Провадження № 2/522/1113/14
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Приморський районний суд м. Одеси у
Головуючого-судді: Абухіна Р.Д.
за участю секретаря: Гонтар Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - "Про стягнення
матеріальної та моральної шкоди", -
Позивач звернувся до суду з позовом, по
якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на
користь позивача відшкодування
матеріальної шкоди у розмірі 14 091,88
грн., стягнути з ОСОБА_2 на користь
позивача відшкодування моральної
шкоди у розмірі 10 000,00 грн.; стягнути з
відповідача судові витрати.
Позивач свої позовні вимоги
обгрунтовує тим, що 21.02.2012 року
відбулась дорожньо-транспортна
пригода, ОСОБА_2, керуючи автомобілем
марки ВАЗ-2107, державний номер НОМЕР_1, в
м. Одесі по вул.Успенській, на
перехресті вул. Рішельєвської в м.
Одесі не виконав вимоги дорожнього
знаку 2.1 не надав перевагу в русі
автомобілю Інфініті, номерний знак
знак НОМЕР_3 в результаті чого допустив
зіткнення з ним, внаслідок чого
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження. Вартість відновлювальних
робіт пошкодженого транспортного
засобу складає 12 426, 76 грн., а також
позивачем понесені витрати на надання
експертного висновку у розмірі 500 грн.
та послуги банку - 7грн., оплату послуг
за доставку транспортного засобу до
місця зберігання в органах ДАІ та його
зберігання в розмірі 170 грн. та 900 грн.
відповідно; послуги банку в сумі 27 грн.
та витрати пов'язані з направленням
телеграм відповідачу в сумі 61,44 грн.
Позивач до судового засідання не
з'явився, про дату, час та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином, про що
свідчить зворотнє повідомлення наявне
в матеріалах справи. Надав до суду
заяву по якій просив суд справу
розглядати за його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить суд їх задовольнити,
проти заочного розгляду справи не
Відповідач про дату, час та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином, до суду не
з'явився, заяв чи клопотань до суду не
подавав та не заявляв. Суд у зв'язку з
неявкою відповідача, ухвалив слухати
справу у відсутності відповідача та за
згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225
ЦПК України при заочному розгляді
справи на підставі наявних у справі
Суд, дослідивши та ознайомившись з
матеріалами справи та наданими
доказами, вважає позовні вимоги такими,
що підлягають частковому задоволенню.
Правовідносини між сторонами по справі
є цивільно-правовими та урегульовані
положеннями ЦК України.
По справі встановлені наступні
21.02.2012року ОСОБА_2 керуючи автомобілем
марки ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1, в
м. Одесі, на перехресті вул. Успенської
та Рішельєвської не виконав вимоги
дорожнього знаку 2.1 не надав перевагу в
русі автомобілю Інфініті, номерний
номерний знак НОМЕР_3, внаслідок чого
скоїв зіткнення з ними, що
підтверджується копією постанови
Приморського районного суду м. Одеси
В вищезазначеній постанові також
зазначено, що транспортні засоби
отримали механічні пошкодження.
Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 19.11.2012 року ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження
по справі закрито у зв'язку з
закінченням строку накладання
адміністративного стягнення, що
підтверджується копією постанови по
матеріалах справи (а.с.33).
Як вбачається з висновку № 4832
експертного, автотоварознавчого
дослідження по встановленню вартості
матеріальної шкоди вартість
матеріальної шкоди, завданого власнику
державний номер НОМЕР_3, внаслідок ДТП,
Також з матеріалів справи вбачається,
що позивачем було понесено витрати по
оплаті експертного висновку № 4832 у
розмірі 500 грн. та 7 грн. комісії банку,
оплата послуг за доставку та
зберігання транспортного засобу до
місця зберігання в органах ДАІ у
розмірі 170 грн. та 900 грн., у розмірі 27
грн., та 64, 44 грн. - витрати пов'язані з
дачею телеграми для виклику
відповідача на експертизу, що
підтверджується копіями квитанцій,
наявних в матеріалах справи ( а.с.36 на
Відповідно до ст..15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспарювання. Під
захистом розуміються дії
уповноваженої особи, діяльність
юрисдикційних органів та осіб, які у
передбаченому законом порядку
зобов'язані вжити заходів до
поновлення порушеного, оспорюваного чи
невизнаного цивільного права.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірним
рішенням, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Як зазначено п.4 Постанови Пленуму
Верховного суду України, від 27.03.1992 року
№ 6, джерелом підвищеної небезпеки
належить визнавати будь-яку
діяльність, здійснення якої створює
імовірність заподіяння шкоди через
неможливість контролю за нею людини, а
також діяльність по використанню,
транспортуванню, зберіганню предметів,
речовин і інших об'єктів виробничого,
господарського чи іншого призначення,
які мають такі ж властивості. Майнові
відповідальність а шкоду, заподіяну
діями таких джерел, має настати як при
цілеспрямованому їх використанні, так
і мимовільному прояву їх шкідливих
властивостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ним
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином з відповідача на користь
позивача слід стягнути кошти в розмірі
14 091,88 грн.

Позивач в своєму позові просить
стягнути компенсацію за завдану
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Згідно п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Як зазначено в п.3 Постанови від 31.02.1995
р. №4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди) із змінами і доповненнями,
внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України від 25 травня 2001
року, під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її права.

Ст. 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Цивільна - правова відповідальність за
завдану моральну шкоду настає при
наявності протиправної поведінки
заподіювача шкоди, встановлення
причинного зв'язку між шкодою та
протиправною поведінкою, вини
заподіювача.

Як зазначено в п. 9 Постанови від 31.02.1995
р. №4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди) розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, суд визначає
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості,можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити з засад
розумності, виваженості та
справедливості.

У позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди не
зазначено, з яких міркувань позивач
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується, не
надав ніяких доказів причино-
наслідкового зв'язку між поведінкою
відповідача та його моральними
стражданнями.

Таким чином, позивач не надав доказів
на підтвердження факту заподіяння йому
відповідачем моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, не обгрунтував, з чого він
виходив, визначаючи розмір заподіяної
йому шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволені яких позивачеві
відмовлено.

Таким чином з відповідача на користь
позивача слід стягнути суму сплаченого
судового збору у розмірі 229, 41.

У рішенні суду повно відображені
обставини, які мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки, які є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Суд, виконавши всі вимоги
цивільно-процесуального законодавства
і всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає
за необхідне позовні вимоги
задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.15,16,23,1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України,ст.
ст. 7, 8, 10, 15, 174, 209, 212-215, 223-226, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - "Про стягнення
матеріальної та моральної шкоди", -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму матеріальної шкоди в розмірі 14 091,
88 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму сплаченого судового збору в
розмірі 229, 41 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог- відмовити.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Позивач має право подати апеляційну
скаргу на заочне рішення протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
якщо позивач не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, він
може подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя:
Р.Д. Абухін