «Про державний земельний
кадастр» до Державного земельного
кадастру включаються такі відомості
про землі в межах територій
адміністративно-територіальних
одиниць: відомості про категорії
земель у межах
адміністративно-територіальної
одиниці: назва, код (номер), межі
категорії земель; опис меж; площа;
інформація про документи, на підставі
яких встановлено категорію земель.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
Державний земельний кадастр»
державна реєстрація земельної ділянки,
це внесення до Державного земельного
кадастру передбачених цим Законом
відомостей про формування земельної
ділянки та присвоєння їй кадастрового
номер.

Аналізуючи у сукупності наведені
норми права, кожна сформована земельна
ділянка має бути зареєстрована у
Державному земельному кадастрі.

Враховуючи, що державний акт на
постійне користування Ірпінським ВУКГ
спірною земельною ділянкою не
виготовлявся та не реєструвався, то
будь - яких прав у останнього цієї
земельної ділянки не виникло.

За таких обставин, рішення Ірпінської
міської ради Київської області про
віднесення її до земель рекреаційного
призначення не були реалізовані, а,
отже, вказана земельна ділянка не
набула такого статусу, а залишилась у
категорії земель громадської та
житлової забудови.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
розмежування земель державної та
комунальної власності» при
розмежуванні земель державної та
комунальної власності до земель
комунальної власності територіальних
громад сіл, селищ, міст передаються в
тому числі, усі землі в межах населених
пунктів, крім земель приватної
власності та земель, віднесених до
державної власності; землі запасу, які
раніше були передані територіальним
громадам сіл, селищ, міст відповідно до
законодавства України.

Відповідно до ч. 12 розділу X «Перехідні
положення» Земельного Кодексу України
до розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями (крім
земель, переданих у приватну власність,
та земель, зазначених в абзаці третьому
цього пункту) в межах населених
пунктів, здійснюють відповідні
сільські, селищні, міські ради, а за
межами населених пунктів - відповідні
органи виконавчої влади.

Відповідно до ст.122 Земельного Кодексу
України, сільські, селищні, міські
ради передають земельні ділянки у
власність або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновкам місцевого
суду про те, що Ірпінська міська рада
мала право на прийняття рішень
стосовно спірної ділянки, надавати
згоду відповідачам на розроблення
проектів, затвердження проектів та
передачу вже сформованих земельних
ділянок у власність відповідачів.

Крім того, згідно до ст. 388 ЦК України,
якщо майно за відплатним договором
придбане в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати ( добросовісний набувач ),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно:
було загублене власником або особою,
якій він передав майно у володіння;
було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння;
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від
добросовісного набувача, якщо воно
було продане у порядку, встановленому
для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в
особи, яка не мала права його
відчужувати, власник має право
витребувати його від добросовісного
набувача у всіх випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, 18
жовтня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
було укладено договір купівлі-продажу
спірної земельної ділянки, на підставі
якого на державному акті проставлено
відмітку про перехід права власності
на неї до ОСОБА_4

Доказів незаконного, без відповідної
правової підстави заволодіння
земельною ділянкою ОСОБА_4 матеріали
справи не містять.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову, з урахуванням зокрема ст.ст.
12,152,153, 155 ЗК України, ст. 388 ЦК України,
ст.ст. 212-213 ЦПК України, та вважає, що він
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
на підставі належних та допустимих
доказів по справі. Будь-яких вагомих,
достовірних та достатніх доводів, які б
містили інформацію щодо предмета
доказування і спростовували висновки
суду першої інстанції та впливали на
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, апеляційна
скарга не містить.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом першої інстанції
при розгляді справи допущені порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які відповідно до ст. 309 ЦПК
України могли б бути підставою для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів Апеляційного суду
Київської області,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Київської області відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 31 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: