Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/1090/14-ц
Провадження № 2/270/812/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Центрально-Міський районний суд м.
Макіївки Донецької області в складі:
головуючого - судді Андрюшиної Л.А. при
секретарі Сухановій Я.С., заочно
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Макіївці
цивільну справу за позовом
до державного підприємства
про відшкодування моральної
Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ДП «Макіїввугілля»
про відшкодування моральної шкоди,
мотивуючи свої вимоги тим, що він
перебував з відповідачем у трудових
правовідносинах з 1999 року. Загальний
стаж його роботи складає 25 років 7
місяців. 23.08.2012 року підприємством було
проведено розслідування хронічного
професійного захворювання та
складаний акт розслідування
професійного захворювання за формою
П-4. Працюючи в підземних умовах праці,
він підвергався довготривалому впливу
комплексу шкідливих виробничих
факторів: пил фіброгенної дії,
виробничий шум, тяжкість та
напруженість праці, локальна вібрація,
несприятливий мікроклімат. Під час
огляду МСЕК у жовтні 2012 року йому
встановлено третю групу інвалідності
та 30% втрати професійної
працездатності, а також встановлений
діагноз: хронічна вертеброгенна
поперекова - крижова радикулопатія з
больовим, м»язво - тонічним
лівостороннім корінцевим синдромом.
Він неодноразово проходить лікування з
приводу постійного болю в поперековому
відділі хребта, розпираючий,
стискаючий біль, тупий, ниючий, який
підсилюється при зміні положення тіла,
зміни погоди, постійне відчуття
скутості в попереку, обмеження рухів,
посилення болю при кашлі, чханні, болі,
оніміння, відчуття подкошеності при
ходьбі, судоми в литкових м'язах ніг,
утруднення при ходьбі. Отримавши на
виробництві професійне захворювання,
вважає, що йому спричинена моральна
шкода, оскільки він відчуває фізичний
біль, емоційні хвилювання. Часто він
звертається до лікарів та проходить
курси лікування, але його здоров»я не
поліпшується, також він змушений
докладати додаткові зусилля для
утримання своєї сім»ї. Виходячи з
вищевикладеного, в зв»язку з
ушкодженням його здоров»я змінився
його ритм життя, на теперішній час він
звертається до лікарів, проходить
огляди, отримує консультації у
спеціалістів, простоює у чергах в
лікарнях та аптеках. Враховуючи
викладене, а також той факт, що
спричинення йому моральної шкоди
носить тривалий характер, вважає, що
він має всі законні підстави вимагати у
відповідача відшкодування йому
моральної шкоди. Його здоров»я не
поновлено. Враховуючи тяжкість та
характер професійного захворювання,
фізичний біль та відсутність активного
життя, з урахуванням ступеню стійкої
втрати працездатності - 30% та третю
групу інвалідності, розмір спричиненої
йому моральної шкоди він оцінює у сумі
відповідача ДП «Макіїввугілля» на його
Позивач ОСОБА_1 в судове
засідання не з»явився. Про день та час
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, у
встановленому законом порядку. Суду
надав заяву з проханням справу
розглянути без його участі. Позовні
вимоги підтримує в повному обсязі. Не
заперечує проти ухвалення заочного
рішення.

Представник відповідача ДП
«Макіїввугілля» в судове засідання не
з'явився, та від нього не надійшло
повідомлення про причини неявки. Про
день та час розгляду справи
представник відповідача був
повідомлений своєчасно та належним
чином, у встановленому законом порядку,
про що свідчить розписка в отриманні
судової повістки, яка мається в
матеріалах справи, в зв'язку з чим, суд
відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов
до висновку про можливість ухвалення
заочного рішення на підставі наявних у
справі доказів, проти чого позивач в
своїй письмовій заяві не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні, та підтверджено копією
трудової книжки, позивач ОСОБА_1
перебував у трудових правовідносинах з
відповідачем з 22.11.1999 року, та був
звільнений з ВП «Шахта ім. Леніна» ДП
«Макіїввугілля» 09.09.2012 року, в зв»язку з
виявленою невідповідністю працівника
виконуваній роботі внаслідок стану
здоров», на підставі п.2 ст. 40 КЗпП
України/а.с.4-5/.

Відповідно до акту розслідування
причин виникнення хронічного
професійного захворювання від 23.08.2012
року, складеного за формою П-4 та
затвердженого 23.08.2012 року, встановлено,
що працюючи в підземних умовах праці,
ОСОБА_1 підвергався впливу комплексу
шкідливих виробничих факторів:
тривалий вплив в процесі трудової
діяльності в підземних умовах на
організм тяжкої фізичної праці, пил
фіброгенної дії, виробничий шум,
локальна вібрація, тяжкість праці,
напруженість праці, несприятливий
мікроклімат, та йому встановлений
діагноз: хронічна вертеброгенная
поперекова - крижова радикулопатія з
больовим, м»язво - тонічним,
лівостороннім корінцевим
синдромом/а.с.6-7/.

Згідно наданих суду довідок про
результати визначення ступеня втрати
професійної працездатності у
відсотках, потреби у додаткових видах
допомоги серії 10 ААА №132211 від 12.09.2012
року, та довідок до акту огляду МСЕК
серії ААВ №492442, і серії 10 ААБ №385397
вбачається, що позивачу ОСОБА_1 при
первинному огляді 12.09.2012 року
встановлено третю групу інвалідності
та 30% втрати професійної
працездатності вперше по професійному
захворюванню, та при повторному огляді
30.10.2013 року також було визначено 30%
втрати професійної працездатності у
зв»язку з професійним захворюванням,
та встановлена третя група
інвалідності строком до 01.11.2015
року/а.с.8,9/.

Згідно довідки про підтвердження
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки, або
відповідних записів у ній від 18.04.2012
року, підтверджується трудовий стаж
позивача ОСОБА_1 у підземних умовах
праці/а.с.10/.

З виписки з історії хвороби та
епікризів медичних установ, наданих
позивачем, вбачається, що позивач
ОСОБА_1 внаслідок професійного
захворювання неодноразово проходив
курси лікування в медичних
установах/а.с.11-15/.

Таким чином, оскільки вперше
втрата професійної працездатності
позивачеві ОСОБА_1 була встановлена
МСЕК 12.09.2012 року, суд приходить до
висновку, що до даних правовідносин
слід застосувати вимоги положень
закону, що регулюють трудові
правовідносини, оскільки на час
виникнення у позивача права на
відшкодування моральної шкоди,
внаслідок отриманого професійного
захворювання, діючим законодавством
передбачається обов»язок роботодавця
відшкодувати моральну шкоду.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Оцінюючи надані по справі докази, у
їх сукупності, суд вважає доведеним той
факт, що позивач ОСОБА_1 під час
виконання трудових обов'язків отримав
професійне захворювання, внаслідок
чого йому заподіяно моральну шкоду,
оскільки було ушкоджено його здоров'я.
У зв'язку з отриманим професійним
захворюванням позивач визнаний
інвалідом 3-ї групи, тривалий час
відчуває фізичний біль, страждання та
емоційні переживання, потребує
постійного лікування. Крім того, він
позбавлений можливості займатися
фізичною працею. Внаслідок
професійного захворювання змінився
його звичайний спосіб життя, оскільки
він вимушений звертатися в лікувальні
заклади, проходити курси лікування,
робити обстеження, отримувати
консультації спеціалістів, в зв»язку з
чим він випробовує моральні страждання
та повинен додавати додаткових зусиль
для організації свого життя, що є
підставою для відшкодування моральної
шкоди.

Визначаючи розмір суми, що
підлягає стягненню з відповідача в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
суд враховує характер заподіяної
шкоди, відсоток втрати працездатності
(30%), характер захворювання,
неможливості відновлення професійної
працездатності і належного стану
здоров»я, тяжкість вимушених змін в
житті позивача, обсяг та глибини
фізичних та моральних страждань, яких
зазнав та продовжує зазнавати позивач
та виходячи з принципів розумності,
виваженості і справедливості, суд
вважає за можливе стягнути на користь
позивача в рахунок відшкодування
заподіяної моральної шкоди 9000грн.,
оскільки приходить до висновку, що саме
така сума буде розумною, справедливою,
необхідною і достатньою для
відшкодування заподіяної моральної
шкоди у даному конкретному випадку.

Керуючись ст. 237-1 КЗпП України, ст.
ст. 10,11,60,88,209,212,213-215,218,224-226 ЦПК України,
суд ,-

В И Р І
Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з державного підприємства
«Макіїввугілля» на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
9000грн./дев»ять тисяч/ грн..

Стягнути з державного підприємства
«Макіїввугілля» на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60грн..

Заочне рішення може бути
переглянуто судом шляхом подання
письмової заяви відповідачем до
районного суду протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10-ти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
Андрюшина Л.А.