АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №644/4496/13-ц
Провадження№ 22-ц /790/2230/14
Головуючий 1 інст. -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів
-Коростійової В.І., Івах А.П.,

за участю
секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Орджонікідзевського районного
суду м.Харкова від 13 лютого 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на повнолітню
дочку, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и л а:

17 травня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом, в якому просила
стягнути на свою користь з ОСОБА_1
аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно до
досягнення нею 23 років.

В обгрунтування позову зазначала, що
відповідач є її батьком. Вона
навчається на денному відділенні
Української інженерно-педагогічної
академії і потребує матеріальної
допомоги. Мати - ОСОБА_3 не може у
повному обсязі забезпечити її потреби,
оскільки є вдоводю та сама виховує
малолітню дитину.

Відповідач позов не визнав та зазначав
про неможливість сплачувати аліменти
на повнолітню дочку з огляду на його
майнове становище.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Харкова від 13 лютого
2014 року позов задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на
користь позивачки аліменти у розмірі
по 400 грн. щомісячно, починаючи з 17
травня 2013 року та до досягнення нею 23-х
років або до закінчення навчання. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено. Крім того з відповідача
стягнуто судовий збір на користь
держави у сімі 229 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у позові.

Перевіряючи законність і
обгрунтованівсть судового рішення
відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України - у
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - зміні з підстав,
передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно ст.200 СК України суд визначає
розмір аліментів на повнолітніх дочку,
сина у твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим
з батьків, своїми дружиною, чоловіком
та повнолітніми дочкою, сином.

Задовольняючи позов, та стягуючи
аліменти в розмірі по 400 грн. щомісячно,
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_2 хоча і є повнолітньою, проте
продовжує навчання у зв'язку з чим
потребує матеріальної допомоги, ОСОБА_1
не надав беззаперечних доказів на
обгрунтування своїх заперечень щодо
неспроможності надавати ОСОБА_2
матеріальну допомогу.

Судова колегія з таким висновком суду
погоджується частково, оскільки суд, у
порушення вимог ст.213 ЦПК України, при
ухваленні рішення не у повній мірі
з'ясував обставини, на які посилався
відповідач в обгрунтування своїх
заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою відповідача.
Встановлено також, що ОСОБА_2 є
студенткою другого курсу денного
відділення Української
інженерно-педагогічної академії,
навчається за кошти державного
бюджету, у 2013 році отримала дохід у
вигляді стипендії в загальному розмірі
4818 грн., інших доходів не отримує,
будь-якими пільгами не користується
(а.с.149-153). ОСОБА_2, проживає разом з
матір'ю - ОСОБА_3, яка є вдовою та на її
утриманні перебуває малолітній син.
Мати позивачки працює, офіційні дані
про її дохід суду не надані, за
твердженням представника ОСОБА_2
заробітна плата ОСОБА_3 складає
приблизно 3 500 грн. на місяць.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що ОСОБА_2, як така, що продовжує
навчання, потребує матеріальної
допомоги.

З урахуванням того, що ОСОБА_1
працевлаштований, інших дітей та
аліментних зобов'язань не має, він може
надавати матеріальну допомогу дочці.

Такі висновки доводами апеляційної
скарги не спростовані. Посилання
ОСОБА_1 на те, що на його утриманні
перебуває непрацездатна матір, судом
до уваги не приймається, оскільки сам
факт того, що мати ОСОБА_1 пенсійного
віку не свідчить про її перебування на
утриманні відповідача, а інші докази
суду не надавались.

Проте, доводи апеляційної скарги
стосовно розміру аліментів та способу
їх стягнення заслуговують на увагу.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
не в повний мірі врахував вимоги ст.200
СК України.

Так, обгрунтовуючи рішення в частині
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі суд зазначив, що ОСОБА_1 тривалий
час не був офіційно працевлаштований і
лише 06 лютого 2014 року оформив трудові
відносини, що не є гарантією його
тривалого та стабільного
працезабезпечення.

Судова колегія з таким висновком не
погоджується, оскільки з наданого
ОСОБА_1 трудового договору, який
зареєстрований у Харківському
міському центрі зайнятості, убачається
що він працює в якості технолога у ФО-П
ОСОБА_5, договір є безстроковим, і
розмір заробітної плати ОСОБА_1 складає
1218 грн. на місяць (а.с.84,88).

За таких обставин, доцільним є
стягнення аліментів у частці від
заробітку, а не у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд
першої інстанції не з'ясував та не взяв
до уваги той факт, що позивачка отримує
стипендію у розмірі 803 грн. на місяць, а
також те, що остання мешкає з матір'ю,
яка за законом також зобов'язана
утримувати повнолітню дочку, яка
продовжує навчання.

Враховуючи викладене вище, загальні
засади цивільного судочинства, такі як,
справедливість, добросовістність і
розумність, судова колегія вважає за
необхідне рішення суду першої
інстанції змінити та стягнути з
відповідача на користь дочки, яка
продовжує навчання, аліменти в розмірі
1/8 частини всих видів його доходу
щомісячно.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.3 ч.1 ст.307, п.п.3,
ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

в и р
і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м.Харкова від 13 лютого 2014 року
змінити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ПІН
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка продовжує навчання аліменти в
розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 17 травня 2013 року
і до закінчення навчання, але не більше
ніж до досягнення ОСОБА_2 двадцяти
трьох років.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді