Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

17 березня 2014 року

Волноваський районний суд Донецької
області

у складі:

головуючого

Мохова Є.І.

при секретарі

Бридня О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Волноваха цивільну
справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про
визнання угоди дійсною та визнання
права власності,

В С Т А Н О В И В:

03.03.2014 року
позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом та свої доводи
мотивує тим, що в 12.03.2012 року вона
домовилася з ОСОБА_2 придбати у неї
жилий будинок загальною площею 60,4 кв.м.,
житловою площею 29,6 кв.м. з надворними
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, який
належав їй на праві власності на ?
частину згідно договіра
купівлі-продажу від 01.09.2004 року, ?
частина належала її чоловіку ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його
смерті діти прийняла спадщину за
законом. Згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом ? частина житлового
будинку належить її сину ОСОБА_4, згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом ? частина житлового будинку
належить її сину ОСОБА_5. Угоду
здійснити не могли, т.я. по 1/4 частини
будинку належала малолітням дітям.
29.09.2012 року відповідачка зареєструвала
шлюб з ОСОБА_6, і взяла прізвище
чоловіка « ОСОБА_1». Згідно
розпорядження голови районної
державної адміністрації від 28.10.2013 року
за № 533 ОСОБА_1 наданий дозвіл на
підписання договору купівлі-продажу
нерухомого майна на ім»я малолітніх
дітей. Згідно договору купівлі-продажу
від 27.01.2014 року зареєстровано право
власності на ? частину житлового
будинку АДРЕСА_2 на ОСОБА_4 і 1/2 частина
житлового будинку АДРЕСА_2 на ОСОБА_5,
загальною площею 30,1 кв.м., житловою
площею 22,1 кв.м. На підтвердження
укладення вказаного договору
позивачка передала відповідачці 80 000
гривень, а остання видала їй розписку і
правовстановлюючі документи. В
реєстраційній службі Волноваського
РУЮ повідомили, що державну реєстрацію
вони здійснити не мають права, у
зв»язку з тим,що всі угоди з
нерухомістю повинні бути здійсненні
тільки в нотаріальній формі. Позивач не
має можливості оформити право
власності через нотаріальну контору,
т.я. розписка не є правовстановлюючим
документом, а ОСОБА_1 від нотаріального
посвідчення угоди уклоняється.

Оскільки позивачка та ОСОБА_1
домовилися по усім суттєвим умовам
договору та відбулося повне його
виконання обома сторонами, а
відповідач уклоняється від
нотаріального посвідчення угоди то
просила визнати договір дійсним.

Позивачка у судове засідання не
з»явилася надала заяву, про розгляд
справи без її участі, на позові
наполягає.

Відповідачка у судове засідання
не з»явилася надала заяву, про розгляд
справи без її участі, позов визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступного.

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

У відповідності до ст. 657 ЦК України
договір купівлі - продажу нерухомого
майна укладається в письмовій формі та
підлягає обов'язковому нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ст. 220 ЦК України в разі не
виконання сторонами вимог закону про
нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. Суд може
визнати такий договір дійсним, якщо
сторони домовилися про усі суттєві
умови договору, що підтверджується
письмовими доказами та відбулося повне
або часткове його виконання.

Згідно ст.334 ч.3 ЦК України право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально-дійсним.

Згідно ст.219 ч.2 ЦК України суд може
визнати правочин дійсним, якщо буде
встановлено, що він відповідав
справжній волі особі яка його вчинила,
а нотаріальному посвідченню правочину
перешкоджала обставина, яка не
залежала від її волі.

Згідно розписки від 12.03.2012 року, сторони
уклали договір купівлі - продажу
будинку АДРЕСА_1, загальною площею 60,4
кв.м. і житловою площею 29,6 кв.м., з
господарськими будівлями та спорудами.

Житловим будинком фактично володіє
позивачка, проживає в ньому, гроші у
повній сумі за вказану нерухомість
передані ОСОБА_1

Викладені докази приводять суд до
впевненості, що між сторонами
відбулася угода купівлі - продажу
нерухомості -будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 60,4 кв.м., житловою
площею 29,6 кв.м., з господарськими
будівлями та спорудами, і договір
повинен бути визнаний дійсним, а за
позивачем необхідно визнати право
власності на вказану нерухомість.

На підставі ст.ст. 220, 292 ч.2, 328, 334 ч.3, 657 ЦК
України, Керуючись ст.ст. 2,4,5,8,10,210,212-215,223
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання
угоди дійсною та визнання права
власності задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі -
продажу нерухомості - будинку АДРЕСА_1,
загальною площею 60,4 кв.м., житловою
площею 29,6 кв.м., з господарськими
будівлями та спорудами, що відбувся між
ОСОБА_7 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_7 право
власності на будинок АДРЕСА_1,
загальною площею 60,4 кв.м., житловою
площею 29,6 кв.м., з господарськими
будівлями та спорудами.

Оригінал рішення виготовлено в єдиному
екземплярі, та знаходиться в
матеріалах цивільної справи №2/221/451/2014,
яка зберігається у архіві
Волноваського районного суду
Донецької області.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Волноваський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення подається
впродовж десяти днів після
оголошення рішення.

Особи, що не приймали участь у справі,
мають право оскарження рішення в той же
строк, з моменту вручення їм копії
рішення.

Суддя Волноваського

районного суду
Є.І.Мохов