Справа № 135/1069/13-ц Провадження №
22-ц/772/1067/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Волошина Т. В.Категорія:
53Доповідач: Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р. м. Вінниця колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючої судді: Марчук В.С.,

Суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ДП «Ладижинський завод
«Екстра» Чудака В’ячеслава Дмитровича
на заочне рішення Ладижинського
міського суду Вінницької області від 31
жовтня 2013 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до Дочірного
підприємства Ладижинський завод
«Екстра» про стягнення середнього
заробітку за затримку розрахунку при
звільненні, -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Ладижинського
міського суду Вінницької області від
31.10.2013 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено. Суд вирішив стягнути з ДП
«Ладижинський завод «Екстра» на
користь ОСОБА_3 середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні
за період з 2 лютого 2008 року по 26 лютого
2013 року у сумі 168828 грн. 32 коп. та на
користь держави 1688 грн. 28 коп. судового
збору (а/с45).

За заявою відповідача Ладижинським
міським судом Вінницької області було
переглянуте зазначене заочне рішення і
ухвалою від 18.02.2014 року дану заяву
залишено без задоволення (а/с 75)

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду першої інстанції, представник ДП
«Ладижинський завод «Екстра» Чудак В.Д.
оскаржив його в апеляційному порядку,
як не законне та необґрунтоване,
оскільки суд не довів у чому проявилася
вина відповідача у несвоєчасній
виплаті заробітної плати позивачу.

Просить заочне рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин на які сторони посилаються, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні даної справи, судом
зазначені вимоги закону виконані у
повному обсязі. А саме: суд правильно
встановив обставини справи, спірні
правовідносини та застосував
необхідні норми права, якими вони
регулюються.

Так встановлено, що ОСОБА_3 у період з 01
грудня 2000 року по 01 лютого 2008 року
працювала у ДП «Ладижинський завод
«Екстра» на посаді старшого
бухгалтера.

Наказом №1 від 15 січня 2008 року її було
звільнено з роботи згідно п.1 ст. 36 КЗпП
України за угодою сторін. Це
підтверджується відповідними записами
у трудовій книжці позивачки(а/с6).

Відповідач заборгував позивачці 32045
грн. 63 коп. заробітної плати за період з
вересня 2006 року по січень 2008 року, що
видно з довідки ДП «Ладижинський завод
«Екстра» №3 від 29.03.2011 року (а/с 7).

У відповідності до довідки №120 від 28
березня 2013 року ВДВС Ладижинського
міського управління юстиції кошти в
розмірі 26797,80 грн, які були стягнуті з ДП
«Ладижинський завод «Екстра» на
користь позивача згідно судового
наказу №2н-32/2008 від 21.03.2008 Ладижинського
міського суду, перераховані останній
за платіжними дорученнями №875 від
12.02.2013 на суму 1207,76грн. та №1119 від 05.03.2013
на суму 25593,04грн. Платіжне доручення
№1119 від 05.03.2013 на суму 25593,04грн. було
проведено банком 26.03.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 18 грудня 2007 року
прийнято до розгляду заяву
Тростянецької ОДПІ про порушення
провадження у справі про банкрутство
Дочірнього підприємства «Ладижинський
завод «Екстра» Державної акціонерної
компанії «Укрмедпром»: введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів. Ухвалою господарського
суду Вінницької області від 23 вересня
2008 року затверджено реєстр вимог
кредиторів боржника з визнанням вимог
зі сплати заробітної плати працівників
- 291702 грн. - другою чергою (а/с29).

Згідно довідки ДП «Ладижинський завод
«Екстра» № 01-13-01/608 рід 05 серпня 2013 року
загальна сума вимог кредиторів, згідно
реєстру станом на 05 серпня 2013 року
становить 1054615,74 грн. (а/с30).

Встановивши зазначені обставини,
відсутність спору про розмір
невиплачених належних звільненому
працівникові сум, суд застосував норми
ст. 116, ч.1 ст. 117,ст. 233 КЗпП України; п.п.20,
21, 25 постанови Пленуму Верховного суду
України від 24 грудня 1999 року №13 «Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці»;
рішення Конституційного суду України
від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі
за конституційним зверненням гр.
ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення
положень ст. 233 КЗпП України у
взаємозв`язку з положеннями ст.ст.117, 237-1
КЗпП України; Порядок обчислення
середньої заробітної плати,
затверджений постановою КМ України від
08.02.1995 року №100 і задовольнив позовні
вимоги позивачки.

При цьому суд, при визначенні розміру
середнього заробітку, що підлягає
стягненню з підприємства за затримку
виплати працівникові всіх сум при
звільненні, взяв за основу розрахунок,
наданий ДП «Ладижинський завод
«Екстра», відповідно до якого
розрахована сума середнього заробітку
при звільненні за період затримки
розрахунку при звільненні за період з 02
лютого 2008 року по 26 лютого 2013 року і в
загальному зазначена сума склала 168828
грн. 32 коп.

На думку колегії суддів, такий висновок
суду правильний, він відповідає
встановленим обставинам справи;
спірним правовідносинам та нормам
права, які регулюють дані
правовідносини.

Доводи апелянта про те, що суд при
вирішенні даної справи мав би
врахувати відсутність вини
відповідача у затримці розрахунку,
виходячи з того, що у зв`язку з важким
фінансовим станом, виробнича
діяльність на ДП «Ладижинський завод
«Екстра» у жовтні 2006 року була
зупинена; що з метою погашення
заборгованості по заробітній платі
перед працівниками та заборгованості
перед бюджетом і кредиторами 18 грудня
2007 року господарським судом Вінницької
області було порушено провадження про
банкрутство ДП «Ладижинський завод
«Екстра» Державної акціонерної
компанії «Укрмедпром» у справі № 5/10-08
та введено мораторій на задоволення
вимог кредиторів боржника і дія
мораторію не припинена; що виходячи зі
ст.28 Закону України «Про оплату праці»
№108/95-ВР від 24 березня 1995 року, у разі
банкрутства підприємства зобов`язання
перед працівниками такого
підприємства щодо заробітної плати,
яку вони повинні одержати за працю,
виконану в період, що передував
банкрутству, виконуються відповідно до
Закону України «Про банкрутство» не
спростовують рішення суду, виходячи з
наступного.

Відповідно до пп.5 п.19 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
дія мораторію на задоволення вимог
кредиторів і заробітної плати не
поширюється і суд у своєму рішенні про
це зазначив, оскільки відповідач дані
обставини виклав у своєму запереченні
на позовну заяву.

Крім того, відповідно до Правового
висновку ВС України зробленого при
перегляді справи №6-64цс13 постанова від
03.07.2013 р., зазначено наступне :

«Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Таким чином, за положеннями ст. 117 КЗпП
України обов'язковою умовою для
покладення на підприємство
відповідальності за невиплату
належних працівникові сум при
звільненні є наявність вини
підприємства.

Аналіз зазначених норм дає підстави
для висновку про те, що відсутність
фінансово-господарської діяльності
або коштів у роботодавця не виключає
його вини в невиплаті належних
звільненому працівникові коштів та не
звільняє роботодавця від
відповідальності, передбаченої ст. 117
КЗпП України.

Нетривалий час роботи працівника на
підприємстві й незначна частка
заборгованості підприємства перед
працівником у виплаті заробітної плати
також не є підставою для звільнення
роботодавця від зазначеної
відповідальності»

За таких обставин, рішення суду
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги його не
спростовують, тому в силу ст.308 ЦПК
України рішення необхідно залишити без
змін, а апеляційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ДП
«Ладижинський завод «Екстра» Чудака
В’ячеслава Дмитровича - відхилити.

Рішення Ладижинського міського суду
Вінницької області від 31 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та з цього ж моменту може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя:
В.С. Марчук