РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
Ленінський районний суд м. Луганська в
складі:

головуючого судді:
Кравченко Н.О.,

при секретарі:
Савченко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за позовом Луганської обласної
дитячої клінічної лікарні до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Луганської обласної дитячої клінічної
лікарні про зобов'язання здійснити
перерахунок плати за проживання,
стягнення заборгованості, зобов'язання
видати ордер, змінити статус кімнати,
стягнення витрат на медичний огляд,
СУД,

ВСТАНОВИВ:

13.08.13. до Ленінського районного суду м.
Луганська надійшла позовна заява
Луганської обласної дитячої клінічної
лікарні до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги, в
обґрунтування якої позивач зазначив,
що відповідачка проживає в гуртожитку
за адресою: АДРЕСА_1, який перебуває на
балансі ЛОДКЛ та відповідно до Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», п. 38 Положення про гуртожитки
має оплачувати житлово-комунальні
послуги, що надаються позивачем.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачкою свого зобов'язання щодо
оплати житлово-комунальних послуг в
неї виникла заборгованість перед
позивачем в сумі 5055,15грн.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути на свою
користь з відповідачки зазначену
заборгованість.

Крім того, посилаючись на положення ст.
625 ЦК України, позивач просив суд
стягнути з відповідачки на його
користь 3% річних від суми боргу в сумі
404,68грн.

В ході судового розгляду справи
позивач неодноразово уточнював свої
позовні вимоги, збільшуючи їх розмір
через сплив часу та накопичення
заборгованості відповідачки та
остаточно просив суд стягнути з ОСОБА_1
на користь лікарні заборгованість за
надані комунальні послуги в сумі
5766,41грн. грн. та 3% від суми боргу в
розмірі 518,97 грн.

В судовому засіданні представник
позивача уточнені позовні вимоги
підтримав та просив суд задовольнити
їх у повному обсязі з вищенаведених
підстав.

Відповідачка ОСОБА_1 з заявленими до
неї уточненими позовними вимогами не
погодилась та звернулась до суду з
зустрічним позовом до ЛОДКЛ, в якому
посилаючись на неналежне надання
позивачем послуг з опалення та
утримання гуртожитку, просила суд
зобов'язати позивача здійснити
перерахунок плати за
теплозабезпечення за період з 2010р. по
травень 2013р.на суму 1576,25грн.

В ході судового розгляду справи
відповідачка збільшила свої позовні
вимоги та додатково заявила вимоги про
зобов'язання позивача здійснити
перерахунок плати за проживання на
суму ремонту, проведеного у житловій
кімнаті гуртожитку в розмірі 3725,00грн. з
посиланням на самостійне виконання
вказаного ремонту замість позивача;
про зобов'язання позивача здійснити
перерахунок плати за проживання за
період з 01.09.12. по 21.11.13. на загальну суму
простроченого боргу з урахуванням
індексу інфляції суми 3 відсотків
річних і пені за прострочення платежу в
розмірі 3069,54 грн., виходячи з суми
проведеного відповідачкою ремонту; про
зобов'язання позивача видати
відповідачці ордер про надання
житлової площі, з посиланням на
неправомірну відмову позивача у видачі
вказаного ордеру та порушення тим
самим права відповідачки на
приватизацію кімнати у гуртожитку, яке
передбачено ст. 2, ч. 1-5 Закону України
«Про забезпечення реалізації житлових
прав мешканців гуртожитку»; про
зобов'язання позивача привести житлову
площу кімнати № 139 гуртожитку на
одномісцеве проживання, не меншою ніж
6м. на одну людину і змінити статус
кімнати з 2-містної, заборонивши
вселення ще однієї особи в цю кімнату, з
посиланням на те, що площа займаної нею
кімнати на дві особи складає 10,85кв.м., в
той час як згідно до Примірного
положення про гуртожитки визначена
мінімальна житлова площа на одну особу
не менше ніж 6 кв.м.; про зобов'язання
позивача відшкодувати витрати
відповідачки на медичний огляд
(флюорограму) з посиланням на
безпідставність вимог позивача щодо
проведення такого огляду.

В судовому засіданні відповідачка свій
уточнений зустрічний позов підтримала
та просила суд задовольнити його у
повному обсязі з вищенаведених
підстав.

Представник відповідача за зустрічним
позовом в судовому засіданні уточнені
позовні вимоги не визнала в повному
обсязі, про що надала письмові
заперечення.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Луганської обласної
дитячої клінічної лікарні до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги підлягають
задоволенню, а зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_1 до ЛОДКЛ про зобов'язання
здійснити перерахунок плати за
проживання, стягнення заборгованості,
зобов'язання видати ордер, змінити
статус кімнати, стягнення витрат на
медичний огляд не підлягають
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачка
ОСОБА_1 проживає у гуртожитку
медпрацівників за адресою: АДРЕСА_1.

Вказаний гуртожиток перебуває на
балансі ЛОДКЛ.

Між, позивачем, як виконавцем та
відповідачкою, як наймачем житлового
приміщення укладено договір № 13 від
04.09.2010р. про надання послуг з утримання
будинків і споруд, а також додаткову
угоду до цього договору від 04.09.2010р.,
відповідно до яких позивач
зобов'язався надавати відповідачці
послуги, пов'язані з проживанням в
гуртожитку, а відповідачка
зобов'язалась оплачувати їх вартість
(а.с. 16-18, том 1).

Як видно з наданих позивачем
розрахунків (калькуляцій), ЛОДКЛ
щомісячно надавало відповідачці
послуги з водопостачання,
водовідведення, газопостачання,
електропостачання, опалення, вивіз ТПВ,
обслуговування ліфтів (а.с. 169-223, том 1).

За для забезпечення відповідачки
комунальними послугами, позивач уклав
договори з постачальниками цих послуг,
про що в матеріалах справи маються
копії цих договорів та додаткових угод
до них (а.с. 19-158, том 1).

Згідно до наданих позивачем
калькуляцій та розрахунку
заборгованості відповідачки, станом на
01.01.2014р. заборгованість ОСОБА_1 зі
сплати комунальних послуг складає
5766,41грн. (а.с. 169-223, том 1, а.с.3 том 2).

Відповідно до п. 38 Положення про
гуртожитки та п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України № 1875-ІV «При житлово-комунальні
послуги» відповідачка, як споживачка
комунальних послуг позивача,
зобов'язана своєчасно оплачувати
спожиті послуги.

З огляду на вказані вимоги чинного
законодавства України та встановлені в
судовому засіданні обставини, з
врахуванням наявної у відповідачки
заборгованості з оплати наданих
позивачем комунальних послуг, які вона
відмовляється сплачувати у
добровільному порядку, суд визнає
заявлені ЛОДКЛ позовні вимоги про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
надані комунальні послуги та 3% річних
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Правильність наданого позивачем
розрахунку заборгованості
відповідачки судом перевірена та
сумнівів не викликає.

Заперечення відповідачки проти
позовних вимог ЛОДКП з посиланням на
неналежну якість наданих позивачем
комунальних послуг щодо опалення та
утримання гуртожитку суд відхиляє з
огляду на наступне.

Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 18 Закону України №
1875-ІV, у разі порушення виконавцем умов
договору споживач має право викликати
його представника для складення та
підписання акта-претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо.

Представник виконавця повинен
з'явитися на виклик споживача не
пізніше строку, визначеного договором.

Акт-претензія складається споживачем
та представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами договору строк або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.

З врахуванням вищевказаного, належним
доказом у розумінні ч. 2 ст. 59 ЦПК
України факту неналежної якості
комунальних послуг може бути
акт-претензія, в якому мають бути
відображені відповідні факти.

Як встановлено в судовому засіданні,
акт-претензія ні відповідачкою, ні
іншими мешканцями гуртожитку у
встановленому ст. 18 Закону України №
1875-ІV порядку не складався та на адресу
позивача не надсилався.

За вказаних обставин суд не має підстав
вважати доведеним факт неналежного
надання позивачем житлово-комунальних
послуг та відхиляє заперечення
відповідачки з посиланням на ці
обставини.

Стосовно уточнених зустрічних
позовних вимог відповідачки, суд
дійшов наступного висновку.

Вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання
позивача здійснити перерахунок плати
за проживання з посиланням на
виконаний за власний рахунок ремонт
вікна та стелі, суд визнає
необґрунтованими, оскільки
відповідачкою не надано доказів того,
що кімната в якій вона проживала дійсно
потребувала встановлення вікна з ПВХ
та натяжної стелі для забезпечення
нормальних умов проживання.

Наявна в матеріалах справи фотосхема
(а.с. 54, том 2) не дозволяє встановити що
вона собою представляє та чи є вона
відображенням стелі в кімнати
відповідачки, не дозволяє встановити
дату її виготовлення, а тому не може
розглядатись судом як належний доказ
незадовільного стану кімнати
відповідачки.

Зустрічні вимоги відповідачки про
зобов'язання позивача здійснити
перерахунок плати за проживання за
період з 01.09.12. по 21.11.13. на загальну суму
простроченого боргу з урахуванням
індексу інфляції суми 3 відсотків
річних і пені за прострочення платежу в
розмірі 3069,54 грн. судом відхиляються
через недоведеність відповідачкою
наявності у позивача заборгованості у
вказаній сумі.

Так само суд визнає необґрунтованими й
зустрічні вимоги відповідачки про
зобов'язання позивача видати ордер про
надання житлової площі, оскільки
чинним законодавством України не
передбачено обов'язки
балансоутримувача надавати ордер
особі, яка вже вселилася до гуртожитку.

Згідно до п. 10 Примірного положення про
гуртожитки, на підставі рішення про
надання жилої площі в гуртожитку
адміністрація підприємства, установи,
організації видає громадянинові
спеціальний ордер (додаток), який є
єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу.

Таким чином, вимагати надання ордеру
відповідачка могла до вселення у
гуртожиток, однак, враховуючи, що
ОСОБА_1 вже вселилась та проживає в
гуртожитку, за вказаних обставин вона
не має підстав вимагати від лікарні
надання ордеру на вселення до
гуртожитку.

Зустрічні позовні вимоги відповідачки
про зміну статусу кімнати в якій вона
проживає з двомісної на одномісної та
заборону вселення іншої особи до цієї
кімнати з посиланням на недостатність
житлової площі, суд розглядає як
необґрунтовані та заявлені передчасно,
оскільки відповідачкою не надано
будь-яких доказів того, що кімната, в
якій вона проживає має статус
двомісної, а позивач прийняв рішення
про вселення до цієї кімнати іншої
особи або має намір прийняти таке
рішення.

Таким чином, з врахуванням того, що
відповідачка проживає в кімнаті площею
10,85м.кв. та встановлена п. 12 Примірного
положення про гуртожитки житлова норма
в 6 кв.м. на одну особу позивачем на цей
час не порушена, суд не вбачає підстав
для захисту житлових прав відповідачки
шляхом зміни статусу кімнати та
заборони вселення до цієї кімнати
інших осіб.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 про
зобов'язання позивача відшкодувати її
витрати на медичний огляд (флюрограму)
з посиланням на незаконну вимогу
позивача здійснити такий огляд за
власний рахунок, суд визнає
необґрунтованим, оскільки
відповідачкою не надано доказів
понесення витрат на медичний огляд, а
також не надано належних доказів
висування лікарнею таких вимог на
адресу відповідачки. Надана
відповідачкою копія оголошення не є
підтвердженням висування вимог на її
адресу з боку лікарні щодо проходження
медичного огляду, оскільки вказане
оголошення не підписане уповноваженим
представником лікарні, не містить
печатки лікарні, не містить
конкретного адресату та відповідно не
має юридичного значення та не тягне
правових наслідків для жодної особи, у
тому числі для відповідачки (а.с. 46).

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 14, 58-60, 212, 214-215, 218 ЦПК України,
СУД,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Луганської обласної
дитячої клінічної лікарні до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Луганської обласної дитячої клінічної
лікарні заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги в сумі
5766,41грн. та три відсотки річних в сумі
518,97грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Луганської обласної дитячої клінічної
лікарні судові витрати в сумі
сплаченого судового збору в розмірі
229,40грн.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до
Луганської обласної дитячої клінічної
лікарні про зобов'язання здійснити
перерахунок плати за проживання,
стягнення заборгованості, зобов'язання
видати ордер, змінити статус кімнати,
стягнення витрат на медичний огляд
відмовити в повному обсязі за
необґрунтованістю.

Судові витрати за зустрічним позовом
віднести за рахунок відповідачки.

Вступна та резолютивна частини рішення
ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено 19 березня 2014 року.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
через Ленінський районний суд м.
Луганська протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
Н.О. Кравченко