Справа № 2/2218/8581/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

02.04.2014

Хмельницький міськрайонний суд в
складі:

головуючого - судді Сарбея О.Ф.,

при секретарі Беднарській А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хмельницькому цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору:
Публічне акціонерне товариство
«Проскурів», Агрофірма «Проскурів»,
про усунення перешкод у користуванні
житлом та вселення,

встановив:

09 грудня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа -
ВАТ «Проскурів» про усунення перешкод
у користування житлом та вселення,
мотивуючи його тим, що в 1981 році вона та
ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. На підставі
договору найму від 04.06.1991 року їй та
відповідачу надано в користування
житлову площу згідно рішення місцевого
комітету профспілки і правління
колгоспу «Комунар» (в подальшому
перереєстрований, як ВАТ «Проскурів»),
а саме АДРЕСА_1. З 2000 року, вона з
чоловіком ОСОБА_2 фактично припинили
шлюбні відносини, але питання про
розірвання шлюбу не вирішувалося. З
того часу чоловік з власної ініціативи
виїхав з вищезгаданого житлового
приміщення.

З 04.12.2007 року по 15.04.2010 року позивач
утримувалася під вартою в
Хмельницькому слідчому ізоляторі.
Після звільнення повернулася до місця
проживання (АДРЕСА_1) та виявила факт
заміни замка вхідних дверей та
проживання в її квартирі невідомих їй
осіб, які відмовились звільнити
квартиру.

З листа ВАТ «Проскурів» №53/02 від 24.04.2010
року позивачу стало відомо що в спірну
квартиру під час її відсутності 27.10.2009
року був вселений відповідач ОСОБА_2, а
також з ним проживає його дружина
ОСОБА_3

Іншого житла позивач не має, а тому з
15.04.2011 року по сьогоднішній день
вимушена винаймати помешкання для
проживання.

Оскільки її право на користування
квартирою АДРЕСА_1 було обмежено,
ОСОБА_1 просить суд вселити її в
квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_2
усунути перешкоди у здійснені ОСОБА_1
права користування квартирою АДРЕСА_1,
а саме: надати ключ від замка вхідних
дверей квартири, надати доступ для
користування усіма приміщеннями в
квартирі; стягнути на її користь судові
витрати з ОСОБА_2

Судом до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
було залучено Агрофірму «Проскурів».

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Представник третьої особи ПАТ
«Проскурів» в судовому засіданні
заперечив проти задоволення позовних
вимог вказавши, що з припиненням
трудових відносин з власником
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, ОСОБА_1 є такою, що втратила
право на користування житлом.

Представник третьої особи Агрофірми
«Проскурів» в судовому засіданні
заперечив проти задоволення позову,
вказавши, що позивачем не доведено
правомірності вселення та проживання у
спірній квартирі, а тому вона не має
права і на вселення у дану квартиру.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином
відповідно до вимог ст. 74,76 ЦПК України,
про причини неявки суд не повідомив,
подав до суду заперечення проти позову.
Тому відповідно до ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК
України суд за згодою позивача ухвалив
проводити заочний розгляд справи.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановленні судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Ухвалою Апеляційного суху
Хмельницької області від 12.12.2013 року,
якою рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 08.11.2013 року по
цивільній справі за позовом Агрофірми
«Проскурів» до ОСОБА_1 про позбавлення
права користування житлом, залишено
без змін, встановлено, що 28.12.1990 року
48-квартирний з вбудованим-прибудованим
магазином в с. Ружична Хмельницького
району (в подальшому АДРЕСА_1) прийнятий
в експлуатацію, та 10.01.1991 року прийнятий
на облік основних засобів колгоспом
«Комунар», замовником будівництва.
Агрофірма «Проскурів» є
правонаступником колгоспу «Комунар».

Право власності на зазначений житловий
будинок та спірну квартиру за
Агрофірмою «Проскурів» не
зареєстровано. 04 червня 1991 року між
правлінням колгоспу «Комунар» та
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 що були на той час
подружжям, було укладено договір, за
умовами якого вони, являючись членами
колгоспу, зобов'язуються працювати на
посадах відповідно водія та головного
бухгалтера РАПО, а правління колгоспу
«Комунар» надає їм згідно рішення
місцевого комітету профспілки і
правління в будинку АДРЕСА_1 з
визначеною місячною платою на період
їх роботи в господарстві. Вказаний
договір не підписано позивачем ОСОБА_1

ОСОБА_1 як квартиронаймач та ОСОБА_2 як
член її сім'ї прописані у спірній
квартирі з 12.12.1991 року. З цього часу до
грудня 2007 року ОСОБА_1 проживала у
вказаній квартирі. Після звільнення
з-під варти з Хмельницького СІЗО, де
вона перебувала з 04.12.2007 року по 15.04.2010
року, ОСОБА_1 через перешкоди у
користуванні цим житлом з боку
колишнього чоловіка не змогла
вселилися в спірну квартиру і зараз
проживає за іншою адресою.

Відповідно до наказу від 28.06.1993 року
ОСОБА_1 звільнено з посади головного
бухгалтера агрофірми «Проскурів» за
власним бажанням.

Відповідно до ст. 47 Конституції України
кожен має право на житло; ніхто не може
бути примусово позбавлений житла
інакше, як на підставі закону за
рішенням суду.

Також відповідно до ст. 9 Житлового
Кодексу України, ніхто не може бути
виселений із займаного житлового
приміщення, або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
Законом.

В силу ст. 53 ЖК Української РСР, жилі
приміщення в будинках громадського
житлового фонду надаються: громадянам
за спільним рішенням органу
відповідної організації та її
профспілкового комітету з наступним
повідомленням виконавчому комітетові
відповідно районної, міської, селищної,
сільської ради про надання жилих
приміщень для заселення.

За положеннями ст. 61 ЖК, користування
жилим приміщенням у будинках
державного і громадського житлового
фонду здійснюється відповідно до
договору найму жилого приміщення, що
укладається в письмовій формі на
підставі ордера на жиле приміщення між
наймодавцем - житлово-експлуатаційною
організацією (а в разі її відсутності -
відповідним підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я кого видано ордер.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу
України, якщо наймач, або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а вразі спору
судом. Фактично спору з наймодавцем
(ПАТ «Проскурів») не було.

В ч. 4 ст. 311 Цивільного Кодексу України
зазначено, що фізична особа не може
бути виселена або іншим чином
примусово позбавлена житла, крім
випадків, встановлених законом.

Разом з тим, договір найму житла від
04.06.1991 року, проти якого заперечують
треті особи по справі та на який
посилається ОСОБА_1 не розірваний та не
визнаний недійсним, а тому він породжує
правові наслідки.

Також відповідно до п.15 постанови
пленуму Верховного Суд України від
01.11.1996 року «Про застосування
конституції України при здійсненні
правосуддя», на яку посилаються треті
особи по справі, наявність чи
відсутність прописки самі по собі не
можуть бути підставою для визнання
права користування жилим приміщенням
за особою, яка там проживала чи
вселилась туди як член сім'ї наймача
(власника) приміщення, або ж для відмови
їй у цьому. Проте, ОСОБА_1 є
квартиронаймачем, а не членом сім'ї
наймача.

Довідка видана ДП «Забудовник» № 08 від
18.02.2014 року, видана раніше ДП
«Забудовник» довідка, виписка з
домової книги № 74 від 20.09.2011 року видана
про те, що ОСОБА_1, є квартиронаймачем
також не визнана недійсною, а також не
встановлено факту її помилковості.

Також встановлено, що саме ОСОБА_2
чинить перешкоди позивачу у
користуванні спірною квартирою, не дає
їй ключів від вхідних дверей, а тому
саме він зобов'язується судом усунути
ці перешкоди.

У зв'язку з наведеним, суд приходить до
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Представник позивача в судовому
засіданні не наполягала на стягненні з
відповідача судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 47 Конституції України, ст. ст. 9, 53, 61,
71 Житлового кодексу України, ст. 311
Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 10,
11, 60, 61, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задоволити.

Вселити в квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 унти перешкоди
здійсненні ОСОБА_1 її права
користування квартирою АДРЕСА_1, а саме
надати ключ від замка вхідних дверей та
надати доступ для користування усіма
приміщеннями в квартирі.

Копію заочного рішення не пізніше 3
днів з дня його проголошення направити
рекомендованим листом із
повідомленням відповідачу.

Письмова заява відповідача про
перегляд заочного рішення може бути
подана протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня його проголошення
до апеляційного суду Хмельницької
області.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя