УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 16 квітня 2014 року
м. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вірджині», треті
особи: Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Будівельно-інвестиційна компанія
«КиЕвінвестбуд», ОСОБА_5, про визнання
майнових прав, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 11 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 04 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що 07
жовтня 2008 року між нею та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Вірджині»
(далі - ТОВ «Вірджині») укладений
договір про інвестування юридичних
послуг, згідно з яким вона
зобов'язалася надати відповідачу на
зворотній та оплатній основі
31 500 доларів США як оплату
(інвестування) судових витрат
ТОВ «Віржині» у судовій справі №
31/423 про отримання від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельно-інвестиційна компанія
«КиЕвінвестбуд» (далі −? ТОВ «БІК
«КиЕвінвестбуд») за договором від
10 квітня 2005 року № 28 права власності
на житлові приміщення у будинку по
АДРЕСА_3 (адресу у подальшому змінено
на: АДРЕСА_2). Натомість, відповідач
зобов'язався передати їй право
власності на житлові приміщення,
визначені у п. 3 вказаного договору у
термін до п'яти робочих днів з моменту
отримання від ВДВС Ірпінського МУЮ
Київської області житлових приміщень
на виконання ухвали господарського
суду м. Києва від 27
листопада 2008 року у справі № 31/423.

Зазначала, що на час звернення до суду
будинок по АДРЕСА_2 не введено в
експлуатацію, тому просила визнати за
нею майнові права на квартиру АДРЕСА_1
на п'ятому поверсі четвертого під'їзду,
загальною площею 47,78 кв. м.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 11 вересня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 04 грудня 2013 року, у задоволенні
позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду та
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
інвестиційну діяльність» інвестиціями
є всі види майнових та інтелектуальних
цінностей, що вкладаються в об'єкти
підприємницької та інших видів
діяльності, в результаті якої
створюється прибуток (доход) або
досягається соціальний ефект.

Встановлено, що 07 жовтня 2008 року
укладено договір про інвестування
юридичних послуг, який підписано
позивачем ОСОБА_4 та від імені
відповідача ТОВ «Вірджині» ОСОБА_6 (а.с.
8−?9).

ОСОБА_4 передала ОСОБА_6 грошові кошти,
еквівалентні 31 500 доларам США, про що
свідчать акти приймання-передачі від
07 жовтня 2008 року, 20 жовтня 2009
року, 29 жовтня 2009 року та акт про
виконання зобов'язань від 11 грудня 2009
року (а.с. 12−?16).

Рішенням господарського суду м. Києва
від 27 грудня 2007 року у справі № 31/423
стягнуто з ТОВ «БІК «КиЕвінвестбуд» на
користь ТОВ «Вірджині»
заборгованість у розмірі 2 000 884 грн та
штраф у розмірі 300 тис. грн (а.с. 63−?65).
Ухвалою господарського суду м. Києва у
цій же справі від 27 листопада 2008 року
вирішено змінити спосіб та порядок
виконання рішення суду, звернуто
стягнення залишкового боргу шляхом
зобов'язання ТОВ «БІК «Киевінвестбуд»
передати ТОВ «Вірджині» житлові
приміщення, що знаходяться по вул.
Кірова у смт Гостомелі Київської
області, загальною площею 1379,92 кв. м (а.с.
66).

На виконання ухвали господарського
суду державним виконавцем ВДВС
Ірпінського МУЮ Київської області
складено акт від 07 квітня 2009 року,
згідно з яким представнику стягувача
ОСОБА_6 передано житлові приміщення
площею 1374,92 кв. м (у тому числі АДРЕСА_1) у
65-ти квартирному будинку по АДРЕСА_2
(а.с. 67).

Згідно з ч. 1 ст. 238 ЦК України
представник може бути уповноважений на
вчинення лише тих правочинів, право на
вчинення яких має особа, яку він
представляє.

Правочин, вчинений представником з
перевищенням повноважень, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки особи, яку він представляє,
лише у разі наступного схвалення
правочину цією особою. Правочин
вважається схваленим зокрема у разі,
якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють,
створює, змінює і припиняє цивільні
права та обов'язки з моменту вчинення
цього правочину (ч. 1, 2 ст. 241 ЦК України).

Із довіреності від 07 жовтня 2008 року
вбачається, що ТОВ
«Вірджині» не уповноважувало ОСОБА_6 на
укладання від імені товариства
будь-яких договорів, у тому числі з
відчуження майна товариства (а.с. 72).

Суди обґрунтовано відмовили у позові,
оскільки договір про інвестування
юридичних послуг від 07 жовтня 2008 року
укладено ОСОБА_6 з перевищенням
наданих йому повноважень, форма
укладеного договору не відповідає
вимогам, встановленим до даного виду
правочинів, бо не скріплений печаткою
підприємства, а тому ТОВ «Вірджині» не
набуло зобов'язань за ним.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 11 вересня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 04 грудня

2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А.,
Євграфова Є.П.