Головуючий суду 1 інстанції - Бондарь
Доповідач - Малієнко Н.В.
Справа № 413/11/14-ц
Провадження № 22ц/782/1499/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого: Малієнко Н.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Матвейшиної О.Б.

при секретарі: Борзило О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Луганської області

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Краснолуцького міського
суду Луганської області

від 28 лютого 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП
«Донбасантрацит» в особі ВП шахта
Краснокутська» про визнання дій
неправомірними та обов'язок вчинити
певні дії , -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Краснолуцького міського суду
Луганської області від 28 лютого 2014 року
позовну заяву визнано неподаною та
повернуто позивачу.

Не погодившись з вказаною ухвалою
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій
просить скасувати ухвалу, а справу
направити до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до наступного.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
ст.ст. 119, 120 ЦПК України, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків. А якщо позивач
відповідно до ухвали суду у
встановлений строк не виконає вимоги,
передбачені ст.ст. 119, 120 ЦПК України, то
заява вбачається неподаною і
повертається позивачеві.

Постановляючи ухвалу від 28.02.2014 року,
суддя виходив з того, що позивачем не
були виправлені недоліки зазначені в
ухвалі від 14.01.2014 року про залишення
позовної заяви без руху.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком, оскільки він не
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, в
січні 2014 року позивач звернувся з
дійсним позовом до суду і просив
зобов*язати відповідача нарахувати та
сплатити зарплату за два робочі дні за
листопад 1994 року у зв*язку з простоєм,
витребувати табуляграму за листопад 1994
року та відомості розшифровки коду
платежу, викликати в якості свідків
певних осіб, поновити строк на подачу
позову.

Ухвалою судді від 14.01.2014 року позов був
залишений без руху та йому
запропоновано усунути зазначені в
ухвалі недоліки, а саме:

- надати належним чином завірену копію
трудової книжки,

- конкретизувати дні в листопаді 1994
року за які позивач вимагає стягнення
заробітної плати у зв*язку із простоєм,
а також

- викласти обставини якими він
обґрунтовує свої вимоги, тобто, навести
обставини, що підтверджують випадок
призупинення робіт з причин
відсутності матеріально-технічного
забезпечення виробництва,
незабезпечення технологічною
документацією, несправності
устаткування, простою з інших причин,
не пов*язаних з виною працівника,

- не вказана ціна позову.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання зазначеної ухвали,
позивачем, в установлений строк, була
надана копія трудової книжки та
уточнені дні за які вимагається сплата
заробітної плати.(а.с.6-9).

Тобто, позивач виправив недоліки
вказані в оскаржуваній ухвалі, копію
трудової книжки мав би завірити суд при
наявності її оригіналу.

Але, постановляючи ухвалу про
повернення позовної заяви, суддя не
звернув належної уваги на те, що
позивач має право на обґрунтування
своїх вимог саме тими обставинами, які
він вважає за потрібне вказати в
позовній заяві.

Встановлення фактичних обставин
справи, а також відповідність
викладених в тексті позовної заяви
обставин фактичним обставинам, за
діючим цивільно-процесуальним
законодавством віднесено не до стадії
відкриття провадження по справі, а до
стадії судового розгляду.

Крім того, згідно п.6 ч.2 ст.119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити
в собі не самі докази, що підтверджують
кожну обставину позову, а тільки
зазначення цих доказів.

Не врахував суддя також те, що згідно п.2
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009
року, суддя вправі відмовити у
відкритті провадження у справі лише з
підстав , передбачених законом. Не
допускається відмова у відкритті
провадження у справі з мотивів
недоведеності заявленої вимоги,
відсутності доказів, пропуску строку
позовної давності та інших не
передбачених законом підстав, адже
сторони мають право надати докази і під
час розгляду справи.

З введенням в дію нового ЦПК України ці
питання вирішуються під час
попереднього судового засідання або в
судовому засіданні, в тому числі з
вирішенням клопотання про
забезпечення доказів, якщо таке
клопотання заявлено однією чи обома
сторонами.

Так, згідно ст.. 10 ЦПК України, суд у
випадках, встановлених ЦПК України,
сприяє сторонам в здійсненні їхніх
прав. А відповідно до п.5 ч.6 ст. 130 ЦПК
України, в ході попереднього судового
засідання, якщо спір не врегульовано у
порядку, визначеному частиною третьою
цієї статті, суд наряду з іншими діями,
вирішує питання про склад осіб, які
братимуть участь у справі, за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, вирішує питання про
витребування доказів та виклик
свідків, про проведення експертизи,
залучення до участі у справі
спеціаліста, перекладача, особи, яка
надає правову допомогу, або судові
доручення щодо збирання доказів.

Як вбачається з тексту позовної заяви
та доповнень доданих при виконанні
ухвали судді, позивач просив суд
витребувати докази,викликати на
підтвердження своїх вимог свідка.

Однак, суддя, не розглянувши дане
клопотання,визнав позовну заяву не
поданою.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що достатніх підстав для
визнання позовної заяви неподаною та
повернення її позивачу без розгляду, у
судді не було.

Зазначені обставини свідчать про
порушення суддею порядку
встановленого для вирішення даного
питання, а тому ухвала від28.02.2014 року
підлягає скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції для
вирішення питання про можливість
відкриття провадження по справі, так як
вирішення цього питання за нормами ЦПК
України віднесено до компетенції суду
першої інстанції.

Колегія суддів, керуючись ст.ст. 307, 312,
324, 325 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Краснолуцького міського суду
Луганської області від 28 лютого 2013 року
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для вирішення питання
про можливість відкриття провадження
по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів після її
проголошення.

Головуючий:

Судді: