Справа № 413/8432/13-ц
Провадження № 2/413/318/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 березня 2014 року
м. Красний Луч

Краснолуцький міський суд Луганської
області

у складі: головуючого судді
Ковальчук Г. Л.,

при секретарі
Базь О.А.

за участі прокурора
Ольхової О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Красний Луч цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення додаткових
витрат на дитину , суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на дитину і в
обґрунтування позовних вимог вказалае,
що згідно рішення Краснолуцького
міського суду Луганської області від
07.04.2004 року з ОСОБА_2 були стягнені
аліменти на її користь на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від
усіх видів заробітку, починаючи з 15.03.2004
року та до повноліття дитини. На
теперішній час ОСОБА_2 звільнився з
видавництва «Преса», де раніше
працював. Але аліменти сплачував він не
більш 350 грн. щомісячно, що навіть менш
30% від прожиткового мінімуму доходу
громадян для дитини відповідного віку.
Їхня спільна дитина є інвалідом з
серпня 1999 року, тобто майже з
народження, у дитини встановлений
діагноз: атрезія прямої кішки свищевої
форми. Згідно виписки з історії хвороби
з Луганської обласної дитячої
клінічної лікарні, неодноразових
витягів з історії хвороби з Інституту
ПАГ АМН України відділення
гастроентерології у дитини
встановлені діагнози: гастродуоденіт,
спаічна хвороба, недостатність
анального сфінктеру 3 ступеню. Для
лікування необхідні великі гроші. Три
рази на рік вони з дитиною знаходяться
у реабілітаційних центрах, де на усі
послуги лікування вони платять більше
7000 гривень. Позивачка ніде не працює
оскільки дитині постійно потрібен
нагляд, тому вони живуть на пенсію по
інвалідності, яка складає 1150 грн. На
теперішній час вона також є інвалідом,
що підтверджується пенсійним
посвідченням. Вона отримує невелику
пенсію у розмірі 1100 грн. та їй не
виявляється можливим надати дитині
відповідне лікування та медикаменти
для його життєдіяльності. Відповідач
добровільно допомоги на утримання
дитини не надає, хоча неофіційно працює
та має гідний заробіток для повного
утримання дитини. Аліменти сплачує не
своєчасно та не в повному обсязі, не
бере участі у додаткових витратах. За
станом здоров'я відповідач здатен
приймати участь у матеріальному
забезпечені дитини, але не надає кошти
для утримання дитини. Відповідно до ст.
180 СК України батьки зобов"язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Згідно ч. 1 ст. 185 СК України
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов"язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами(розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо). Згідно ч. 2 цієї ж
статті розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину у разі
спору визначається за рішенням суду з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Просить стягнути з ОСОБА_2 на
її користь на утримання
неповнолітнього сина додаткові
витрати у сумі 1200 грн. щомісячно та до
зміни матеріального становища.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги та суду
пояснила, що з 1998 року по 2003 рік
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2, від якого має сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею. З
відповідача за рішенням суду стягнуті
аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини
з усіх видів заробітку щомісячно, але
відповідач аліменти сплачує
несвоєчасно та не в повному розмірі.
Їхня дитина є інвалідом дитинства,
страждає на атрезію прямої кішки
свищевої форми. У зв"язку з хворобою син
потребує постійного медикаментозного
лікування. Також кожні три місяці вона
з сином виїжджає на лікування до м.
Києва. Син як інвалід отримує пенсію у
розмірі 1200 грн. Вона також є інвалідом
та отримує пенсію у розмірі 1150 грн. Цих
грошей не вистачає на лікування дитини,
тому просить стягнути з відповідача на
її користь додаткові витрати на
хворого сина у розмірі 1200 грн.
щомісячно.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково та суду
пояснив, що він дійсно перебував у
шлюбі з позивачем і має сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3. На утримання сина він з 2004
року сплачує аліменти у розмірі 1/4
частини від заробітку. Зараз він
перебуває на обліку у Центрі
зайнятості населення та навчається на
гірничного робітника підземного,
отримує допомогу у розмірі 500 грн. на
місяць, з якої спалачує аліменти. Він
проживає з батьками, має на утримання
ще неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
хвору матір. Він має складне
матеріальне положення і фактично
знаходиться на утримання своїх
батьків. він знає, що син хворіє з
дитинства та потребує лікування, тому
згоден сплачувати додатково на його
утримання 300 грн. на місяць.

Представник відповідача ОСОБА_5 у
судовому засіданні позовні вимоги
визнала частково та пояснила, що
відповідач на теперішній час перебуває
на отліку у Центрі зайнятості та
проходить навчання на ГРП, отримує
допомогу по безробіттю у розмірі 400 грн.
Крім того відповідач має на утриманні
доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружину,
яка не працює. Також він доглядає свою
матір, яка після інфаркту потребує
догляду та грошових витрат. Згідно
наданих доказів по справі та довідок, а
також враховуючи пояснення лікаря
ОСОБА_7, який пояснив, що дитина
проходить медикаментозне лікування в
середньому 6 місяців за рік,
встановлено, що позивач витрачає на
ліки для дитини приблизно 3213,66 грн.
Враховуючи, що додаткові витрати
поділяються між батьками рівнозначно,
на двох батьків витрати будуть
складати 3213,66 х 2=6427,32. Поділяючи вказану
суму на 12 місяців виходить 267,80 грн. на
місяць. Тому відповідач згоден
сплачувати на користь позивача
додаткові витрати на сина по 300 грн.
щомісячно.

Допитаний у судовому засіданні
свідок лікар хірург ОСОБА_7 пояснив
суду, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
знаходиться у нього на обліку з 26.03.2003
року з ДЗ: вроджена аномалія товстої
кишки, атрезія сігмовідної кишки, є
інвалідом дитинства. Дитина по
декілька разів на рік проходить
амбулаторне лікування та стаціонарне
лікування у хірургічному відділенні
лікарні «ім.Ізвестій», також в обласній
лікарні та лікарні в м. Києві. Дитину
декілька разів оперували з приводу
спаєчної хвороби, йому постійно
потрібні ліки та постійний нагляд.

Суд, вислухавши позивача, відповідача,
представника відповідача, свідка,
думку прокурора, дослідивши письмові
матеріали справи, знаходить позовні
вимоги підлягаючими частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі.
20.10.2003 року шлюб було розірвано, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, за
актовим записом № 488, виданим відділом
РАЦС Краснолуцького міського
управління юстиції, Луганської
області.

Від шлюбу сторони мають дитину: сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, за актовим
записом № 190, виданим 13.04.1999 року
відділом РАГС м. Красний Луч,
Луганської області. Батьками дитини є і
записані: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1.

Згідно довідки виданої ОСББ
«Рассвет 43» від 14.01.2014 року № 45 ОСОБА_1
проживає за адресою: АДРЕСА_1, склад її
сім'ї: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати -
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, брат - ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_7.

Позивач є інвалідом 3 групи, по
загальному захворюванню з порушенням
опорно-рухового апарату, що
підтверджується копією посвідчення
серія НОМЕР_3 виданого 11.01.2010 року
Краснолуцьким УПтаСЗН Луганської
області.

Згідно копії довідки Луганської МСЕК №
406467, ОСОБА_1 була встановлена 3 група
інвалідності по загальному
захворюванню з порушенням
опорно-рухового апарату з 01.07.2013 року -
строком до 05.06.2015 року.

Згідно довідки ВКК № 69 від 29.01.2014 року
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом
дининства через аномалію розвитку
шлунково-кішкового тракту, атрезії
прямої кішки, стан після операцій і
потребує постійного медикаментозного
лікування.

Згідно витягів з історії хвороби
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на
лікуванні та реабелітації в інституті
ПАГ АМН України м. Київа у відділенні
гастроентерології з 27.02.2012 року по
19.03.2012 року, з 15.05.2012 року по 01.06.2012 року, з
25.10.2012 року по листопад 2012 року, з 21.02.2013
року по 21.03.2013 року, з 29.05.2013 року по
16.06.2013 року, з 19.02.2014 року по 11.03.2014 року з
діагнозом: гастродуоденіт, спаічна
хвороба, недостатність анального
сфінктеру 3 ступеню.

Як вбачається з повідомлення КУ "Дитяча
міська лікарні" від 03.02.2014 року ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 як інвалід дитинства
перебуває на диспансерному обліку та
потребує регулярного прийому
медикаментів - смазмалитиків щоденно,
дезинтоксикаційної терапії щотижнево,
курс пробіотиків щоквартально та
гепатопротекторів за схемою 2-3 рази на
рік курсом 2-3 місяці.

Вартість такого лікування складає 2317,35
грн. на 1 курс.

Згідно довідки Комунальної установи
"Дитяча міська лікарня" від 26.03.2014 року
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 19.02.2014 року по
11.03.2014 року перебував на стаціонарному
лікуванні в Інституті ПАГ АМН України
м. Київа у відділенні
гастроентерології з вищевказаним
діагнозом та йому було призначено
лікування, вартість якого складає 519,80
грн. на 1 місяць.

Як встановлено в судовому
засіданні, сторони разом не мешкають.
Відповідач аліменти за рішенням суду
сплачує не в повному обсязі, іншої
допомоги на утримання хворої дитини не
оказує.

Відповідно до ст. 185 Сімейного
кодексу України той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами.
Додаткові витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед після їх
фактичного понесення разово.

Статтею 180 СК України передбачено,
що батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 182 СК України при
визначені розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають значення.

Ст. 185 СК України передбачено, що
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо). Розмір участі одного з
батьків у додаткових витратах на
дитину в разі спору визначається за
рішенням суду, з урахуванням обставин,
що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України -
доказами є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків ,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, висновків експертів.

Ст. 58 ЦПК України передбачує, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування - ст . 59 ЦПК України).
Доказами, які підтверджують
наявність особливих обставин, що
призвели до додаткових витрат на
дитину, можуть бути документи, які
свідчать про витрати на дитину, можуть
бути документи, які свідчать про
витрати на придбання спеціальних
ліків, а також інші документи, які
підтверджують те, що дитина страждає на
тяжке захворювання і свідчать про
необхідність у зв'язку з цим
збільшенням витрат на придбання ліків,
санаторно-курортне лікування тощо.

Розмір додаткових витрат на
дитину має обґрунтовуватись
відповідними документами. Позивачка у
судовому засіданні належним чином
довела необхідність щомісячних
додаткових витрат на лікування хворого
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до ст.185 СК України
додаткові витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно. Вказана норма
не пов»язує участь у додаткових
витратах на дитину з розміром доходів
сторін , а тому не може бути стягнута у
дольовому вираженні від доходу
відповідача.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4,
за актовим записом № 322, виданим
відділом РАЦС Краснолуцького міського
управління юстиції, Луганської
області, ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з
ОСОБА_10, від якого має неповнолітню
дитину: доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно довідки наданої квартальним
комітетом № 68 від 01.02.2014 року ОСОБА_2
мешкає за адресою: АДРЕСА_2, склад його
сім'ї батько - ОСОБА_11, мати - ОСОБА_12.

На теперішній час, згідно ксерокопії
трудової книжки ОСОБА_2 не працює, був
звільнений за власним бажанням ст. 38
КЗпП України з ТОВ «КАН-ТРАНС».

Згідно довідки № 07/02-425, виданої від
10.02.2014 року Краснолуцьким міським
центром зайнятості, вбачається, що
ОСОБА_2 обліковується як безробітний в
Краснолуцькому міському центрі
зайнятості з 09.10.2013 року по теперішній
час. Допомогу по безробіттю призначено
з 14.01.2014 року. Станом на 07.02.2014 року
ОСОБА_2 навчається за направленням
Краснолуцького МЦЗ за професією
«гірник підземний».

З урахуванням тяжкості хвороби дитини,
вартості щомісячного лікування та
матеріального положення сторін, суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача додаткові витрати на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 600 грн. щомісячно до видуження
дитини.

В іншій частині позовних вимог суд
вважає необхідним відмовити за
необгрунтованістю.

Згідно ст. 191 СК України аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

Керуючись ст. ст. 3, 10 ЦПК
України, ст. ст. 180-183, 185, 191 Сімейного
кодексу України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року "Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9,
уродженця м. Красний Луч Луганської
області додаткові витрати на
дитину-інваліда - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600 грн. щомісячно,
починаючи з 23.12.2013 року і до видуження
дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави у розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити за необгрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Луганської області через суд першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення

Суддя
Г.Л.Ковальчук