Провадження № 2/235/758/14
Єдиний унікальний номер 235/1272/14-ц
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого-судді
Коваленко В.О.,

при секретарі
Лемзіковій В.С.,

учасники цивільного процесу:

позивач ОСОБА_1 (не
з'явилася),

представник відповідача
Піщанська с/р (не з'явилися)

розглянувши у відкритому судовому
засiданнi в місті Красноармійську
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільської
ради Красноармійського району
Донецької області про визнання права
власності на будинок за спадщиною, -

В С
Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до Піщанської сільської ради
Красноармійського району Донецької
області про визнання права власності
на будинок за спадщиною. В
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
батько ОСОБА_3 після його смерті
відкрилася спадщина у вигляді
житлового будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 Дружина померлого
ОСОБА_4 та доньки померлого ОСОБА_5,
ОСОБА_6 відмовилися від спадщини на
користь позивача. Позивач є єдиним
спадкоємцем померлого та звернулася до
нотаріуса за оформленням спадщини, але
нотаріус роз'яснив, що неможливо
оформити спадщину, оскільки відсутній
правовстановлюючий документ. Позивач
просила суд визнати за нею право
власності на житловий будинок з
надвірними спорудами, розташований за
адресою: АДРЕСА_1

У судове засідання позивач не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи без її участі, просила позов
задовольнити.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, надав заяву
про розгляд справи без його участі,
проти задоволення позову не
заперечували.

Суд вважає, що в справі є достатньо
матеріалів про права i взаємовідносини
сторін i немає необхідності
вислуховувати особисті пояснення осіб,
які не з'явилися до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 24/.

Відповідно до договору
купівлі-продажу, посвідченого
виконавчим комітетом Піщанської
сільської ради народних депутатів
17.10.1983 року, за реєстровим № 89 житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 /а.с. 13/.

Згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, де
батьком записаний - ОСОБА_3, мати -
ОСОБА_4 /а.с. 7/.

Відповідно до свідоцтва про шлюб
ОСОБА_9 уклав шлюб 10 жовтня 1987 року з
ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу прізвище
«ОСОБА_1» /а.с. 8/.

Згідно до постанови від 17 лютого 2014
року ОСОБА_1 було відмовлено у вчинені
нотаріальної дії, тобто видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 10/.

Дослідивши надані суду докази у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до частини 4 статті 174
Цивільного процесуального кодексу
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності, відповідно
статті 392 ЦК України.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України,
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на
нерухоме майно, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема такими, як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з
подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК України та
Законом України від 01 липня 2004 року
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом зазначених нормативних
актів виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

Враховуючи, що відповідно до договору
купівлі-продажу, посвідченого
виконавчим комітетом Піщанської
сільської ради народних депутатів
17.10.1983 року, за реєстровим № 89 житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3, а державна
реєстрація права власності
проводиться державною реєстраційною
службою виключно власником, тому
відсутня можливість іншим засобом крім
вирішення спору судом захистити право
власності позивача, відповідач визнав
позовні вимоги позивача, суд вважає
можливим визнати за позивачем ОСОБА_1
право власності на житловий будинок з
надвірними побудовами та спорудами
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3.

На підставі статей 392, 1225, 1261, 1268 - 1270 ЦК
України, керуючись статтями 11, 57, 174, 208,
209, 212, 213-218 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Піщанської
сільської ради Красноармійського
району Донецької області про визнання
права власності на будинок за
спадщиною задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право власності на житловий
будинок з надвірними побудовами та
спорудами АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
В.О. Коваленко