Справа № 203/183/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року
Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур
Ф.Ф.

при секретарі - Величко О.М.

за участю : позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_4, П'ята
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська з 07.12.2011 року
перебувала цивільна справа за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа -
П'ята Дніпропетровська державна
нотаріальна контора, про встановлення
факту проживання однією сім'єю,
визнання майна та грошей спільним
майном подружжя, зміни черговості
одержання права на спадкування,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом(т.1 а.с.1-6, 152-156)

19.06.2012 року у судовому засіданні було
прийнято зустрічну позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_4,
П'ята Дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом до спільного розгляду з
зазначеним позовом(т.1 а.с.160-161,163)

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 13.05.2013 року,
залишеним без змін хвалою Апеляційного
суду Дніпропетровської області від
09.07.2013 року, в задоволенні позову ОСОБА_2
було відмовити повністю, а зустрічний
позов ОСОБА_1 задоволено та визнано за
ОСОБА_1 право власності на квартиру
НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.191-193, т.2
а.с.41-44)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04.12.2013 року
рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 13.05.2013 року та
ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 09.07.2013
року в частині визнання за ОСОБА_1 права
власності в порядку спадкування за
законом скасовано, а справу в цій
частині передано на новий розгляд до
суду першої інстанції, а в решті
зазначені судові рішення залишено без
змін(т.2 а.с.87-89)

Позивач у позовній заяві та у судовому
засіданні в обґрунтування позовних
вимог, посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_5, яка була двоюрідною
сестрою позивача, у передбачений
законом строк позивач звернулась до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, але нотаріусом їй
було відмовлено у видачі свідоцтва про
прийняття спадщини, оскільки позивачу
необхідно надати підтвердження
родинних стосунків з померлою та існує
спір з ОСОБА_2, який заключався в тому,
що останній просив суд встановити факт
проживання однією сім'єю з ОСОБА_5, як
чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
визнати квартиру, речі звичайної
домашньої обстановки та вжитку,
грошові вклади ОСОБА_5 спільним майном
подружжя, змінити черговість одержання
права на спадкування з четвертої черги
спадкоємців за законом на третю,
визнати за ним право власності на 3/4
частини квартири, речі звичайної
домашньої обстановки та вжитку,
грошові вклади ОСОБА_5 в порядку
спадкування за законом. Рішенням суду
позивач була визнана двоюрідною
сестрою померлої, вона має право на
спадкування як спадкоємець третьої
черги за законом, а тому просила
визнати за нею право власності на
квартиру НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_2,
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5(т.1 а.с.160-161)

Відповідач у судовому засіданні разом
з представником заперечували проти
позову, посилаючись на те, що він не
відмовляється від своїх позовних
вимог, оскаржує до Верховного суду
України рішення Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 13.05.2013
року, ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 09.07.2013
року та ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04.12.2013 року,
вважає себе чоловіком та спадкоємцем
померлої ОСОБА_5, а тому просив суд
відмовити у задоволені позову.

Третя особа - П'ята Дніпропетровська
державна нотаріальна контора свого
представника не направила, про дату та
час розгляду справи повідомлялась
належним чином, про причини неявки до
суду не повідомила, надала на адресу
суду заяву з проханням розглядати
справу без участі нотаріальної контори
(т.2 а.с. 156)

Третя особа - ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явилась, про дату та час розгляду
справи повідомлялась належним чином,
про причини неявки до суд не
повідомила(т.2 а.с.153-155,159)

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали даної цивільної
справи, суд приходить до наступного
висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_5, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть(т.1 а.с.16)

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 після
смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на
належну їй на підставі договору
купівлі-продажу від 09.06.1992 року
квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, банківські
вклади та інше майно, та з заявами про
прийняття спадщини в строк
передбачений законом до П'ятої
Дніпропетровської нотаріальної
контори звернулись - ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
ОСОБА_1, заповіту на випадок смерті
ОСОБА_5 не складала, спадкоємців першої
та другої черг після неї не залишилось,
що підтверджується копією спадкової
справи наявної в матеріалах справи(т.2
а.с.133-147)

Судом встановлено, що П'ятою
Дніпропетровською нотаріальною
конторою було відмовлено ОСОБА_1 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом, через ненадання
підтвердження родинних стосунків з
померлою ОСОБА_5 та через те, що за
позовом ОСОБА_2 у судовому порядку
розглядається питання черговості, що
підтверджується копією відмови
нотаріуса № 2067/02-14 від 02.11.2011 року(т.1
а.с.162)

Згідно рішенням П'ятихатського
районного суду Дніпропетровської
області від 08.12.2011 року встановлено
факт родинних відносин між ОСОБА_1 та
ОСОБА_5, а саме, що останні є двоюрідними
сестрами, вказані обставини
підтверджується копією вказаного
рішення (т.2 а.с. 140)

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Конституції України, Цивільного
кодексу України.

Відповідно до статей 1216-1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265
цього Кодексу.

Відповідно до ст.1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за
законом одержує право на спадкування
у разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених ст.1259 цього
Кодексу.

Відповідно до статті 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Особливістю прийняття спадщини
спадкоємцем, який не проживав разом із
спадкодавцем є те, що спадкоємець має
особисто, у строк, встановлений статтею
1270 ЦК України, подати до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини здійснюється
шляхом виконання дій, вказаних в статті
1268 ЦК України та статті 1269 ЦК України.
Крім того, нормами матеріального
закону встановлено відповідну
процедуру прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України
встановлено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд при розгляді позовних вимог
виходив з того, що позивач відповідно
до ст.1263 ЦК України є спадкоємцем
третьої черги за законом після
померлої ОСОБА_5, ОСОБА_4, яка є
троюрідною сестрою ОСОБА_5, у
відповідності до ст.1265 ЦК України є
спадкоємцем п'ятої черги за законом, а
ОСОБА_2, як особа, яка проживала однією
сім'єю разом із спадкодавцем більше
п'яти років до часу відкриття спадщини,
у відповідності до ст.1264 ЦК України має
право на спадщину, як спадкоємець
четвертої черги за законом.

При цьому, суд також зважає на висновки
викладені в рішеннях Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
13.05.2013 року, ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 09.07.2013
року та ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04.12.2013 року,
якими ОСОБА_2 відмовлено у позові, а
саме на те, що ОСОБА_2 не доведено факту
опіки та наданні допомоги померлій, що
в силу положень матеріального закону
було б наслідком для зміни черговості у
спадкуванні. Також суди зазначили, що
нормами законодавства, яке діяло на час
придбання спірної квартири, не було
передбачено підстав для виникнення
спільної сумісної власності чоловіка
та жінки без реєстрації шлюбу.
Встановивши зазначене, суди дійшли
висновку, що позовні вимоги про
встановлення факту проживання
чоловіки та жінки без реєстрації шлюбу
також не підлягають задоволенню,
оскільки встановлення зазначеного
факту не має для ОСОБА_2 жодного
правового наслідку.

Але, оцінюючи усі докази, які були
досліджені судом у судовому засіданні
у їх сукупності, враховуючи, що
позивачу було відмовлено П'ятою
Дніпропетровською нотаріальною
конторою у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом до винесення
рішення П'ятихатським районним судом
Дніпропетровської області від 08.12.2011
року яким встановлено факт родинних
відносин між позивачем та померлою, та
що на даний час відсутній спір за
позовом ОСОБА_2, якому відмовлено у його
задоволенні, суд вважає, що відсутні
докази наявності підстав для звернення
позивача до суду за захистом порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Крім того, сам позивач у судовому
засіданні пояснила, що спору між
сторонами на даний час немає, оскільки
зустрічний позов подавався нею 19.06.2012
року лише через те, що ОСОБА_2
претендував на спадкове майно.

Отже, враховуючи, що позивач не надала
суду доказів відмови нотаріальною
конторою у видачі їй свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
з врахуванням рішень судів про відмову
ОСОБА_2 у позові та встановлення факту
родинних відносин між позивачем та
померлою, суд приходить до висновку, що
позов на даний час є передчасним,
оскільки позивач має право оформити
спадщину в порядку визначеному чинним
законодавством через нотаріальну
контору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1216-1218,1223,1258-1259,1261-1265,1269,1270
Цивільного кодексу України (2003 року),
ст.ст. 3,10, 11, 60, 212, 213, 215, 226 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 у задоволені позову до
ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_4, П'ята
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування за законом -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ф.Ф.
Маймур