________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1315/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді Коваленко О.Б.,

за участю - секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики
солідарно у розмірі 79930 (сімдесят
дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять)
гривень, а також судові витрати по
оплаті судового збору у розмірі 799,30
гривень.

Позивач посилається на те, що 4
березня 2010 року позивачка уклала
договір позики з відповідачем, ОСОБА_2,
згідно якого позичила йому 10000 (десять
тисяч) доларів США, на строк до 28.09.2011
року, а відповідач зобов'язався
повернути борг до вказаної дати.
Договір був укладений у письмовій
формі й підписаний позивачкою, її
чоловіком, відповідачем ОСОБА_2, а також
його дружиною, ОСОБА_3, яка є
поручителем за вказаним договором. З
метою забезпечення виконання
зобов'язання позивачці було передано
оригінал Державного акту на право
власності на земельну ділянку площею
0.055 га, яка розташована у с.
Кароліно-Бугаз ГОС «Кароліно», діл.
НОМЕР_1 Кароліно- Бугазської сільської
ради Овідіопольського району Одеської
області. Згідно цього документу,
вказана земельна ділянка належить
відповідачці ОСОБА_3 На протязі з
жовтня 2011 року по лютий 2013 року
позивачка неодноразово спілкувалася з
відповідачем ОСОБА_2 з приводу
повернення боргу. Відповідач обіцяв
розрахуватися з позивачкою через
декілька місяців, посилаючись на
матеріальні проблеми. Позивачка
погоджувалася зачекати, сподіваючись
на виконання відповідачем
зобов'язання, оскільки була знайома з
ним багато років й вважала його
порядною людиною. У лютому цього року
позивачці терміново знадобилися
грошові кошти через сімейні обставини,
вона звернулася до ОСОБА_2 з вимогою
повернути борг, або хоч його частину.
Відповідач не виконав вимоги й став
переховуватися від позивачки, він
уникає спілкування, не відповідає
телефонні дзвінки, змінив номер
телефону. Позивачка вважає, що
відповідач добровільно не має наміру
повертати позичені грошові кошти, що
примушує її звернутися до суду з
позовом.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засідання визнав позовні вимоги,
підтвердив, що 04.03.2010 року згідно
договору займу отримав від позивачки
кошти у розмірі 10000 (десять тисяч)
доларів США, зобов'язався повернути у
строк до 28.09.2011 року, однак грошові
кошти не повернув. Крім того у судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2 просив
надати йому строк для мирного
вирішення питання, зобов'язався
повернути кошти. Однак у судові
засіданні, які були призначенні на
18.03.2014 року та на 18 .04.2014 року не з'явився,
був повідомлений належним чином про
час та місце розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явилася, була
повідомлена належним чином про час та
місце розгляду справи.

Вислухавши позивача,
відповідача ОСОБА_2, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позов
таким, що підлягає задоволенню
частково.

У судовому засіданні
встановлено, що 27 лютого 2007 року був
укладений договір займу, згідно якого
ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові
кошти у розмірі 10000(десять тисяча)
доларів США. ОСОБА_2 зобов'язався
повернути вказану суму до 28.09.2011 року.
ОСОБА_3 зобов'язалась відповідати
солідарно, як поручитель та з метою
забезпечення виконання зобов'язання
позивачці було передано оригінал
державного акту на право власності на
земельну ділянку площею 0.055 га, яка
розташована у с. Кароліно-Бугаз ГОС
«Кароліно», діл. НОМЕР_1 Кароліно-
Бугазської сільської ради
Овідіопольського району Одеської
області. (а.с. 3).

Відповідно до ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України,
договір позики повинен бути укладеним
у письмовій формі. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Позивач передав
позичальнику обумовлену суму грошей, а
позичальник їх отримав, про що склав
відповідну розписку. (а.с.3)

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

В розписці від 04 березня 2010
року строк повернення боргу 28 вересня
2011 року.

З урахуванням наведених
правових положень та встановлених
обставин справи суд вважає, що доводи
позивача є обґрунтованими, оскільки
вони підтверджуються зібраними по
справі доказами і відповідають вимогам
закону, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині стягнення з ОСОБА_3
заборгованості за договором позики
підлягають задоволенню, ОСОБА_2
повинен відшкодувати на користь
ОСОБА_1 заборгованість за договором
позики в розмірі 79930 (сімдесят дев'ять
тисяч дев'ятсот тридцять) гривень.

Одночасно, суд вважає за
можливе стягнути з відповідача ОСОБА_2
на користь позивачки понесені судові
витрати по оплаті судового збору у
розмірі 799,30 гривень.(ст. 88 ЦПК України).

Відповідно до ст. 553 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно ст. 559 ч 4 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договору
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя

В частині позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики
необхідно відмовити, оскільки строк
виконання основного зобов'язання є 28
вересня 2011 року, а позивачка пред'явила
вимоги до поручителя лише 11.11.2013 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч. 3, 212-215
ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за договором позики - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 заборгованість за
договором позики в розмірі 79930
(сімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот
тридцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 витрати по оплаті
судового збору у розмірі 799,30 гривень.

В частині позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором
позики-відмовити.

Рішення може бути
оскаржено до Апеляційного суду
Одеської області шляхом подання
апеляційної скарги до Київського
районного суду м. Одеси протягом 10 днів
з дня його проголошення.

Суддя
Коваленко О. Б.