Справа №: 343/660/14-ц
Провадження №: 2/0343/372/14
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2014 року м. Долина

Долинський районний суд
Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді -
Монташевич С. М.,

секретаря -
Менделяк А. І.,

адвоката -
ОСОБА_1,

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в залі Долинського районного
суду Івано-Франківської області справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визначення розміру аліментів у твердій
грошовій сумі,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом,
в якому просить змінити розмір
аліментів та щомісячно стягувати з
відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її
користь аліменти на утримання
малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в
розмірі 1000,00 гривень, починаючи з
вересня 2013 року; стягнути з відповідача
суму, потрачену на обстеження та
лікування малолітнього сина ОСОБА_4 у
розмірі 2126,91 гривень, стягнути з
відповідача всі витрати по справі.

Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між нею
та відповідачем розірвано. Від шлюбу
вони мають спільну дитину -
малолітнього сина ОСОБА_4, який
проживає з нею. Рішенням Долинського
районного суду Івано-Франківської
області з відповідача на її користь
стягнуто аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 зі всіх видів
доходу, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
до досягнення нею повноліття.
Незважаючи на це, аліменти за вересень
вона отримала у розмірі, що чітко
вказує на невиконання вищезгаданого
рішення.

У зв'язку з виявленою хворобою дитини,
на його утримання потрібно не менше
2000,00 гривень. Вона повинна витрачати
щомісячно грошові кошти на наступне: на
ліки - 200 грн., на дитячий садок - 150 гри.,
на ремонти, гігієнічні засоби,
канцелярські товари, іграшки у садку - 50
грн., індивідуальне заняття
англійською мовою - 50 грн., на їжу - 700
гри., на одяг та взуття - 300 грн., оренда
квартири - 500 грн., комунальні платежі -
200 грн.

Дитина має слабке здоров'я, перебуває
на обліку в неврологічному відділенні
Долинської районної дитячої лікарні з
діагнозом: епілептичний синдром,
генералізовані тонічні судоми. В
зв'язку з цим, на обстеження вона вже
витратила більше 1300,00 гривень.

Відповідач добровільно допомоги на
утримання дитини не дає, не бере участь
у витратах, пов`язаних з хворобою та
постійно приховує дійсний розмір своїх
доходів. Хоча він зобов'язаний
утримувати свою дитину до досягнення
нею повноліття шляхом сплати аліментів
на її утримання у розмірі, визначеному
судом. У зв'язку з виявленою хворобою
дитини та перебуванням її на
постійному обліку у неврологічному
відділенні Долинської районної
дитячої лікарні, вона має право на
зміну визначеного судом розміру
аліментів.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі, зіславшись на викладені вище
обставини. Додатково пояснила, що, коли
вона з дитиною були в лікарні на
стаціонарному лікуванні, відповідач
був у Росії, тому не міг купувати ліки. А
вони були потрібні щодня. Відповдач не
розуміє, скільки коштів потрібно на
харчування, молочні продукти, м"ясо,
одяг для дитини.

З часу розірвання шлюбу ОСОБА_3
сплачував аліменти повністю, а з грудня
не отримувала жодних коштів, аж коли
подала позов до суду отримала 800,00
гривень. 30 % прожиткового мінімуму - 310,00
гривень, а вона отримує аліменти в
розмірі приблизно 290,00 гривень.

У селі умов для проживання з дитиною не
має, тому вона змушена знімати квартиру
в м. Долина. У неї з відповідачем була
спільно нажита квартира, яка
залишилася відповідачу, за що він
сплатив їй незначну суму.

До цього часу дитина хворіла. Вона
щомісяця витрачала по 200,00 гривень на
ліки. В загальному на лікування сина
потратила значно більше, ніж долучила
квитанцій, так як всі у неї не
збереглися. Коли дитина була в лікарні
у м. Івано-Франківськ, їй передали 200
доларів США, а потім ще 100 євро, як їй
пояснили, від хресного батька. Перший
раз, коли вони їздили до м. Львова, з
ними їздила мама відповідача, яка
платила за консультацію, але в
подальшому вона платила за все сама.
Просила врахувати, що дитина
потребувала ліків та обстеження не
тільки в період, коли знаходилася в
стаціонарі, а й до тепер проходить
щомісячні обстеження та приймає ліки.

Не заперечує, що відповідач та його
батьки допомагають їй фізично. З-за
кордону батько відповідача час від
часу передає вживаний одяг для дитини.
Син залишається у бабусі на ніч тільки
з п"ятниці на суботу, а в інші дні тільки
на декілька годин. Вона доглядає за
сином, дає йому все необхідне. Навіть
коли відповідач стверджує, що у нього
немає коштів, і не сплачує аліменти,
вона в той час забезпечує сина
самостійно.

Крім того, підставою для зміни
стягнутих аліментів з частки від
доходу на тверду грошову суму є те, що
ОСОБА_3 раніше працював, а на даний час
не працює, має нестабільний дохід, на
обліку в центрі зайнятості не
перебуває. Просила позов задоволити.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав, подав заперечення проти
позову та пояснив, що з позовом він не
погоджується. На час розгляду справи
про стягнення аліментів у 2012 році він
був офіційно працевлаштований, мав
постійний заробіток та не заперечував
проти стягнення з нього аліментів у
такому розмірі. Працюючи в Росії, він
також збирав гроші, щоб повернути
позивачці частину вартості квартири,
яка була спільно нажитим майном. На
даний час його матеріальне становище
змінилось, він не працює та не
перебуває на обліку на біржі праці як
безробітній, у нього немає доходу.
Зареєстрований та проживає з батьками
та братами, проте ночувати ходить до
бабусі, оскільки у квартирі батьків
всім не вистачає місця. Його квартира,
частину вартості якої він виплатив
позивачці, на даний час не придатна для
проживання, потребує коштів на ремонт
та приведення у належний стан.
Незважаючи на ці обставини, він сплачує
аліменти в тому розмірі, який
визначають для нього працівники
виконавчої служби. На сьогоднішній
день заборгованості по оплаті
аліментів у нього немає.

Не погоджується з позовною вимогою про
стягнення з нього потраченої суми на
обстеження та лікування сина у розмірі
2126 грн. 91 коп., оскільки з часу
розлучення з позивачкою, крім оплати
аліментів, він допомагає їй
додатковими коштами, чи на лікування,
чи на оплату садочка, чи оплату інших
додаткових витрат. Позивачка вказує, що
вона особисто витратила значні кошти
на обстеження та лікування сина, хоча
при цьому приховує той факт, що, коли
син захворів, він передав через свою
маму ОСОБА_3 200 доларів США, а згодом
його брат на його прохання передав ще 100
євро. На його думку, цих коштів повністю
вистачило, щоб оплатити діагностику та
лікування сина. Крім цього, позивачка
практично не витрачає кошти на
придбання одягу для сина, оскільки з
цим йому допомагає його батько, який
працює в Італії на заробітках та час
від часу при необхідності передає одяг
та взуття для сина.

Він допомагає сину, проводить з ним не
менше часу, ніж позивачка, купує ліки,
їздить в лікарню, але чеки не збирає. На
даний час через політичну ситуацію в
країні не має можливості поїхати на
роботу в Росію. Але все одно
матеріально допомагає сину. Коли
матиме роботу і більшу можливість
допомогти, допомагатиме більше. На
даний час сплачувати аліменти у
розмірі, про який просить позивачка, не
може, вважає його завищеним. В аліменти
позивачка включає витрати, понесені на
утримання квартири та комунальні
послуги, проте ці кошти є витратами не
тільки на утримання сина, а й на її
утримання. Вважає, що позивачкою не
було доведено обгрунтованості
пред'явлення позовної вимоги про
стягнення завищеної суми аліментів в
розмірі 1000,00 гривень.

Щодо додаткових витрат, то вважає, що
кошти в сумі 200 доларів та 100 євро, які
він дав позивачці, були достатніми для
придбання необхідних ліків та
обстежень.

Враховуючи те, що позов є
безпідставним, вважає, що витрати по
справі має нести сама позивачка.

Просив встановити розмір аліментів на
користь ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі
на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
в розмірі 500,00 гривень щомісячно;
витрати по справі покласти на
позивачку.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши здобуті та
перевірені в судовому засіданні докази
в їх сукупності, вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного.

Ст. 180 СК України передбачає, що батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються в
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Відповідно до ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобовязані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Додаткові витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 від 04.12.2008 року ОСОБА_4
народився ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №
7. Його батьками записані ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 (а.с. 17).

Згідно рішення Долинського районного
суду Івано-Франківської області від
07.11.2012 року шлюб між сторонами
розірвано, неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено на
проживанні з матір"ю ОСОБА_2 Рішення
вступило в законну силу 19.11.2012 року (а.с.
16).

Як вбачається із рішення Долинського
районного суду Івано-Франківської
області від 05.11.2012 року з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в
розмірі ? частини всіх видів доходу, але
не менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

Відповідно до довідок, виданих ВДВС
Долинського районного управління
юстиції № 233/04-41 від 07.04.2014 року та №
248/04-41 від 10.04.2014 року, заборгованості
станом на 01.04.2014 року по сплаті
аліментів у ОСОБА_3 немає. Проте
аліменти з вересня 2013 року відповідач
сплачує несистематично, не кожного
місяця та в різному розмірі (а.с. 37, 51).

Згідно довідки, виданої Долинським ДНЗ
"Росинка", ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідує
дошкільний заклад "Росинка" з 2011 року.
На протязі цього часу хлопчиком
постійно опікуються мама та її родина,
а також батько, бабуся ОСОБА_9 та
молодший брат батька. Хлопчик радо йде
на конфлікт і з батьком, і з матір"ю, і з
бабусею. Всі родичі люблять і
піклуються про хлопчика (а.с. 31).

Про те, що дитина хворіє, їй встановлено
діагноз: епілептичний синдром,
генералізовані тонічні судоми, у
зв"язку з чим ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_2,
перебував на стаціонарному лікуванні в
неврологічному відділенні ОДКЛ з 12.09.2013
року по 20.09.2013 року, а також
рекомендовано взяття дитини на "Д"
нагляд невролога та постійна
протисудинна терапія, свідчать:
довідка, видана ОДКЛ м.
Івано-Франківськ, виписка з історії
хвороби № 1438 від 12.04.2013 року, виписка №
10018/13 з медичної карти стаціонарного
хворого, консультаційні висновки
спеціаліста (а.с. 11-14).

Крім того, згідно довідки № 129 від 29.10.2013
року, виданої Долинською міською
дитячою лікарнею, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
з 17.10.2013 року по 29.10.2013 року знаходився
на стаціонарному лікуванні в
Долинській дитячій лікарні з діагнозом
гостра двобічна вогнищева пневмонія,
ускладнена обструктивним синдромом
(а.с. 14).

Як вбачається з квитанцій, чеків та
товарного чеку, які долучені
позивачкою до матеріалів справи, за
період з вересня 2013 року по лютий 2014
року ОСОБА_2 понесла витрати на
придбання ліків та обстеження
малолітнього ОСОБА_4 на суму 2048,35
гривень (а.с. 8-10, 50).

Матеріальне становище ОСОБА_3
підтверджується:

- актами обстеження
матеріально-побутових умов та сімейних
обставин від 02.04.2014 року та довідкою №
00887, виданою ТзОВ "Фірма "Долина-Сервіс"
№ 1756 від 02.04.2014 року, згідно яких
відповідач зареєстрований та проживає
у АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_7, належна йому квартира
по АДРЕСА_3 для проживання на даний час
не придатна, потребує капіталовкладень
(а.с. 27-29);

- повідомленням Долинського районного
центру зайнятості № 731-01/21-14 від 02.04.2014
року, відповідно до якого станом на
02.04.2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
обліку в центрі зайнятості не
перебуває (а.с. 30);

- довідкою № 00865, виданою ТзОВ "Фірма
"Долина-Сервіс" № 1692 від 21.03.2014 року,
відповідно до якої ОСОБА_3 не працює з
30.08.2013 року по даний час (а.с. 32).

Крім того, 21.03.2014 року ОСОБА_3 передав
ОСОБА_2 5000,00 доларів США в рахунок
відшкодувння половини вартості
нажитої за час шлюбу сторін квартири
АДРЕСА_3, що підтверджується копіями
розписки та нотаріально посвідченої
заяви позивачки (а.с. 38-39).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснила, що є мамою відповідача.
Дитині вони допомагають постійно.
Гроші, які позивачка отримала, від неї
чи брата відповідача, вона не рахує, бо
то не відповідач їх дав. Вони
допомагають дитині та їй. Створили всі
умови, щоб вона мала можливість
працювати. Кожний день вони забирають
хлопчика зі садочка. Дитина
знаходиться у них з 17 до 19 год. З
п"ятниці на суботу залишається у них
ночувати. У грудні син цілий місяць
сидів з дитиною. Тоді в онука була
вітрянка. Позивачка приходила до
дитини щодня. У зв"язку з політичною
ситуацією в державі син не має
можливості поїхати в Росію, а тому на
даний час позбавлений можливості
заробити. Проте все одно допомагає
позивачці, і готовий це робити надалі.
Так само, як готова допомагати вона.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснила, що є сестрою ОСОБА_3, тіткою
відповідача. Дитина практично весь час
у сестри. Сестра та племінник
допомагають позивачці грошима, купують
одяг для дитини, подарунки. Коли
хлопчик хворіє, сестра за ним доглядає.
Також дитина проводить у сестри свята.
Вона водить хлопчика на заняття. Знає,
що, коли хлопчик хворів, то позивачці
передали 200 доларів США, а 100 євро
передав кум.

В судовому засіданні встановлено, що з
відповідача стягнуто аліменти в
розмірі ? частини всіх видів заробітку
щомісячно на утримання
неповнолітнього сина. Проте ОСОБА_3 на
даний час не працевлаштований, на
обліку в центрі зайнятості не
перебуває, має нестабільний, мінливий
дохід. Аліменти сплачує,
заборгованості по сплаті аліментів у
відповідача немає, однак суми вносить
не щомісячно, в різних сумах. Розмір
стягуваних аліментів є недостатнім для
забезпечення всіх потреб дитини. А
тому, зважаючи на те, що обов'язок з
утримання дітей покладається на обох
батьків, враховуючи викладені
обставини, суд вважає за доцільне
змінити розмір аліментів та стягнути з
відповідача аліменти на утримання сина
ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі, а позов
у цій частині задоволити частково.
Визначаючи розмір аліментів, суд
враховує матеріальне становище та стан
здоров'я відповідача, матеріальне
становище та стан здоров'я дитини та
інші обставини справи.

Проте суд не вбачає підстав для зміни
розміру аліментів з вересня 2013 року,
оскільки згідно вимог цивільного та
сімейного законодавства, аліменти в
зміненому розмірі стягуються з моменту
набрання рішенням законної сили.

Питання щодо додаткових витрат на
дитину суд вирішує, виходячи з
матеріального та сімейного положення
сторін та інших інтересів та обставин,
що мають істотне значення та
визначаються так само, як і стягненні
аліментів відповідно до ст.ст. 181, 182 СК
України.

У випадку, коли матеріальне положення
батьків не дозволяє забезпечити повну
оплату додаткових витрат, додаткові
витрати можуть бути компенсовані лише
частково.

Суд бере до уваги, що відповідач та
члени його родини беруть активну
участь в утриманні, вихованні та
догляді за дитиною, в тому числі у
період, коли дитина хворіє. ОСОБА_3
допомагав матеріально під час
лікування сина, про що не заперечила
ОСОБА_2 Проте, як ствердила в судовому
засіданні ОСОБА_2, та підтверджено
дослідженими в судовому засіданні
доказами, витрати на лікування сина
позивачка несла не тільки в період
стаціонарного лікування, але й в
подальшому, так як захворювання дитини
потребує тривалого лікування,
медичного спостереження та
систематичного обстеження. Всі
матеріальні затрати підтвердити
позивачка не може, так як всіх
квитанцій та чеків не зберігала.

З представлених суду належних доказів
про понесені на лікування витрати
вбачається, що загальна сума за
обстеження та придбання ліків для
ОСОБА_4 в період з вересня 2013 року по
лютий 2014 року складає 2048,35 грн., а тому
суд вважає, що саме цю суму за принципом
рівної участі обох батьків слід
розділити між сторонами на стягнути з
відповідача 1024,18 грн. додаткових витрат
на дитину, а дану позовну вимогу
задоволити частково. При визначенні
розміру додаткових витрат суд не
враховує кошти, понесені позивачкою на
сплату комунальних послуг та на проїзд,
оскільки ці витрати були понесені не
тільки на дитину, а й на її утримання
особисто, крім того відповідача та його
батьки допомагали ОСОБА_2 весь цей
період, як в утриманні дитини, так і в її
вихованні.

Питання судових витрат суд вирішує у
відповідності з вимогами ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України.

На підставі ст.ст. 180-185, 191
Сімейного кодексу України, керуючись
ст.ст. 213, 215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, що
стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
підставі рішення Долинського
районного суду Івано-Франківської
області від 05.11.2012 року на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 частки від всіх видів
доходу на тверду грошову суму 500,00
(п'ятсот) гривень щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
1024,18 гривні (одну тисячу двадцять
чотири гривні 18 копійок) додаткових
витрат, понесених ОСОБА_2 на лікування
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243,60
(двісті сорок три гривні 60 копійок)
судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подачі
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Долинський районний суд.

Суддя:

Зміст повного рішення виготовлено
16.04.2014 року.