Головуючий суду 1 інстанції - Кравченко
Доповідач - Коротких О.Г.
Справа № 437/6804/13-ц
Провадження № 22ц/782/5190/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Луганської області в складі:

Головуючого: Коротких О.Г.

Суддів: Масенка Д.Є., Орлова І.В.

при секретарі : Борзило О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою
Приватного підприємства
«Грандфінресурс» на заочне рішення
Ленінського районного суду м.
Луганська від 06.08.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Приватного
підприємства «Грандфінресурс» про
захист прав споживачів та стягнення
грошових коштів за нікчемним
договором,

Встановила:

У квітні 2013 року позивач звернувся до
суду із позовом до Приватного
підприємства «Грандфіноресурс» про
стягнення грошових коштів, в
обґрунтування позову зазначив, що у
червні 2011 року позивачу були необхідні
грошові кошти в позику. У рекламному
оголошенні позивач знайшов оголошення
щодо швидкого отримання позики. Для
отримання позики необхідно було
сплатити перший внесок у розмірі 5 600
грн., для підтвердження
платоспроможності. Після оплати
позивачем внеску, між сторонами було
укладено угоду № 2022723 від 13.06.2011 р.
Відповідно до угоди в період від трьох
до десяти днів позивачу повинен був
відповідач видати грошові кошти у
якості позики. В обумовлений строк
позивач кошти не отримав. Звернення
позивача про виконання зобов'язання за
договором, відповідачем були
проігноровані. Позивач вважає дану
угоду було укладено під впливом оману
та застосуванні нечесної
підприємницької практики і є
нікчемною. В умовах договору
вбачається ознаки здійснення
відповідачем нечесної підприємницької
практики. А саме, відповідач, розміщує в
друкованих засобах масової інформації
рекламу, спонукає клієнт звертатись за
дешевою позикою. Так з одного боку
даного договору вбачається, що згідно з
Програмою, предметом договору є товар,
оплату якого проводить відповідач або
сам учасник, за рахунок грошей
відповідача з розстроченням платежів.
Однак з іншої умови договору впливає,
що відповідач формує групу клієнтів
системи за рахунок сплати щомісячних
повних внесків, сплачених клієнтом
програми, тобто за кошти членів самої
програми, формуванні фонду даної групи.
Крім, того з даної групи формується
чистий фонд, який призначений для
придбання товарів для учасників
програми, його наступний щомісячний
платіж розподіл між учасниками системи
шляхом надання визнання права
учасникам програми за одержання
відповідного товару. При цьому
одержання товару надається не всім
учасникам, а лише тим хто має
найбільшу кількість проплат. Довіряючи
професіоналізму і спеціалізації
консультантів, під час укладення
договору позивач повністю покладався
на роз'яснення працівників
відповідача, як фахівців з даного виду
правовідносин, які не роз'яснили усіх
положень угоди, не повідомили його щодо
до обставин настання права отримання
товару, порядку надання кредиту ті
інших обставин, що випливають з умов
договору, чим сприяли неправильному
сприйняттю позивачем угод № 209235. Якщо
позивачу були роз'яснення усі умови та
наслідки здійснення даного правочину,
він би ніколи не погодився на
підписання подібної угоди та на оплату
грошей відповідачу.

На підставі викладеного позивач
просить стягнути з відповідача грошові
кошти, сплаченні на його рахунок
відповідно до нікчемної угоди № 202723
від 31.05.2011 року у сумі 12 374, 50 грн. Всі
судові витрати покласти на
відповідача.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Луганська від 06.08.2013
року позов ОСОБА_2 було задоволено
частково: стягнуто з ПП
«Грандфінресурс» на користь позивача
грошові кошти сплачені за договором
№ 202723 від 31.05.2011 року укладеного між
Приватним підприємством
«Грандфінресурс» та ОСОБА_2 суму в
розмірі 12 044 гривень 50 копійок;
стягнуто з ПП «Грандфінресурс» на
користь держави судовий збір в розмірі
229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок.

Не погодившись з рішенням суду, ПП
«Грандфінресурс» було надано
апеляційну скаргу, в якій ставиться
питання про скасування рішення
Ленінського районного суду м.
Луганська від 06.08.2013 року та
постановлення нового про відмову у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обгрунтованість рішення
суду та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.213, ст.214 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень підтверджених тими
доказами, які були досліджені судовому
засіданні. Під час ухвалення рішення
суд у числі інших вирішує також
питання, чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення
та якими доказами вони
підтверджуються, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин, яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ч.1,ч.3 ст.303 ЦПК
України ,- під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, але апеляційний суд
не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на основу своїх
вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що між
ОСОБА_2 та Приватним підприємством
«Грандфінресурс» укладено договір №
202723 від 31 травня 2011 року про надання
послуг з метою отримання грошової
позики в сумі 80000 грн. (а.с. 7-12).
Предметом оспорюваного договору є
надання клієнту послуг з
адмініструванням системи за програмою
"Альянс Україна" з метою придбання
товару в групі.

Згідно п.1.1 договору адміністратор за
згодою учасника, зобов'язується
вчинити від імені та за рахунок
учасника певні юридичні дії,
спрямовані на придбання товару, або
відповідної суми позики, зазначеної у
додатку № 1 до даного договору, на
умовах діяльності програми «Альянс
Україна», що міститься в додатку №2,
який є невід'ємною частиною цього
договору, у тому числі сформувати
реєстр учасників, забезпечити його
адміністрування, організувати та
проводити захід по розподілу грошового
фонду, здійснити оплату товару на
користь учасника або надати учаснику
відповідну суму позики.

Відповідно до п.п. 2.1.1, 2.1.2 договору
учасник зобов'язується сплаити
одноразовий комісійний у день
підписання сторонами даного договору
та адміністративний платіж, який
сплачується не пізніше 15 календарних
днів з моменту отримання дозволу;
своєчасно, не пізніше 15 числа кожного
місяця, сплачує загальний платіж, який
включає чистий внесок, за рахунок якого
адміністратор здійснює оплату
вартості товару чи надає відповідні
суми у позику, та адміністративні
витрати, що є сплатою за послуги
адміністратора з організації
діяльності програми.

Із умов програми «Альянс Україна»
(додаток №2 до договору) вбачається, що
дозвіл, який надається
адміністратором, є правом на отримання
товару, на підставі якого
адміністратор проводить оплату товару,
організовує його передачу у власність
учасника або надає відповідну суму у
позику. Дозвіл надається учаснику за
результатами заходу по розподілу
грошового фонду. При цьому, фонд
реєстру - це сума чистих внесків,
сплачених учасниками, що витрачаються
на їх користь і знаходяться на
спеціальному рахунку адміністратора в
банківській установі.

На виконання умов договору №202723 від 31
травня 2011 року позивач сплатив на
користь ПП "Грандфінресурс"
одноразовий внесок у розмірі 5 600, 00 грн.,
що підтверджується квитанцією № QS185301
(а.с. 14). Крім того ним були внесенні ще
суми у розмірі - 6 444, 50 грн., що
підтверджується доданими до справи
квитанціями (а.с.13-23).

Загальна сума грошових коштів,
виплачених ним на користь відповідача
складає 5 600 + 6 444, 50 = 12 044, 50 грн.

Із умов договору вбачається, що позивач
сплачував зазначені кошти не за сам
товар, тобто гроші, які він мав намір
отримати у позику, а за дозвіл отримати
позику. Передбачувана позика
сплачується із коштів учасників групи
і ні договір, ні умови програми «Альянс
Україна» не передбачають залучення
власних коштів товариства.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
при укладені договору ПП
«Грандфінресурс»діяло
недобросовісно, внаслідок здійснення
нечесної підприємницької практики, яка
полягає у введенні в оману споживачів
шляхом залучення їхніх коштів з
метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми, в результаті чого
позивачу було завдано матеріальної
шкоди на суму 12 044,40 грн., яка підлягає
відшкодуванню.

Судова колегія вважає, що суд
дійшов вірного висновку, надав
правильну оцінку доказам по справі,
виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 203 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, що встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

Відповідно до ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
нечесна підприємницька практика
забороняється. Нечесна підприємницька
практика це будь-яка підприємницька
діяльність або бездіяльність, що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Забороняються як такі, що
вводять в оману: утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Позивач сплачував кошти не за сам
товар, а за можливість одержання права
на отримання товару. Відповідач без
залучення власних коштів формував
групи клієнтів, за рахунок коштів яких
здійснювалась передача права на
купівлю товару одному з учасників
групи, що є компенсацією за рахунок
коштів інших учасників групи,
залучених до умов діяльності програми
«Альянс-Україна».

Висновок суду про те, що правочин
здійснений з використанням нечесної
підприємницької практики є
обґрунтованим. Встановивши, що
правочин є нікчемним, суд правильно
застосував наслідки його недійсності
та стягнув з відповідача на користь
позивача сплачені останнім за угодою
грошові кошти в розмірі 12 044,50 грн.

Доводи відповідача про те, що укладений
між сторонами правочин не є нікчемним,
оскільки його недійсність прямо не
встановлена законом, безпідставні.
Твердження відповідача про те, що
позивач ознайомився з умовами
договору, погодився із ними та при
укладенні договору його волевиявлення
було вільним не спростовує факту
недійсності угоди через використання
відповідачем нечесної підприємницької
практики.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Суд, вірно встановивши обставини
справи та відповідні їм
правовідносини, правильно застосував
правові норми та ухвалив законне і
обґрунтоване рішення. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують. Підстав для зміни або
скасування рішення суду першої
інстанції не має.

Керуючись ст. 209, 303,304,307, 308, 315 ЦПК
України, судова палата, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Грандфінресурс» -
відхилити, рішення Ленінського
районного суду м. Луганська від 06.08.2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно з
моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку, шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ .

Головуючий :

Судді :