Справа № 1328/8979/12
Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/2313/14
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючої судді: Берези В.І.,
суддів: Бойко С.М., Левика Я.А.,

за участю секретаря судового
засідання: Брикайло М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на заочне
рішення Шевченківського районного
суду м.Львова від 28 березня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу, -

в с т а н
о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов задоволен.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
борг за договором позики в розмірі 5000
доларів США, що станом на день
звернення до суду складає 39 965 грн. 00
коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 400 грн. 00
коп.

Рішення суду оскаржив представник
відповідача - ОСОБА_3, просить таке
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
в позові відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що
рішення ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
за неповного з`ясування обставин
справи, без належної оцінки доказів.
Мотивує тим, що розписка, на підставі
якої відбувається стягнення, була
вчинена відповідачем під впливом
погроз, психічного тиску позивача щодо
вчинення насильства над її донькою, і
дані кошти відповідач не отримувала.
Дата, зазначена в розписці, не була
реальною датою її складання. Відтак,
при написанні розписки волевиявлення
відповідача не відповідало її волі.
Також вказує на обставину звернення до
Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області із заявою про
вчинення злочину ОСОБА_4 на підставі
ст.189 КК України. До того ж, вказує на
неналежність доказу її повідомлення
про судове засідання, в якому
ухвалювалось оскаржуване рішення,
оскільки повістку вона не отримувала, а
підпис на рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення не є підписом
відповідача.

В судове засідання з`явився позивач
ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_2, її
представник ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача та її представника в
підтримання вимог апеляційної скарги,
позивача, який заперечив проти
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, межі та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до наступного.

Згідно зі ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З огляду на наявні в матеріалах справи
та досліджені в судовому засіданні
докази, оскаржуване рішення відповідає
даним вимогам.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 1 травня 2012 року
відповідач ОСОБА_2 отримала від
позивача ОСОБА_4 гроші в розмірі 5 000
доларів США та зобов'язалася повернути
вищезазначену суму одноразово до 1
червня 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Обставина щодо отримання коштів
відповідачем підтверджується
розпискою, наявною в матеріалах справи
(а.с.3), якій суд надав належну правову
оцінку.

Щодо обґрунтувань апеляційної скарги в
частині невідповідності волевиявлення
відповідача її волі при написанні
розписки, то такі не підтверджені
жодними доказами. До того ж, дійсність
даного правочину не оспорена у
встановленому законом порядку, питання
про визнання договору позики недійсним
на підставі ч.3 ст.203 ЦК України
відповідач в процесі розгляду справи
не порушив.

Враховуючи відсутність будь-яких
заперечень відповідача щодо наявної
заборгованості перед позивачем, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що станом на день
звернення позивача до суду відповідач
отримані в позивача 5 000 доларів США не
повернула.

Посилання апелянта на неможливість
дати пояснення в суді з приводу позову,
заперечення на нього через відсутність
повідомлення про виклик до суду не
заслуговують на увагу, оскільки такі
спростовуються матеріалами справи, а
саме: супровідним листом, який свідчить
про направлення копії ухвали про
відкриття провадження у справі (а.с.7),
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.12),
що свідчить про її належне
повідомлення про час та місце судового
розгляду справи, відкладеного до 16.01.2013
року, заявою від 26.02.2013 року про
перенесення засідання, призначеного на
26.02.2013 року. До того ж, в матеріалах
справи наявні копії супровідних листів
про надіслання судових повісток ОСОБА_2
(а.с.22, 25), що підтверджують неодноразове
відкладення розгляду справи у зв`язку з
неявкою відповідача в судове засідання
і як наслідок - заочного розгляду
справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України,
ухвалення заочного рішення - це право
суду, яке може бути реалізоване за
згодою позивача і за умови неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи у його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України,
зобов`язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За таких обставин, беручи до уваги
доведеність факту невиконання
відповідачем зобов`язання за договором
позики в строк, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Відтак, оскаржуване рішення необхідно
залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст.ст.
313, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а :

апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м.Львова від 28 березня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Береза В.І.

Судді:
Бойко С.М.

Левик Я.А.