АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/3284/13-ц
Провадження 22ц/774/901/К/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є.,
Михайлів Л.В.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_2, представника відповідача -
Алімагомедової Гульжанат Магомедівни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_2, який діє за довіреністю
в інтересах ОСОБА_4, на рішення
Центрально-Міського районного суду
м.Кривого Рогу від 27 лютого 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна організація №
20» про зобов'язання приведення до норми
вартості послуг на утримання будинку і
прибудинкової території та про захист
прав споживачів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
організація № 20» (КП «ЖЕО №20») та
просив суд зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок комунальних
платежів по статті «прибирання
прибудинкової території» типового
договору про надання послуг з
утримання будинків та прибудинкових
територій.

В обґрунтування позову ОСОБА_4
зазначив, що відповідачем було
завищено оплату за прибирання
прибудинкової території, оскільки,
згідно генеральному плану під житловим
будинком, в якому мешкає позивач,
знаходиться 312 кв. м., під двором - 264 кв.
м., тобто всього 576 кв. м., в той час, як
згідно фінансовому звіту площа
території, що прибирається, складає 1796,
60 кв. м.

Рішенням Центрально - Міського
районного суду м.Кривого Рогу від 27
лютого 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов ОСОБА_4

Зокрема, ОСОБА_2 посилається на те, що
судом при ухваленні рішення залишено
поза увагою, що з вини відповідача
позивач був змушений сплачувати
завищену плату за житлово-комунальні
послуги.

Тариф на прибирання прибудинкової
території складав 0,46 грн. за метр
квадратний, житлово-комунальні послуги
розраховувалися відповідачем з
урахуванням тарифів та сплачувалися
позивачем у повному обсязі кожного
місяця.

Зокрема, згідно фінансового звіту з
фактичної собівартості утримання
будинку за 2011 рік дільниці №1 КП «ЖЕО
№20», площа прибудинкової території
складає 1796, 60 кв.м. Однак, відповідно до
генерального плану БТІ, закріплена за
будинком прибудинкова територія
складає 576 кв. м., з яких під житловим
будинком знаходиться 312 кв. м., а під
двором - 264 кв. м.

На твердження позивача 2/3
прибудинкової території більше 7 років
передано розташованим на першому
поверсі будинку аптеці «Фалбі», кафе
«Джеронімо» та магазину «Лакі Ком», у
зв'язку з чим, на його думку,
прибудиикова територія
однопід'їздного будинку не може
складати більше ніж 70 кв. м.

Відповідач надав суду 3 різні цифри
площі прибудинкової території, однак,
суд, прийнявши до уваги лише останню
цифру 1246 кв.м., не витребував доказів на
обґрунтування даної цифри і
обґрунтувань у різниці раніше наданих
цифр.

Крім того, представник позивача в
апеляційній скарзі посилається на те,
що розрахунки КП ЖЕО №20 не
відповідають затвердженим в тарифах
нормам і фактичному обсягу наданих
послуг, що призводить до стягнення
завищеної плати за послуги із
споживачів, чим порушуються їх права.

В рішенні суду не була надана оцінка
доводам позивача та його представника,
не зазначено чому суд прийняв до уваги
докази, надані відповідачем та
відхилив докази, надані позивачем та
взагалі не послався на жоден доказ.

Також апелянт зазначив, що окрім спору
про розмір прибудинкової території,
позивач вказував на те, що вартість
витрат на роботу ліфтів нараховується
мешканцям будинку у якості окремої
статті витрат, хоча при цьому будинок
вже давно облаштований загальним
приладом обліку електричної енергії,
що обліковує всю електричну енергію.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем
ОСОБА_4 та відповідачем КП «ЖЕО №20»
було укладено договір на утримання
будинку та прибудинкової території за
адресою: АДРЕСА_1.

Оплата за послугу утримання
прибудинкової території відповідачем
нараховується за тарифом 0,46 грн. на
площу території, що прибирається.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4
посилався на те, що згідно генерального
плану під житловим будинком, в якому
мешкає позивач, знаходиться 312 кв. м.,
під двором - 264 кв. м., тобто всього 576 кв.
м., в той час, як згідно фінансового
звіту площа території, що прибирається,
складає 1796, 60 кв. м.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не допущено порушень при
нарахуванні оплати за утримання
будинку та прибудинкової території.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Статтями 20 та 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
права та обов'язки споживача та
виконавця житлово-комунальних послуг,
відповідно до яких споживач має право
одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами
договору на надання
житлово-комунальних послуг, а
обов'язком виконавця - є надання таких
послуг вчасно та відповідної якості.

Згідно статті 68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а»
статті 28 Закону України «Про місцеве
самоврядування» до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належить встановлення в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів щодо оплати побутових,
комунальних, транспортних та інших
послуг, які надаються підприємствами
та організаціями комунальної
власності відповідних територіальних
громад; погодження в установленому
порядку цих питань з підприємствами,
установами та організаціями, які не
належать до комунальної власності.

У статті 30 ЗУ «Про житлово-комунальні
послуги» закріплено принципи
державного регулювання цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги, зокрема,
встановлено, що державне регулювання
цін/тарифів базується на таких
основних принципах: доступності
житлово-комунальних послуг для всіх
споживачів та рівності правових
гарантій; нормативного регулювання
надання житлово-комунальних послуг
споживачам за цінами/тарифами,
затвердженими в установленому законом
порядку; відповідності рівня
цін/тарифів розміру економічно
обґрунтованих витрат на їх
виробництво; відкритості, доступності
та прозорості структури цін/тарифів
для споживачів та суспільства;
відповідності оплати
житлово-комунальних послуг їх
наявності, кількості та якості;
відповідальності
виконавців/виробників за недотримання
вимог стандартів, нормативів, норм,
порядків та правил; гарантії
соціального захисту населення при
оплаті за житлово-комунальні послуги
та випередження зростання доходів
населення над зростанням цін/тарифів
на житлово-комунальні послуги.

Статтею 31 ЗУ «Про житлово - комунальні
послуги» передбачено, що
виконавці/виробники здійснюють
розрахунки економічно обґрунтованих
витрат на виробництво (надання)
житлово-комунальних послуг і подають
їх органам, уповноваженим здійснювати
встановлення тарифів.

Порядок доведення до споживачів
інформації про перелік
житлово-комунальних послуг, структуру
цін/тарифів, зміну цін/тарифів з
обґрунтуванням її необхідності та про
врахування відповідної позиції
територіальних громад розробляється і
затверджується центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
житлово-комунального господарства.

Органи місцевого самоврядування
встановлюють тарифи на
житлово-комунальні послуги в розмірі
не нижче економічно обґрунтованих
витрат на їх виробництво (надання).

Плата за житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Розмір плати за утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
встановлюється залежно від
капітальності, рівня облаштування та
благоустрою.

Згідно положень п.2 Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 1 червня
2011 р. № 869 тариф на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (далі - тариф на послуги) -
вартість надання таких послуг,
розрахована на основі економічно
обґрунтованих планованих (нормативних)
витрат з урахуванням планового
прибутку та податку на додану вартість.

Тариф на послуги розраховується окремо
за кожним будинком залежно від
запланованих кількісних показників
послуг, що фактично повинні надаватися
для забезпечення належного
санітарно-гігієнічного,
протипожежного, технічного стану
будинків і споруд та прибудинкових
територій з урахуванням переліку
послуг згідно з додатком до цього
Порядку.

Згідно п.34 вказаної Постанови,
виконавці під час виконання робіт
можуть у разі потреби здійснювати
перерозподіл витрат у структурі
тарифів на послуги без зміни
загального обсягу таких витрат та з
урахуванням фактичної вартості
наданих послуг у межах встановлених
тарифів.

З введенням 17.12.2011 року в дію економічно
обґрунтованих тарифів, які сформовані
згідно вимог Постанови КМУ № 869 від
01.06.2011 року і затверджені рішенням
Криворізької міської ради № 418 від
14.12.2011 року, затверджено нормативний
тариф по будинку позивача 3,2717 грн./ кв.м
загальної площі житла 1796,6 кв.м., в тому
числі без урахування статті
«прибирання сходових кліток) - 2,5269
грн./кв.м, нарахування щомісячних
платежів по будинку АДРЕСА_1 протягом
2012 року здійснювалося згідно фактичних
витрат попереднього місяця.

Тобто нарахування відповідачем оплати
за обслуговування загальної
прибудинкової території на площу 1796,6
кв.м. відповідає положенням п.34
Постанови КМУ № 869 та рішенню
Криворізької міської ради № 418 від
14.12.2011 року «Про встановлення тарифів
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій для
населення у Центрально-Міському районі
м.Кривого Рогу».

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
відповідачем не допущено порушень у
нарахуванні оплати за утримання
прибудинкової території, у зв'язку з
чим відсутні правові підстави для
задоволення позову ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач надав суду 3 різні цифри
площі прибудинкової території, однак,
суд, прийнявши до уваги лише останню
цифру 1246 кв.м., не витребував доказів на
обґрунтування даної цифри і
обґрунтувань у різниці раніше наданих
цифр, розрахунки КП ЖЕО №20 не
відповідають затвердженим в тарифах
нормам і фактичному обсягу наданих
послуг, що призводить до стягнення
завищеної плати за послуги із
споживачів, чим порушуються їх права,
не беруться до уваги колегією суддів з
наступних підстав.

Згідно акту начальника дільниці №1 КП
«ЖЕО № 20» від 01.09.2011 року, фактичний
розмір території, що прибирається, за
адресою: АДРЕСА_1, складає 1246 кв.м., однак
вказана площа не має правового
значення по суті спору, оскільки тарифи
на утримання будинку і прибудинкової
території нараховані на загальну площу
1796,6 кв.м., відповідно до Порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 1 червня 2011 р. № 869 та згідно рішення
Криворізької міської ради № 418 від
14.12.2011 року «Про встановлення тарифів
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій для
населення у Центрально-Міському районі
м.Кривого Рогу».

Посилання позивача на те, що у карті
фактичної собівартості утримання
будинку АДРЕСА_1, що знаходиться на
обслуговуванні КП ЖЕО № 20 за період з
01.01.2012 року по 31.12.2012 року загальна площа
житлових та нежитлових приміщень
зазначена 2016,8 кв.м., не беруться до
уваги колегією суддів, оскільки
вказана площа за вирахуванням площі, що
відведена для обслуговування
розташованим на першому поверсі
будинку аптеці «Фалбі», кафе
«Джеронімо» та магазину «Лакі Ком» у
розмірі 220,2 кв.м., складає 1796,6 кв.м. та
саме на цю площу позивачу
нараховується оплата за утримання
будинку та прибудинкової території
згідно встановлених тарифів.

Згідно рішення Криворізької міської
ради № 435 від 27.12.2011 року «Про
встановлення тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкової території для власників
(орендарів) нежитлових приміщень у
житлових будинках (гуртожитках) у
м.Кривому Розі, тарифи для власників
(орендарів) нежитлових приміщень у
житлових будинках визначено окремо по
кожному будинку на рівні,
встановленому для населення міста.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що у рішенні суду не була надана оцінка
доводам позивача та його представника,
не зазначено чому суд прийняв до уваги
докази, надані відповідачем та
відхилив докази, надані позивачем та
взагалі не послався на жоден доказ,
заслуговують на увагу, оскільки мають
місце, однак, не можуть бути підставою
для скасування законного рішення,
оскільки зводяться до переоцінки
доказів та незгоди з висновками суду по
їх оцінці, в той час, як згідно ст.2 ЦПК
України оцінка доказів є виключним
правом суду.

Також не можуть бути взяті до уваги
доводи апеляційної скарги про те, що
окрім спору про розмір прибудинкової
території, позивач вказував на те, що
вартість витрат на роботу ліфтів
нараховується мешканцям будинку у
якості окремої статті витрат, хоча при
цьому будинок вже давно облаштований
загальним приладом обліку електричної
енергії, що обліковує всю електричну
енергію, оскільки, як вбачається із
позовної заяви ОСОБА_4, він просив
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок комунальних платежів по
статті «прибирання прибудинкової
території» типового договору про
надання послуг з утримання будинків та
прибудинкових територій, вимоги щодо
неправильного нарахування оплати за
роботу ліфтів ним не заявлялися.

Керуючись ст.ст. 303, 307,ст.308, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє за
довіреністю в інтересах ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м.Кривого Рогу від 27 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: