Справа № 189/1784/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.04.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області в складі

головуючого судді
Пустовар О.С.

при секретарі
Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Покровське цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа Державна
реєстраційна служба Покровського
районного управління юстиції у
Дніпропетровській області, приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу та визнання права
власності,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з
позовом про переведення прав та
обов'язків покупця, який в подальшому
був уточнений, а саме в позовній заяві
ОСОБА_1 просить визнати недійсним
договір купівлі продажу недійсним та
визнати право власності на нерухоме
майно. В обґрунтування позову
позивачка зіслалася на те, що 20.01.2011
року між нею та ОСОБА_3 було укладено
договір купівлі-продажу нерухомого
майна - 69/100 частини нежитлової будівлі
(автозаправочний комплекс), а саме А-1
нежитлова будівля (автозаправочна
станція), Б-1 вбиральня, №1 навіс, №2
місткості для ПММ, №3 огорожа, I
вимощення, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 (Свідоцтво про право власності,
видане виконкомом Олександрівської
сільської ради 08.06.2010 року). Так, 16.02.2011
року рішенням Покровського районного
суду Дніпропетровської області
вказаний вище договір купівлі-продажу
нерухомого майна визнано дійсним та
виконаним. Цим же рішенням визнано за
ОСОБА_1 право власності на вищевказане
нерухоме майно. Крім того, 07.10.2011 року
між нею та ОСОБА_3 було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна - 31/100
частини нежитлової будівлі
(автозаправочний комплекс), а саме А-1
нежитлова будівля (автозаправочна
станція), Б-1 вбиральня, №1 навіс, №2
місткості для ПММ, №3 огорожа, I
вимощення, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1. Згідно умов договору
купівлі-продажу нерухомого майна
ОСОБА_1 зобов'язався після проведення
повного розрахунку з позивачем
засвідчити договір нотаріально, але
відмовився це робити в зв'язку з
зайнятістю. У вересні 2013 року позивачка
дізналася про те, що вищевказане
нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_2
на підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 від 10.10.2011
року. В зв'язку з вищевикладеним
позивачка просить визнати недійсним
договір купівлі-продажу нежитлової
будівлі (автозаправочний комплекс),
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 від 10.10.2011
року №1527 в частині продажу ОСОБА_3 -
ОСОБА_2 31/100 частини нежитлової будівлі
(автозаправочний комплекс), а саме А-1
нежитлова будівля (автозаправочна
станція), Б-1 вбиральня, №1 навіс, №2
місткості для ПММ, №3 огорожа, I
вимощення, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1; визнати дійсним договір
купівлі - продажу 31/100 частини
нежитлової будівлі (автозаправочний
комплекс), а саме А-1 нежитлова будівля
(автозаправочна станція), Б-1 вбиральня,
№1 навіс, №2 місткості для ПММ, №3
огорожа, I вимощення, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1
та ОСОБА_3 07.10.2011 року; визнати за
позивачкою право власності на 31/100
частини нежитлової будівлі
(автозаправочний комплекс), а саме А-1
нежитлова будівля (автозаправочна
станція), Б-1 вбиральня, №1 навіс, №2
місткості для ПММ, №3 огорожа, I
вимощення, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1; усунути перешкоди у
здійсненні ОСОБА_1 права користування
власним майном а саме нежитлової
будівлі (автозаправочний комплекс), а
саме А-1 нежитлова будівля
(автозаправочна станція), Б-1 вбиральня,
№1 навіс, №2 місткості для ПММ, №3
огорожа, I вимощення, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 шляхом зняття із
вказаного майна будь-яких заборон та
виключення вказаного майна з реєстру
обтяжень нерухомого майна.

В судовому засіданні представник
позивачки повністю підтримала позовні
вимоги та просила їх задовольнити.

Справу розглянуто без участі
відповідача ОСОБА_3 та третьої особи -
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу, які в судове
засідання не з'явилися, причину неявки
не сповістили, про день, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

В матеріалах справи знаходяться
пояснення приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, що
договір купівлі-продажу від 10.10.2011 року
за реєстровим номером 1527 на нежитлову
будівлю (автозаправочний комплекс) по
АДРЕСА_1, було посвідчено на підставі
правовстановлюючих документів, а саме -
мирової угоди від 21.03.2011 року, Ухвали
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 08.04.2011
року справа № 2-4261/11 та зареєстрованої
КП «Синельниківське МБТІ» витяг №31472937
від 20.09.2011 року реєстраційний номер
30628901 запис № 104 в книзі 5 та на підставі
рішення Покровського районного суду
Дніпропетровської області, виданого
30.09.2010 року справа № 2-895/2010 та
зареєстрованого КП «Синельниківське
МБТІ» витяг № 2905933 від 18.02.2011 року
реєстраційний номер 30628901 запис № 104 в
книзі 5, а також на підставі Витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно № 31538681, виданого 24.10.2011 року
реєстраційний № 30628901 виданого КП
«Синельниківське МБТІ» для відчуження
вищезазначеного об'єкту нерухомості
майна.

Справу розглянуто відповідно до
ст.158 ЦПК України у відсутності
представника третьої особи -
реєстраційної служби Покровського
районного управління юстиції, який
надіслав до суду заяву з проханням
справу розглядати за його відсутності.
Рішення просить винести на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилися, просили справу розглядати
без їх участі та надіслали заперечення,
в яких зіслалися на те, що позивач в
обґрунтування позовних вимог
посилається на той факт, що нею 07.10.2011
року з ОСОБА_3 було укладено договір
купівлі-продажу в простій письмовій
формі на 31/100 частину нежитлової
будівлі (автозаправочний комплекс), а
саме А-1 нежитлова будівля
(автозаправочна станція), Б-1 вбиральня,
№1 навіс, №2 місткості для ПММ, №3
огорожа, I вимощення, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1. Внаслідок того, що
начебто, ОСОБА_3 не з'явився до
нотаріальної контори для посвідчення
договору, вона не змогла посвідчити
зазначений договір нотаріально та
просить визнати такий договір дійсним
та визнати за нею право власності на
зазначену частину нерухомого майна.
Однак з цим відповідач та представник
відповідача не погоджуються, так як
право власності на нерухоме майно
виникає з моменту його державної
реєстрації, то позивач стала би
власником спірного майна лише після
державної реєстрації її права
власності в уповноважених державних
установах і тільки після того власник
майна на підставі ст.392 ЦК України могла
б заявити вимогу про визнання права
власності. Вважають, що позовні вимоги
позивачки є необґрунтованими та
безпідставними, не підтверджуються
жодним належним та допустимим доказом,
а тому просять в задоволенні позову
відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

За приписами ЦПК України, правом
на звернення до суду за захистом
наділена особа в разі порушення або
оспорювання саме її прав (ст. 3 ч. 1, ст. 15
ч. 1); цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін, особа
на власний розсуд розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору і
зобов'язана належно довести обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, обов'язок
доказування пред'явлених вимог лежить
на позивачеві і таке не може
ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст.10, 11,
57-61); про задоволення позову рішення
може бути прийняте за умови
обґрунтованості та доведеності
позовних вимог (ст.ст. 212-215).

Так, в судовому засіданні
достовірно встановлено, що згідно
укладеного в простій письмовій формі
договору купівлі - продажу від 07.10.2011
року ОСОБА_3 зобов'язався передати у
власність ОСОБА_1, а вона в свою чергу
зобов'язалася прийняти та оплатити 31/100
частини нежитлової будівлі
(автозаправочний комплекс), а саме А-1
нежитлова будівля (автозаправочна
станція), Б-1 вбиральня, №1 навіс, №2
місткості для ПММ, №3 огорожа, I
вимощення, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення
Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 16.02.2011
року договір купівлі-продажу
нерухомого майна - 69/100 частини
нежитлової будівлі (автозаправочний
комплекс), а саме А-1 нежитлова будівля
(автозаправочна станція), Б-1 вбиральня,
№1 навіс, №2 місткості для ПММ, №3
огорожа, I вимощення, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 визнано дійсним.

Згідно рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 06.02.2014
року по справі № 2-207/11 - рішення
Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 16.02.2011
року скасовано та ухвалене нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу нежитлової будівлі
дійсним та визнання права власності
відмовлено.

Відповідно до договору
купівлі-продажу нежитлової будівлі
(автозаправочний комплекс) від 10.10.2011
року за реєстровим номером 1527,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_3
продав ОСОБА_2 нежитлову будівлю
(автозаправочний комплекс), що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Згідно з витягом про державну
реєстрацію прав, виданого КП
«Синельниківське міжміське бюро
технічної інвентаризації», ОСОБА_2 є
власником нежитлової будівлі
(автозаправочний комплекс), що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу (ВРЛ
№652702 р/н 1527 /10.10.2011), посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до рішення Покровського
районного суду від 13.09.2013 року по справі
№189/1522/13-ц, договір купівлі-продажу
нежитлової будівлі (автозаправочний
комплекс) від 10.10.2011 року за реєстровим
номером 1527, посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 в
частині продажу ОСОБА_3 - ОСОБА_2 69/100
частини нежитлової будівлі
(автозаправочний комплекс), а саме А-1
нежитлова будівля (автозаправочна
станція), Б-1 вбиральня, №1 навіс, №2
місткості для ПММ, №3 огорожа, I
вимощення, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 визнано недійсним.

Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10.02.2014
року по справі № 189/1522/13-ц - рішення
Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 13.09.2013
року скасовано та у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, Державна
реєстраційна служба Покровського РУЮ
Дніпропетровської області про
визнання недійсним договору купівлі -
продажу відмовлено.

Так, згідно ст.220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України
якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне посвідчення
договору не вимагається.

Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України
(в редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин), договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або державній реєстрації є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення і державної реєстрації.

Пленум Верховного Суду України в
п.13 Постанови «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» від 06 листопада
2009 року № 9 роз'яснив, що вирішуючи спір
про визнання правочину, який підлягає
нотаріальному посвідченню, дійсним,
судам необхідно враховувати, що норма
ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується
щодо правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню і державній
реєстрації, оскільки момент вчинення
таких правочинів відповідно до ст.210,640
ЦК України пов'язується з їх державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
і не створюють прав та обов'язків для
сторін.

Статтею 657 ЦК України в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, було встановлено, що
договір купівлі-продажу житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Відповідно до листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 «Про
практику застосування судами
законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав»
вирішуючи спір про визнання дійсним
правочину, який підлягає нотаріальному
посвідченню, необхідно звернути увагу
на те, що норма ч.2 ст.220 ЦК України не
застосовується щодо правочинів, які
підлягають і нотаріальному
посвідченню, і державній реєстрації,
оскільки момент вчинення таких
правочинів, відповідно до ст.ст. 210 та 640
ЦК України пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони є не укладеним, а
отже не створюють прав та обов'язків
для сторін.

Згідно зі ст.331 ЦК України, якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ст.392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Виходячи з вищезазначеного та
приймаючи до уваги те, що спірне майно
позивачки не було зареєстроване на
підставі договору купівлі продажу від
07.10.2011 року, суд вважає за необхідне в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215,218 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Державна
реєстраційна служба Покровського
районного управління юстиції у
Дніпропетровській області, приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання недійсним договір
купівлі-продажу нежитлової будівлі
(автозаправочний комплекс),
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 від 10.10.2011
року №1527 в частині продажу ОСОБА_3 -
ОСОБА_2 31/100 частини нежитлової будівлі
(автозаправочний комплекс), а саме А-1
нежитлова будівля (автозаправочна
станція), Б-1 вбиральня, №1 навіс, №2
місткості для ПММ, №3 огорожа, I
вимощення, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1; визнання дійсним договіру
купівлі - продажу 31/100 частини
нежитлової будівлі (автозаправочний
комплекс), а саме А-1 нежитлова будівля
(автозаправочна станція), Б-1 вбиральня,
№1 навіс, №2 місткості для ПММ, №3
огорожа, I вимощення, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1
та ОСОБА_3 07.10.2011 року; визнати за
позивачкою право власності на 31/100
частини нежитлової будівлі
(автозаправочний комплекс), а саме А-1
нежитлова будівля (автозаправочна
станція), Б-1 вбиральня, №1 навіс, №2
місткості для ПММ, №3 огорожа, I
вимощення, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1; усунунення перешкоди у
здійсненні ОСОБА_1 права користування
власним майном а саме нежитловою
будівлею (автозаправочний комплекс), а
саме А-1 нежитлова будівля
(автозаправочна станція), Б-1 вбиральня,
№1 навіс, №2 місткості для ПММ, №3
огорожа, I вимощення, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 шляхом зняття із
вказаного майна будь-яких заборон та
виключення вказаного майна з реєстру
обтяжень нерухомого майна відмовити в
повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
О.С. Пустовар