Справа №442/1214/14-ц
Провадження №2/442/699/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

28 березня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Галин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим,
що є власником житлового будинку по
АДРЕСА_1. У вказаному будинку, крім неї є
зареєстрованим відповідач ОСОБА_2 з
01.08.2008 року. Останній протягом шести
років за місцем своєї реєстрації не
проживає, коштів на оплату
житлово-комунальних послуг та по
утриманню житла не надає. У зв'язку з
вищенаведеними обставинами просять
ухвалити рішення, яким визнати
відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням.

В судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримали та дали пояснення, які по
суті, змісту і мотивам відповідають
викладеному в позовній заяві, яку
просять задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, не повідомивши причин, хоча
був своєчасно повідомленим про час та
місце судового засідання через
оголошення в пресі і, керуючись п. 9 ст. 74
ЦПК України, суд вважає цю особу
повідомленою про дату судового
засідання. При таких обставинах суд
визнав неявку відповідача неповажною
та розглянув справу у його відсутності,
провівши заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивачки,
свідків, перевіривши матеріали справи,
суд вважає, що позов є підставним і
підлягає задоволенню з наступних
міркувань.

Небажання відповідача надавати докази
в обґрунтування своїх заперечень проти
позову, зокрема з причини ухилення від
участі в судових засіданнях, дає суду
право при заочному розгляді справи
обмежитися доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_1 є власником житлового будинку
по АДРЕСА_1 Остання є зареєстрованою у
вищевказаному будинку, в якому також
зареєстрований відповідач ОСОБА_2

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 15 постанови від 01.11.1996 року
№9 "Про застосування Конституції
України при здійсненні правосуддя",
наявність чи відсутність прописки сама
по собі не може бути підставою для
визнання права користування жилим
приміщенням за особою, яка там
проживала чи вселилась туди як член
сім'ї наймача (власника) приміщення, або
для відмови їй у цьому.

Актами від 16 вересня 2013 року, 22
листопада 2013 року, складеними
представниками ДП
«Стебниккомунсервіс» за участю
сусідів, встановлено, що ними
проводилися перевірки на факт
проживання ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1,
якими встановлено, що відповідач в
спірному приміщенні не проживає з 2008
року.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі
докази, суд приходить до переконання,
що оскільки відповідач не проживає у
спірному житлі понад встановлені
законом строки, а саме з 2008 року,
добровільно це житло залишив, не
користується ним, не несе витрат по
його утриманню, а тому його слід
визнати таким, що втратив право
користування спірним житловим
приміщенням.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 224, 226
ЦПК України, ст. ст. 64, 71,72, 156 ЖК України,
ст. 391 ЦК України, суд.

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя