Пр. № 2/643/573/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2014 року Московський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого судді Зінченко Ю.Є.

за участю секретаря Колтур Я.С.,

прокурорів Саніна О.С.,
Горгуль К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та
піклування в особі Служби у справах
дітей Московського району
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
позбавлення батьківських прав та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа: Орган опіки та піклування
в особі Служби у справах дітей
Московського району Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та її
вихованні, визначення способу участі у
вихованні дитини та спілкування з нею,
суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в
якому зазначила, що з 07.06.2003 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. Від шлюбу мають сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 06.07.2012 року шлюб розірвано. Після
розірвання шлюбу відповідач проживає
окремо, син проживає разом з позивачем.
Відповідач ухиляється від виконання
покладених на нього батьківських
обов'язків. Матеріальної допомоги на
утримання дитини відповідач не надає,
не турбується про сина, не проявляє
заінтересованості в його подальшій
долі, не цікавиться його успіхами,
досягненнями, не піклується про його
здоров'я, фізичний, духовний і
моральний розвиток, навчання, не
спілкується з дитиною, не приймає
участі у вихованні та організації його
відпочинку. Будь-яких перешкод у
спілкуванні відповідача з сином
позивач не чинила, відповідач не
спілкується з сином з власної
ініціативи. Син має захворювання -
астму, відповідач жодного разу не
турбувався про стан здоров'я дитини,
матеріальну допомогу для сплати
лікування не здійснював. Дитина до
відповідача має образливе, конфліктне,
негативне відношення, не бажає бачити
його членом своєї родини. Просить позов
задовольнити, позбавити відповідача
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач звернувся до суду з
зустрічним позовом, в якому зазначив,
що перебував у шлюбі з ОСОБА_1 з 07.06.2003р.
по 06.07.2012р. Шлюб розірвано рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 06.07.2012р. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з матір'ю за
адресою АДРЕСА_2. На теперішній час він
мешкає окремо, за адресою АДРЕСА_1.
Після розірвання шлюбу з відповідачем,
він деякий час мав змогу спілкуватися з
сином, купувати йому іграшки, водити на
прогулянки, возити на оздоровлення на
море. На теперішній час в нього
народилася дитина від співмешканки.
Після того, як відповідач ОСОБА_1
дізналась про цей факт, вона усілякими
способами перешкоджає спілкуванню із
дитиною. Проявляється це в тому, що в
останній час він не може взяти сина на
прогулянку. Відповідач погрожує
позбавити його батьківських прав. Він
декілька разів приходив за адресою
проживання відповідача та сина з метою
побачитися з дитиною та поспілкуватися
з нею, але відповідач відмовила в цьому,
нічим це не мотивуючи.

На неодноразові прохання надати
можливості бачитись з дитиною
Відповідач відмовляє.

Просить суд зобов'язати ОСОБА_1 усунути
перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити такі способи
участі у спілкуванні та вихованні
дитини: систематичні побачення з сином
кожного четверга та п'ятниці з 08.00
години і до 20.00 години щотижнево без
присутності відповідача, у день
народженим сина з 10 години до 14 години,
надати йому можливість оздоровлювати
сина щорічно один місяць влітку, надати
можливість оздоровлювати сина щорічно
протягом двох тижнів взимку за
бажанням сина та за домовленістю з
відповідачем.

Позивач за первісним позовом та її
представник позов підтримали у повному
обсязі, зустрічний позов не визнали,
пояснили, що батько дитини не
цікавиться дитиною, відвідувати у
школі сина почав тільки після того як
дізнався, що до суду поданий позов про
позбавлення батьківських прав, дитина
після цих побачень нервує, бачити його
членом родини не бажає, перешкод у
спілкуванні з дитиною з боку позивача
не було. Просили позов задовольнити, у
задоволенні зустрічного позову
просили відмовити.

Відповідач за первісним позовом та
його представник позов не визнали,
зустрічний позов підтримали та
пояснили, що немає підстав про
позбавлення відповідача батьківських
прав, оскільки позивач перешкоджає
йому бачитися з дитиною, він бажає
виконувати свої батьківські обов'язки,
піклуватися про сина. Просили
зустрічний позов задовольнити,
первісний позов залишити без
задоволення.

Представник третьої особи позов
підтримав у повному обсязі, в останнє
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав суду висновок, в
якому вважав за доцільне позбавити
відповідача батьківських прав
відносно неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Прокурор вважав недоцільним позбавити
відповідача батьківських прав
відносно його дитини, оскільки це є
крайньою мірою, просив у задоволенні
позову відмовити, щодо зустрічного
позову вважав, що питання, вказані у
зустрічному позові не розглянуті
органом опіки.

Допитана у якості свідка ОСОБА_4
показала, що вона є бабусею ОСОБА_3, вона
мешкає окремо від доньки та онука.
Відповідача вона бачила 2,5 роки тому.
Шлюб між сторонами розірваний 2 роки
тому, причиною розпаду родини вважає
сварки, відповідач дитиною не займався,
приходив до дому ввечері з пивом, три
дні на тиждень ОСОБА_3 жив з нею, потім у
відповідача з'явилася інша жінка. Зі
слів доньки, коли вони були у шлюбі, він
на дитину надавав 2000 грн. на тиждень.
Тепер він каже, що буде сплачувати
мінімальні аліменти, проте і їх не
платить та ще претендує на частку
бізнесу ОСОБА_3. ОСОБА_3 називає його не
батьком, а Віталіком. На даний час він
дитиною не займається, на секції не
водить, перешкод у спілкуванні з
дитиною йому ніхто не чинив. Дитині
купив на день народження велосипед.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_6
показав, що він є тренером секції
«Пересвіт», на зайняття приводить
дитину мати, зайняття три рази на
тиждень, батька він бачив один раз. Він
бачить, що дитиною займається мати,
дитина була слабкою на початку зайнять,
на даний час є рух, дитині подобається.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_2
показав, що він є братом відповідача за
первісним позовом, позивач йому
знайома. Йому відомо, що дитина мешкає з
матір'ю, шлюб був розірваний за її
ініціативою, вихованням дитини
займається мати. Відповідач не
спілкується з дитиною через ревнощі
позивача та появу у нього другої
дитини. В останній час дитина боїться
батька. Думає, що ОСОБА_1 перешкоджає у
спілкуванні з дитиною, не дає йому
дитину, бачити сина він може тільки у її
присутності.

Допитана у якості свідка ОСОБА_7, яка є
директором школи, показала, що ОСОБА_3
їй знайомий, вона знає позивача ОСОБА_1,
оскільки вона є членом батьківської
ради, батька дитини вона бачила, коли
він приводив сина до школи у перший
клас. Також батько приходив до школи в
цьому році, приносив фарбу. Батько не
відвідує батьківські збори, вихованням
дитини займається мати. Вона
спілкувалася з ОСОБА_3 після його
зустрічі з батьком і він був
знервований, вів себе більш замкнуто.
Особисто вона не пам'ятає, чи був батько
дитини на святах.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх
представників, думку прокурора,
показання свідків, перевіривши
матеріали справи та дослідивши надані
докази в їх сукупності, встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено та визнано
сторонами, що рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 06.07.2012
року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розірваний. Від шлюбу мають сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яким мешкає разом
з матір'ю (а.с. 5-7).

Згідно довідки № 457 від 16.10.2013 року,
виданої ЗОШ № 124, ОСОБА_3 навчається в 3-Б
класі, мати ОСОБА_1 приділяє належну
увагу навчанню та вихованню дитини,
батько ОСОБА_2 не звертався до
адміністрації та педагогів з метою
отримання інформації про успіхи чи
здоров'я дитини. В даний час батько не
проживає з дитиною, тому не займається
вихованням та навчанням сина, не
приймає участі в його гармонічному
розвитку. Його одноразові стихійні
візити до хлопчика в школу тільки
наносять сину моральну травму, після
яких дитина деякий час знаходиться в
стресовому стані (а.с. 8).

Згідно висновку Департаменту праці та
соціальної політики управління служб у
справах дітей Харківської міської ради
щодо позбавлення батьківських прав
ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, під час розгляду
та вивчення наданних документів
встановлено, що Рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 06.07.2012
року шлюб між батьками дитини
розірвано. Згідно інформації
адміністрації ХЗОШ № 124 батько дитини,
ОСОБА_2, не звертався до адміністрації
та педагогів з метою отримання
інформації про успіхи чи здоров'я
дитини. В даний час батько не проживає з
дитиною, тому не займається вихованням
та навчанням сина, не приймає участі в
його гармонійному розвитку. Його
одноразові стихійні візити до хлопчика
в школу тільки наносять сину моральну
травму, після яких дитина деякий час
знаходиться в стресовому стані. Згідно
інформації адміністрації амбулаторії
«Педіатр Плюс» з період лікування
ОСОБА_3 у закладі батька дитини лікар не
бачив, батько здоров'ям хлопчика не
цікавився, лікування не сплачував.

Згідно соціально-психологічного
висновку, складеного спеціалістом І
категорії ЦСССДМ Московського району
Данчик М.М. після роботи з дитиною,
дитина відмовилась малювати батька.
Відсутність на малюнку батька (зі слів
хлопчика його звуть ОСОБА_2) свідчить
про його малу значимість для ОСОБА_3,
образу, конфліктне, негативне
відношення нього. Простежується
небажання бачити його членом своєї
родини.

Згідно психологічного дослідження,
складеного методистом НМПЦ
Департаменту освіти, практичним
психологом Калініченко О.В. після
роботи з дитиною, на момент проведення
діагностування ОСОБА_3 знаходиться у
стабільному емоційному стані.
Соціальне та родинне оточення сприймає
позитивно. Відсутність спілкування із
біологічним батьком не є
психотравмуючою ситуацією для дитини:
хоча емоційний зв'язок з батьком
повністю не порушений, дитина відчуває
по відношенню до нього тільки почуття
образи та страху. Таким чином, батько не
грає своєї соціальної ролі в житті
дитини та на момент тестування його
соціальну роль виконує дідусь.

Мати ОСОБА_3 пояснила, що позбавлення
батька дитини батьківських прав
відповідає інтересам сина через те, що
ОСОБА_2 не займається вихованням
ОСОБА_3, не цікавиться життям дитини, не
піклується про фізичний та духовний
розвиток сина.

ОСОБА_2 заперечував проти позбавлення
його батьківських прав, однак не надав
переконливих доказів виконання ним
батьківських обов'язків відносно сина.

ОСОБА_2 не виконує свої батьківські
обов'язки відносно сина, що є підставою
для позбавлення його батьківських прав
відносно малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, в інтересах
дитини, Управління служб у справах
дітей, як представник органу опіки та
піклування, вважає за доцільне
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
відносно малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 60).

Згідно копії гарантійного талону,
заяви позивальника, копії довідки,
відповідач купував фотоапарат та
велосипед, а також намагався здійснити
поштовий переказ 13.02.2014 року у розмірі
300 грн. на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 65-68).

Згідно характеристики, наданої
начальником дільниці № 38, скарг та заяв
з боку сусідів та жильців до КП
«Жилкомсервіс» на ОСОБА_2 не надходило
(а.с 69).

Згідно ст. 164 СК України, мати, батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він:
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 166 СК України, особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Таким чином, суд вважає, що на обсяг
батьківських прав та обов'язків не
впливає та обставина, що один із
батьків проживає окремо від дитини.
Рівність прав та обов'язків батьків
щодо дитини не припиняється в разі
розірвання шлюбу.

Таким чином судом встановлено, що
відповідач не займається вихованням
своєї дитини, не надає йому
матеріальної допомоги, тобто
ухиляється від виконання своїх
обов'язків. Як встановлено судом в
судовому засіданні, відповідач почав
цікавитися долею сина після звернення
позивача до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав.
Одноразова покупка дитині фотоапарату
та велосипеду та єдиний намір надати
матеріальну допомогу дитині після
звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав не
свідчить про виконання відповідачем
своїх батьківських обов'язків. Крім
того судом встановлено, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до батька ставиться
негативно, не бажає бачити його членом
своєї родини, після зустрічей з батьком
знаходиться у пригніченому стані.

На підставі вищевикладеного, суд,
враховуючи насамперед інтереси дитини,
вважає, що для стабільного емоційного
розвитку дитини відповідача необхідно
позбавити батьківських прав.

Постановою Пленуму Верховного суду
України від 30.03.2007 року №3, ч. 2 п.16 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
визначено, що ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відповідачем в обґрунтування
зустрічного позову не надано належних
доказів, що позивач ОСОБА_1 чинить йому
перешкоди у спілкуванні з дитиною,
показання свідка ОСОБА_2 суд оцінює
критично, оскільки вони не
підтверджують та не спростовують
обставини справи та факти, встановлені
судом при судовому розгляді.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Враховуючи викладене, суд вважає
первісний позов обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню та
відмовляє в задоволенні зустрічного
позову.

Судові витрати суд розподіляє
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10,11,60,88,174,209,212-215 ЦПК України, ст.ст.
141, 157, 164-166 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 229,4 грн.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
у спілкуванні з дитиною та її
вихованні, визначення способу участі у
вихованні дитини та спілкування з нею -
відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Харківської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Зінченко Ю.Є.