Справа № 465/8971/13
Головуючий у 1 інстанції: Ванівський
Провадження № 22-ц/783/1826/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В.,
Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю позивачки ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_4 -ОСОБА_3 на рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 20 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 500(п'ятсот) грн.
щомісячно, які підлягають індексації,
починаючи з 18.01.2012 року до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4 214 (двісті
чотирнадцять)грн.60 коп. судового збору
в дохід держави.

Рішення оскаржила представник
ОСОБА_4-ОСОБА_3 В апеляційній скарзі
зазначає, що вважає рішення таким, що
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що погоджується з висновком
суду про стягнення аліментів у твердій
грошовій сумі, однак не погоджується з
розміром аліментів, вважає його
надмірно великим визначеним без
встановлення фактичних обставин у
справі та можливостей відповідача. Під
час ухвалення рішення суд не врахував
матеріальне становище відповідача, а
саме те, що в даний момент він не працює,
а тому не має можливості сплачувати
500грн. в місяць. Крім того, не враховано
наявність у платника аліментів інших
дітей, оскільки відповідач одружений
та має на утриманні двох дітей та те, що
відповідач в даний час перебуває у
відпустці по догляду за дитиною та
єдиним доходом сім'ї є заробітна плата
дружини. Також зазначає, що сплачуючи 500
грн. при відсутності доходів та при
наявності дружини та двох
неповнолітніх дітей він буде
перебувати на межі виживання, що є
порушенням ст.48 Конституції України.
Просить рішення суду змінити та
стягувати аліменти в розмірі 300 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача ОСОБА_3 на
підтримання доводів апеляційної
скарги, заперечення на апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_2, вивчивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що підстав для задоволення
апеляційної скарги немає.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2
перебували у шлюбі, який розірвано 03
лютого 2004 року (а.с.6).

Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5), який проживає з
матір'ю та повністю перебуває на її
утриманні.

Відповідач не бере участі у вихованні
та матеріальному забезпеченні дитини,
а відтак позивач звернулась з позовом
про стягнення аліментів в розмірі1000
грн.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Частиною першою ст.184 СК України
передбачено, що якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров»я та матеріальне
становище дитини, стан здоров»я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення (ст. 182 СК України).

Виходячи з наведеного, районний суд
дійшов вірного висновку про
необхідність задоволення позову та
стягнення аліментів з відповідача,
оскільки обов'язок утримувати дітей є
обов'язком як матері, так і батька.

Колегія суддів вважає, що
задовольняючи позов, суд врахував
положення ст.ст. 182,184 Сімейного кодексу
України, а саме: становище дитини, яка
не отримує належного матеріального
забезпечення, розмір прожиткового
мінімуму визначений для дитини
відповідного віку, який в 2013 році
становив 1210грн., матеріальне становище
відповідача, задовільний стан його
здоров'я, та вірно визначив суму
аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач не має можливості
оплачувати аліменти в сумі 500 грн.,
оскільки в даний момент не працює не
заслуговують на увагу суду, оскільки,
дитина потребує постійного
матеріального забезпечення на
харчування, шкільне приладдя та інші
витрати які мати несе самостійно та не
може обходитися без даного
забезпечення оскільки батьки не
працюють. Розмір на який згідний
відповідач, а саме 300грн., є надто
низьким та не дасть дитині того чого
вона потребує у віці 12 років.

Інші твердження апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.
Рішення ухвалене з дотриманням вимог
процесуального права та дотриманням
справедливості у врегулюванні
сімейних відносин, а тому підстав для
його скасування, колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308 ч.1,314 ч.1 п.1,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
-ОСОБА_3 в і д х и л и т и .

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 20 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена до
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Ю.Р.Мікуш

Судді
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин