Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області у складі:

Головуючого
судді: Демянчук С.В.

суддів:
Ковалевича С.П., Шеремет А.М.,

секретаря
судового засідання: Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 26 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією сім"єю чоловіка і
жінки без шлюбу, визнання права
власності на частку спільного майна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення
факту проживання з 25 серпня 2000 року до 21
листопада 2013 року однією сім'єю без
шлюбу з громадянином ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3. Встановлення цього
юридичного факту необхідне позивачу
для оформлення спадщини померлого
ОСОБА_4. Також просила визнати за нею
право власності на 1/2 частки майна і
майнових прав, що є спільною сумісною
власністю позивача і померлого ОСОБА_4
та набуті ними за час спільного
проживання однією сім'єю без шлюбу. А
саме, просила визнати право власності
на 1/2 частку: автомобіля марки Volkswagen
модель Passat 1.8 (реєстраційний номер
НОМЕР_1) вартістю 56000 грн.; мопеда марки
Vsрег (реєстраційний номер НОМЕР_2)
вартістю 4000 грн.; пайових внесків на
суму 80000 грн., сплачених на користь
Обслуговуючого кооперативу "ЖБК
Енергетик" за договором № 114 від 0б
лютого 2008 року про пайову участь у
будівництві житла, укладеного між
ОСОБА_4 та Обслуговуючим кооперативом
"ЖБК Енергетик" (далі в рішенні - спірне
майно).

Рішенням Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 26 лютого
________________________________________________________________________
_____________________

Провадження № 22ц-787/786/2014
Головуючий у суді 1 інстанції:
Малков В.В.

Доповідач : Демянчук С.В.

2014 року позовні вимоги задоволено
частково. Визнано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4
проживали однією сім'єю без шлюбу з 01
вересня 2005 року до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання права власності на 1/2 частку:
автомобіля марки Volkswagen модель Passat 1.8
(реєстраційний номер НОМЕР_1) вартістю
56000 грн.; мопеда марки Vsрег
(реєстраційний номер НОМЕР_2) вартістю
4000 грн.; пайових внесків на суму 80000 грн.,
сплачених на користь Обслуговуючого
кооперативу "ЖБК Енергетик" за
договором № 114 від 0б лютого 2008 року про
пайову участь у будівництві житла,
укладеного між ОСОБА_4 та Обслуговуючим
кооперативом "ЖБК Енергетик".

Не погодившись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Вказує, що з рішенням суду першої
інстанції не погоджується, вважає дане
рішення незаконним та необґрунтованим,
при вирішенні справи місцевим судом
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, висновки суду не
відповідають дійсним обставинам
справи, а також неправильно
застосовано норми матеріального та
порушено норми процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції
помилково не визнав факт її проживання
з чоловіком ОСОБА_4 однією сім'єю без
шлюбу у період з 25 серпня 2000 року до 01
вересня 2005 року, оскільки нею доведено,
а судом фактично встановлено факт її
проживання з чоловіком однією сім'єю
без шлюбу в зазначений період.

Крім того вказує, що ст. 74 СК України
поширюється на правовідносини між
чоловіком та жінкою, які проживають у
фактичних шлюбних відносинах, і
визначає режим майна, набутого ними за
час спільного проживання, а саме
належність їм такого майна на праві
спільної сумісної власності,
незважаючи на те, що таке було
зареєстроване на ім'я чоловіка. Тому їй
належить 1/2 частка придбаних за спільні
кошти під час спільного проживання з
чоловіком автомобіля марки Volkswagen
модель Passat 1.8 (реєстраційний номер
НОМЕР_1); мопеда марки Vsрег
(реєстраційний номер НОМЕР_2); пайових
внесків, сплачених на користь
Обслуговуючого кооперативу "ЖБК
Енергетик" за договором № 114 від 0б
лютого 2008 року про пайову участь у
будівництві житла, укладеного між
ОСОБА_4 та Обслуговуючим кооперативом
"ЖБК Енергетик". При тому вона надала до
суду всі необхідні докази придбання
ними майна за час спільного проживання.
Крім того, нею доведено, а судом
встановлено факт її проживання з
ОСОБА_4 однією сім'єю без шлюбу у період
з 25 серпня 2000 року по день його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Просила рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
повністю.

У судовому засіданні ОСОБА_1, її
представник, підтримавши апеляційну
скаргу повністю, надали пояснення в
межах її доводів.

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
заперечуючи проти задоволення
апеляційної скарги, покликався на
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, а також вимог, заявлених в суді
першої інстанції, правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог щодо
визнання проживання однією сім'єю без
шлюбу з 01 вересня 2005 року до 29 січня 2013
року ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Щодо даних висновків, суд першої
інстанції навів відповідні мотиви та
доводи з якими погоджується і колегія
суддів, оскільки вони узгоджуються з
вимогами чинного законодавства та
відповідають встановленим обставинам
відповідно до наданих доказів.

Разом з цим, в решті оскаржуване
рішення є незаконним, оскільки воно
ухвалене з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
тому воно підлягає до скасування з
ухваленням нового рішення.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог про встановлення факту
проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 з 01 січня 2004 року, суд першої
інстанції неправомірно покликався на
те, що право на встановлення таких
обставин в позивачки виникло лише з
вересня 2005 року, тобто з дня набрання
чинності ІЩК України від 18.03.2004 року
№1618-ІУ), оскільки ухвалення судом
рішень про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка і
жінки без шлюбу у вказаний період
недопускалось, згідно із положеннями
гл. 37 ЦПК України (введений в дію з 1
січня 1964 року, втратив чинність 01.09.2005
року). Такий висновок є помилковим,
оскільки з введенням Сімейного Кодексу
України, тобто з 01 січня 2004 року
відповідно до ст. 74 цього Кодексу
передбачено право спільної сумісної
власності на майно, нажитого на час
спільного проживання жінки та чоловіка
однією сім'єю.

За положеннями чч. 1, 2 ст. 21 СК України
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану. Проживання однією сім'єю жінки
та чоловіка без шлюбу не є підставою
для виникнення у них прав та обов'язків
подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу
шлюб є підставою для виникнення прав та
обов'язків подружжя.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою або в будь-якому іншому
шлюбі, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними. На майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України
слід виходити з того, що указана норма
поширюється на випадки, коли чоловік і
жінка не перебувають у будь-якому
іншому шлюбі та між ними склалися
усталені відносини, що притаманні
подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких,
що перебувають у фактичних шлюбних
відносинах, для вирішення майнового
спору на підставі ст. 74 СК України, суд
повинен встановити факт проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
шлюбу в період, протягом якого було
придбано спірне майно.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли
дружина та чоловік, у зв'язку з
навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно.

Аналіз указаних норм дає підстави для
висновку, що встановлені ч. 2 ст. 3 СК
України виключення, згідно з якими
подружжя вважається сім'єю і тоді, коли
дружина та чоловік у зв'язку з
навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно, стосуються
офіційно зареєстрованих шлюбів.

Таким чином, враховуючи зазначений
аналіз норм Сімейного Кодексу,
безпідставними є покликання позивачки
про те, що вона з ОСОБА_4 перебували в
фактичних шлюбних відносинах, хоча
постійно разом не проживали з поважних
причин, і на ці правовідносини
розповсюджується дія ст. 74 СК України.

Такі твердження позивачки є
помилковими навіть за наявності
спільної часткової власності,
періодичного проживання та
спілкування, тощо.

Відповідно до норм процесуального
права, суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Обов'язок доказування і подання
доказів процесуальним Законом /ст.60
ЦПК/ покладено на сторони.

Згідно зі ст.ст. 57, 58 ЦПК України
доказами вважаються будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказі, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Установлюючи наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Таким чином, позивачка мала надати суду
належні та допустимі докази проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
шлюбу в період, протягом якого було
придбано спірне майно.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

При вирішенні спору, колегія суддів,
оцінюючи доводи позивачки та надані в
справі докази, дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині визнання факту проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_4, однією сім'єю без
шлюбу з 01 січня 2004 року до 29 січня 2013
року.

Оскільки беззаперечно встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, проживали однією сім'єю
без шлюбу з 01 січня 2004 року до 29 січня 2013
року, тому позовні вимоги в цій частині
є обґрунтованими, а відтак підставними
є і вимоги про задоволення позовних
вимог про визнання права власності за
ОСОБА_1. на 1/2 частку спірного майна:
мопед марки Vsрег (реєстраційний номер
НОМЕР_2) вартістю 4000 грн. належав на
праві власності ОСОБА_4 згідно
тимчасового реєстраційного талона (ДАП
№ 404361 від 27 серпня 2010 року); пайові
внески на суму 80000 грн. сплачені
асоційованим членом ОК «ЖБК Енергетик»
ОСОБА_4 з 13 лютого 2008 року по 16 січня 2012
року на користь Обслуговуючого
кооперативу "ЖБК Енергетик" за
договором № 114 від 06 лютого 2008 року про
пайову участь у будівництві житла,
укладеного ОСОБА_4 та Обслуговуючим
кооперативом "ЖБК Енергетик". На даний
час договір розірвано, через порушення
ОСОБА_4 строків сплати внесків. Вказане
підтверджується листом ОК "ЖБК
Енергетик" від 25 лютого 2013 року (а.с.77) та
копіями квитанцій (а.с. 78-84).

Разом з цим, не ґрунтуються на вимогах
Закону та не відповідають встановленим
обставинам по справі на підставі
наданих доказів доводи позивачки про
її проживання з покійним ОСОБА_4 /який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3/ однією сім'єю без
шлюбу з 30 січня 2013 року і до дня смерті.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачі дані обставини проживання
позивачки однією сім'єю з покійним
батьком заперечили. Зокрема, надали
належні та достатні докази в
підтвердження того, що покійний ОСОБА_4
та позивачка постійно не проживали
однією сім'єю в період з кінця січня 2013
року і до дня смерті.

Окрім їх доводів, дані обставини
підтверджуються показаннями свідка
ОСОБА_7 /бувша дружина покійного та мати
відповідачів/. Остання показала, що у 2013
році відносини покійного з позивачкою
погіршились. Останній говорив, що
ОСОБА_1 виганяє його з квартири, тому
він проживав в квартирі відповідача та
в будинку на присадибній ділянці, тобто
не проживав разом з позивачкою.

Послідовність вказаних обставин
підтверджуються і зазначеним в
постанові судді Кузнецовського
міського суду від 27 червня 2013 року про
закриття провадження в
адміністративній справі про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КпАП
України ОСОБА_4, показаннями
останнього, який як під час розгляду
адміністративної справи, так і
працівниками міліції, на події від 29
січня 2013 року, пояснював, що з ОСОБА_1 не
проживає однією сім'єю. /а.с. 76/.

Окрім того встановлено, та позивачкою
не заперечується, що покійний ОСОБА_4
періодично знаходився на заробітках в
Росії, де і помер, що в свою чергу
спростовує факт саме постійного її
проживання з останнім.

Оскільки показання свідка ОСОБА_7
узгоджуються з відомостями наданого
письмового доказу /постанови/, інших
достатніх та допустимих доказів про
саме проживання однією сім'єю як
чоловіка та жінки без шлюбу, позивачки
з покійним ОСОБА_4, матеріали справи не
містять, тому є голослівними
твердження позивачки про проживання
останніх однією сім'єю саме з 29 січня 2013
року до дня смерті ОСОБА_4.

Таким чином, в задоволенні зазначеної
частини позовних вимог слід відмовити.

А, оскільки, встановлено, що спірний
автомобіль марки Volkswagen модель Passat 1.8
(реєстраційний номер НОМЕР_1) вартістю
56000 грн.. згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
(НОМЕР_3 від 11 червня 2013 року) належить
на праві власності ОСОБА_4, тому в силу
закону право власності в ОСОБА_4
виникло саме з моменту його реєстрації,
з червня 2013 року, тобто не під час
проживання його з позивачкою однією
сім'єю, таким чином в задоволенні
позовних вимог про визнання за ОСОБА_1
частки власності в зазначеному
автомобілі, як в спільному майні з
покійним, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України,
судова колегія судової палати, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 26 лютого 2014
року частково скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
шлюбу задовольнити частково.

Визнати, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, проживали однією сім'єю
без шлюбу з 01 січня 2004 року до 29 січня 2013
року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
права власності на частку спільного
майна задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частку на: мопед марки Vsрег
(реєстраційний номер НОМЕР_2) вартістю
4000 грн.; пайових внесків на суму 80000 грн.,
сплачених на користь обслуговуючого
кооперативу "ЖБК Енергетик" за
договором № 114 від 06 лютого 2008 року про
пайову участь у будівництві житла,
укладеного між ОСОБА_4 та обслуговуючим
кооперативом "ЖБК Енергетик".

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
про визнання права власності на частку
спільного майна - автомобіля марки
Volkswagen модель Passat 1.8 (реєстраційний
номер НОМЕР_1) вартістю 56000 грн.
відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним чинності.

Головуючий суддя:
С.В. Демянчук

Судді :
С.П. Ковалевич

А.М. Шеремет