Справа № 495/1826/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

27 березня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді Матяш Т.Л.,

при секретарі - Івановій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Білгород -
Дністровський цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 про встановлення факту,
що має юридичне значення,
заінтересована особа: ГУ Державної
міграційної служби України в Одеській
області Київського РВ в м. Одеса, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення, посилаючись на наступне.

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з
19.12.1998 року. Від спільного шлюбу в них
народились діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти постійно
проживали у домоволодінні АДРЕСА_1. Але
на даний час у заявниці виникла
необхідність встановити факт
проживання дітей за зазначеною
адресою, а саме те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
були зареєстровані та постійно
проживали у домоволодінні АДРЕСА_1 з
17.04.2006 року по теперішній час. Заявниця
звернулася до ГУ Державної міграційної
служби в Одеській області Київського
РВ в м. Одеса з метою одержання довідки
про реєстрацію місця проживання дітей,
але отримала довідку про те, що діти
вписані в талон, але в довідці чітко не
вказано, що саме діти зареєстровані та
проживають за вищевказаною адресою,
тому вона була змушена звернутися до
суду з метою захисту прав своїх дітей.

Представник ОСОБА_1 у судовому
засіданні заяву підтримав, просив суд
задовольнити у повному обсязі.

Представник Київського РВ в м. Одеса ГУ
ДМС України в Одеській області у судове
засідання не з'явився, надіслав на
адресу суду клопотання з проханням
розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши думку сторін, заслухавши
пояснення свідків, суд вважає за
необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити
частково.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 19 грудня
1998 року, що підтверджується свідоцтвом
про одруження, серії НОМЕР_1, яке
зареєстроване відділом реєстрації
актів громадянського стану
Приморської рай адміністрації
виконкому м. Одеси 19.12.1998 року.

Від шлюбу в них народились діти -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з довідки про реєстрацію
місця проживання перебування фізичної
особи від 2013 року - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
вписаний у талон про реєстрацію місця
проживання з матір'ю - ОСОБА_1, яка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з
17.04.2006 року. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 не
вписаний у талон про реєстрацію місця
проживання, що на думку суду, не є
підтвердженням не проживання дитини з
матір'ю.

Факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за
адресою: АДРЕСА_1, підтверджується
поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, які були допитані у судовому
засіданні.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу та інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» № 5 від
31.03.1995р. передбачено, що в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо:
згідно з законом такі факти породжують
юридичні наслідки, тобто від них
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян; чинним законодавством не
передбачено іншого порядку їх
встановлення.

Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів,
які встановлюються судом, не є
вичерпним. За наявності зазначених
умов суд може встановлювати й інші
факти, що мають юридичне значення.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4
народився ІНФОРМАЦІЯ_2, а на момент
реєстрації місця проживання матері -
ОСОБА_1 та по сьогоднішній день, він є
малолітньою дитиною, то відповідно до
вимог ч. 4 ст. 29 ЦК України (місцем
проживання фізичної особи, яка не
досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я, в якому вона проживає), місцем
проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є місце
проживання його батьків, в даному разі -
матері.

На підставі викладеного, керуючись ст.
29 ЦК України, ст.ст. 60, 209, 212-215, 218, 256, 259, 273
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та
проживає у домоволодінні АДРЕСА_1 з
17.04.2006 року по червень 2013 року.

Встановити факт проживання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у домоволодінні АДРЕСА_1 в
період з 17.04.2006 року по червень 2013 року.

В іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
через Білгород - Дністровський
міськрайонний суд Одеської області,
шляхом подачі в 10-ти денний строк, з
моменту оголошення рішення,
апеляційної скарги.

Суддя