Справа № 362/2007/13-ц Головуючий у І
інстанції Ковбель М.М.Провадження №
22-ц/780/1680/14 Доповідач у 2
інстанції ВоробйоваКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Микитенко Д.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської
області від 15 травня 2013 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року позивач звернувся
до суду з вищезазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовував
тим, що 12.11.2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
ПАТ «Дельта банк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № 0,
згідно якого останньому було надано
кредит у розмірі 125000,00 дол. США з
розрахунку 12,9 % річних на строк до 12.11.2037
року. Однак, позичальник не виконував
свої зобов'язання за договором, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість за договором, яка
станом на 21.02.2013 року складає 1 473 906,
32грн.

Зазначав, що 08.12.2011 року між ПАТ
АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта
Банк» було укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відповідно до якого в
порядку, обсязі та на умовах,
визначених Договором, АТ «УкрСиббанк»
передає (відступає) АТ «Дельта Банк»
права вимоги за кредитами та
забезпечувальними договорами,
внаслідок чого АТ «Дельта Банк»
замінює «УкрСиббанк» як кредитора у
зазначених зобов»язаннях та до нього
переходить (відступається) право
вимоги від боржників повного,належного
та реального виконання обов»язків за
кредитами та забезпечувальними
договорами. Позивач за договором
купівлі прав вимоги отримав право
вимоги до відповідача, який був
позичальником АКІБ «УкрСиббанк».

Заочним рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської
області від 15 травня 2013 року позовні
вимоги ПАТ «Дельта Банк» - задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Дельта Банк» суму боргу за кредитним
договором в розмірі 1 473 906, 32 грн.
Вирішено питання по судомив витратам.

В апеляційній скарзі відповідач
просив скасувати рішення суду першої
інстанції через невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначав, що він дійсно має
зобов»язання перед кредитором, проте
борг виник не з його вини та був
викликаний фінансовою кризою. Він
звертався до позивача з заявою про
реструктуризацію боргу, проте банк
запропонував йому умови, з якими він не
міг погодитися, а запропонований
відповідачем банку варіант, за яким
він міг внести 60% заборгованості одним
платежем з подальшим розстрочення
боргу на один рік, відхилений банком.
Крім того, відповідач посилався на те,
що він не був повідомлений належним
чином про договір купівлі-продажу
боргів між АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ
«Дельта Банк» та не знав банківські
реквізити останнього, на які він
повинен був сплачувати заборгованість
по кредитному договору.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватись неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, при триманням та
задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Предметом неустойки може бути сума,
рухоме та нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Положеннями ст. 623 ЦК України
передбачено, що боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до вимог ст. ст. 512, 514 ЦК
України, кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
правонаступництва. До нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

По справі встановлено, що 12.11.2007 року
АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_1 кредит
у розмірі 125000, 00 дол. США строком з
12.11.2007 року по 12.11.27 року зі сплатою 12,9 %
річних за користування кредитом
(а.с.5-10).

Згідно розрахунку заборгованості
за кредитним договором № 0 від
12.11.2007 року заборгованість станом на
21.02.2013 року складає 1 473 906,32 грн., в тому
числі: сума заборгованості за кредитом
- 963041,40 грн., сума заборгованості за
відсотками - 510864,92 грн. (а.с. 27).

Відповідно до умов договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 08 грудня 2011 року, ПАТ
«Дельта Банк» прийняло вимоги за
кредитним договором № 0 від 12.11.2007
року (а.с. 30-32).

Відповідачу 11.10.2012 року надсилалася
досудова вимога №48.4-10/5792-69/12 про сплату
простроченої заборгованості та
повідомлено ОСОБА_1 про заміну
кредитора належним чином (а.с. 28).

Про отримання вищезгаданої
досудової вимоги та ознайомлення з
переходом кредитних зобов»язань від
АКІБ «УкрСибБанк» до правонаступника
ПАТ «Дельта Банк» свідчить підпис на
зворотньому поштовому повідомлення
про вручення листа (а.с. 29).

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач вів перемовини з банком,
надсилав на адресу банку листи, заяви,
клопотання про відстрочення сплати
заборгованості за кредитним договором.
Дані обставини свідчать про
обізнаність відповідача про зміну
кредитора.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач належним чином не
виконував свої зобов»язання перед
кредитором. Відповідачу направлялась
письмова досудова вимога про виконання
обов»язку згідно умов кредитного
договору, однак заборгованість не
погашена, зобов»язання не виконані, а
тому позовні вимоги позивача
підлягають до задоволення..

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції.

Доводи відповідача про те, що йому не
були відомі банківські реквізити ПАТ
«Дельта Банк», на які він повинен був
вносити грошові кошти в рахунок
погашення кредитних зобов»язань, не
заслуговують на увагу, оскільки, як вже
зазначалося, відповідач неодноразово
звертався до позивача з відповідними
заявами та клопотаннями, вів перемови з
банком щодо умов погашення
заборгованості, у листах -відповідях
банку на заяви ОСОБА_1 неодноразово
повідомлялися контактні телефони, за
якими можливо дізнатися усю необхідну
інформацію та отримати консультацію
Контакт-центру з питань кредитування.

Колегія вважає, що рішення суду
відповідає вимогам закону та
обставинам справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

В апеляційній скарзі не приведено
доводів, які б спростували висновки
суду, викладені в рішенні. Підстав для
задоволення апеляційної скарги при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської
області від 15 травня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: