АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/4910/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: Кізюн Л.І.
Доповідач - Ратнікова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду місті Києва
в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Р.Д.

при секретарі - Калініній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» Кохановського
ВадимаСергійовича на рішення
Солом'янського районного суду міста
Києва від 30 січня 2014 року в цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л
а:

Рішення Солом'янського районного суду
міста Києва від 30 січня 2014 року
Публічному акціонерному товариству
«Альфа-Банк» відмовлено в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_5 про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
представник позивача Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
Кохановський ВадимСергійович
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просив рішення
Солом'янського районного суду міста
Києва від 30 січня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зазначає, що з наявних в
матеріалах справи доказів вбачається,
що Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк» є правонаступником усіх
прав та обов'язків Публічного
акціонерного товариства «Сведбанк» у
відносинах з відповідачем за кредитним
договором №2706/1207/71-612 від 27.12.2007 року,
які перейшли до нього на підставі
договору купівлі-продажу прав вимоги.
За умовами вказаного договору
Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк» отримало всі права вимоги
продавця у якості кредитора до
позичальників, а також до осіб, які
надали забезпечення, за договорами
забезпечення, включаючи будь-які та всі
права вимоги та засоби захисту прав,
які доступні продавцю щодо виконання
позичальниками та/або особами, які
надали забезпечення, будь-яких своїх
обов'язків за кредитними договорами та
договорами забезпечення. Проте, судом
1-ї інстанції не взято до уваги даних
фактів та безпідставно відмовлено в
задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_7 проти
доводів апеляційної скарги
заперечував, посилаючись на те, що вони
є безпідставними, а рішення суду першої
інстанції повністю відповідає вимогам
закону.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» в судове
засідання не з'явився, про день та час
слухання справи судом повідомлений у
встановленому законом порядку. Надав
суду клопотання про відкладення
розгляду справи на іншу дату, у зв'язку
з великою завантаженістю. Будь-яких
доказів на підтвердження даних
обставин суду не надав, а тому, колегія
суддів вважає можливим слухати справу
у відсутності представника ПАТ «
Альфа-Банк».

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова,
установа зобов'язується надати грошові
кошти /кредит/ позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 27 грудня 2007 року
між Відкритим акціонерним товариством
«Сведбанк» та ОСОБА_8 було укладено
кредитний договір №2706/1207/71-612,
відповідно до умов якого, банк надав
позичальнику кредит в сумі 150 000 доларів
США зі сплатою 11,9% річних і погашенням
згідно умов вказаного договору. Строк
дії договору до 27 грудня 2037 року.
Кредитні кошти позичені для здійснення
позичальником розрахунків по договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Для забезпечення виконання
позичальником зобов'язань, взятих на
себе за кредитним договором №2706/1207/71-612,
27 грудня 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством «Сведбанк» та
ОСОБА_8 було укладено іпотечний договір
№2706/1207/71-612-z1, відповідно до умов якого,
ОСОБА_8 передала Відкритому
акціонерному товариству «Сведбанк» в
іпотекунерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1.

В подальшому до кредитного договору
№2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року були
внесені зміни відповідно до
договорів: №1, №2 від 25.12.2009 року та №3
від 08.08.2011 року.

Правонаступником Відкритого
акціонерного товариства «Сведбанк» є
Публічне акціонерне товариство
«Сведбанк».

08.08.2011 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було
укладено договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1.

Цього ж дня, 08.08.2011 року між Публічним
акціонерним товариством «Сведбанк» та
ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було укладено договір
про переведення боргу, відповідно до
умов якого, усі права та обов'язки
позичальника ОСОБА_8 по кредитному
договору №2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007
року перейшли до ОСОБА_5.
Заборгованість, яка виникла на
підставі кредитного договору
становить 158 666,61 долари США.

В свою чергу, 08.08.2011 року між Публічним
акціонерним товариством «Сведбанк» та
ОСОБА_5 було укладено договір №4 про
внесення змін до кредитного договору
№2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року,
відповідно до умов якого, банк має
право надати позичальнику грошові
кошти у вигляді кредиту в розмірі 157 472,02
долари США на строк по 27.12.2037 року
включно зі сплатою 12,54% річних.

Також, 08.08.2011 року між Публічним
акціонерним товариством «Сведбанк» та
ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було укладено договір
про внесення змін до іпотечного
договору №2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007
року, відповідно до умов якого, ОСОБА_5
набуває повний правовий статус
іпотекодавця за вказаним іпотечним
договором, має всі права за іпотечним
договором та несе всі обов'язки за
іпотечним договором, що існували до
набуття ним права власності на предмет
іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, в
цілому.

09.08.2011 року між Публічним акціонерним
товариством «Сведбанк» та ОСОБА_5 було
укладено договір №5 про внесення змін
до кредитному договору №2706/1207/71-612 від 27
грудня 2007 року, яким, зокрема, сторони
домовилися, що позичальник сплачує
банку відсотки за користування
кредитом у розмірі: 12,54% річних за
період від дати укладення договору по
09.08.2011 року включно, 7% річних за період
користування кредитом з 10.08.2011 року по
09.05.2012 року, 10% річних за період
користування кредитом з 10.05.2012 року по
09.05.2013 року, 13,91% річних за період
користування кредитом з 10.05.2013 року по
27.12.2037 року.

Судом також встановлено, що 25 травня 2012
року між Публічним акціонерним
товариством «Сведбанк» та Публічним
акціонерним товариством «Дельта-Банк»
було укладено договір купівлі-продажу
прав вимоги, відповідно до умов якого
Публічне акціонерне товариство
«Дельта-Банк» отримало всі права
вимоги продавця у якості кредитора,
зокрема, за кредитним договором
№2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року, із
змінами та доповненнями, укладеним між
Публічним акціонерним товариством
«Сведбанк» та ОСОБА_5. За даним
договором Публічне акціонерне
товариство «Дельта-Банк» отримало всі
права вимоги продавця у якості
кредитора до позичальників, а також до
осіб, які надали забезпечення, за
договорами забезпечення, включаючи
будь-які та всі права вимоги та засоби
захисту прав, які доступні продавцю
щодо виконання позичальниками та/або
особами, які надали забезпечення,
будь-яких своїх обов'язків за
кредитними договорами та договорами
забезпечення.

В свою чергу, 15.06.2012 року між Публічним
акціонерним товариством «Дельта-Банк»
та Публічним акціонерним товариством
«Альфа-Банк» було укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги,
відповідно до умов якого Публічне
акціонерне товариство «Альфа-Банк»
отримало всі права вимоги продавця у
якості кредитора, зокрема, за кредитним
договором №2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007
року, із змінами та доповненнями,
укладеним між Публічним акціонерним
товариством «Сведбанк» та ОСОБА_5.

14.11.2012 року Публічним акціонерним
товариством «Альфа-Банк» на адресу
ОСОБА_5 було надіслано іпотечну вимогу,
якою останнього було повідомлено про
те, що Публічне акціонерне товариство
«Сведбанк» відступило на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта-Банк», в свою чергу Публічне
акціонерне товариство «Дельта-Банк»
відступило на користь Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
всі права кредитора за кредитним
договором №2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007
року. Повідомлено про наявність
заборгованості за кредитним договором
№2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року в
розмірі 163 512,41 долари США, що за курсом
НБУ становить 1 306 954,69 грн. Також
попереджено, що якщо у строк,
встановлений ст.35 Закону України «Про
іпотеку», заборгованість за вказаним
кредитним договором не буде погашеною,
то банк зверне стягнення на предмет
іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

Оскільки ОСОБА_5 свої обов'язки за
кредитним договором належним чином не
виконує, що призвело до виникнення
заборгованості, то банкзвернувся до
суду з позовною заявою про погашення
заборгованості ОСОБА_5 перед Публічним
акціонерним товариством «Альфа-Банк»
за кредитним договором №2706/1207/71-612 від
27.12.2007 року на загальну суму 1 403 215,35 грн.,
в тому числі: заборгованість за
кредитом в сумі 1 247 661,58 грн.,
заборгованість за відсотками - 144 839,95
грн., заборгованість по пені - 10 713,82 грн.,
шляхом звернення стягнення на предмети
іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_5, шляхом проведення прилюдних
торгів за початковою ціною,
встановленою на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Відмовляючи Публічному акціонерному
товариству «Альфа-Банк» в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_5 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, суд 1-ї
інстанції посилався на те, що позивачем
не надано суду належних та допустимих
доказів переходу права вимоги від
Публічного акціонерного товариства
«Сведбанк» до Публічного акціонерного
товариства «Дельта-Банк», та від
Публічного акціонерного товариства
«Дельта-Банк» до Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»,
а тому правових підстав для
задоволення позовних вимог немає.

З таким висновками суду 1-ї інстанції
колегія суддів погодитись не може і
доводи апеляційної скарги вважає
обґрунтованими, виходячи з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 512 ЦК України
встановлено, що кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою
внаслідок: 1) передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги); 2)
правонаступництва; 3) виконання
обов'язку боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем); 4)
виконання обов'язку боржника третьою
особою. Кредитор у зобов'язанні може
бути замінений також в інших випадках,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі та на умовах, що були на момент
переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Пунктом 2.1. договору купівлі-продажу
прав вимоги від 15.06.2012 року встановлено,
що продавець Публічне акціонерне
товариство «Дельта-Банк» продає
(відступає) права вимоги та передає їх
покупцю Публічному акціонерному
товариству «Альфа-Банк», а покупець
погоджується купити права вимоги,
приймає їх і сплачує загальну
купівельну ціну.

Відповідно до п.2.3 договору
купівлі-продажу прав вимоги від 25
травня 2012 року права вимоги переходять
від продавця до покупця з моменту
підписання акту приймання-передачі
прав вимоги.

Таким чином, за умовами даного договору
Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк», як новий кредитор набуло
права вимоги до ОСОБА_5 за кредитним
договором №2706/1207/71-612 від 27.12.2007 року з
моменту підписання Публічним
акціонерним товариством «Альфа-Банк»
та Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» акту приймання-передачі
права вимоги, тобто з 15.06.2012 року.

Відповідно до п.2 ст.516 ЦК України, якщо
боржник не був письмово повідомлений
про заміну кредитора у зобов'язанні,
новий кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку перед первісним кредитором є
належним виконанням.

З матеріалів справи також вбачається,
що 14.11.2012 року Публічним акціонерним
товариством «Альфа-Банк» на адресу
ОСОБА_5 було надіслано іпотечну вимогу,
якою останнього було повідомлено про
те, що Публічне акціонерне товариство
«Сведбанк» відступило на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта-Банк», в свою чергу Публічне
акціонерне товариство «Дельта-Банк»
відступило на користь Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
всі права кредитора за кредитним
договором №2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007
року.

З наведеного вбачається, що первісний
кредитор Публічне акціонерне
товариство «Сведбанк» втратило право
вимагати стягнення заборгованості за
кредитним договором №2706/1207/71-612 від 27
грудня 2007 року на свою користь
внаслідок відступлення (передачі) усіх
своїх прав новому кредитору Публічному
акціонерному товариству «Дельта-Банк»,
який у свою чергу відступив свої права
за даним кредитним договором
Публічному акціонерному товариству
«Альфа-Банк», з 15.06.2012 року.

Суд 1-ї інстанції не взяв до уваги
вказані факти, та прийшов до
помилкового висновку про те, що
Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк» є неналежним позивачем в
даній справі.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

За умовами кредитного договору
№2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року боржник
зобов'язаний повністю повернути
кредитні ресурси до 27.12.2037 р., починаючи
з 10.09.2011 року шляхом здійснення
фіксованих платежів в сумі 1091,24 доларів
США у чітко встановлений даним
договором термін до 10 числа кожного
місяця; починаючи з 10.06.2012 року - 1408,32
долари США; починаючи з 10.06.2013 року - 1852,12
долари США.

ОСОБА_5 свої обов'язки за кредитним
договором належним чином не виконував,
що призвело до виникнення
заборгованості по кредитному договору.

Загальна сума заборгованості ОСОБА_5
складає 1 403 215,35 грн., в тому числі:
заборгованість за кредитом в сумі 1 247
661,58 грн., заборгованість за відсотками -
144 839,95 грн., заборгованість по пені - 10
713,82 грн.. Вказану заборгованість на
вимогу банку відповідач у
добровільному порядку не погасив.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про
іпотеку» іпотечний договір є похідною
угодою, яка укладається для
забезпечення виконання іншої угоди,
зокрема кредитного договору, і не може
існувати самостійно.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України
«Про іпотеку» за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачено
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

В силу вимог ч.1 ст.35 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання вказаних вимог Закону 14.11.2012
року Публічним акціонерним
товариством «Альфа-Банк» на адресу
ОСОБА_5 було надіслано вимогу про
усунення порушень. Проте, вказані у
вимогах порушення відповідачами
усунуто не було.

Відповідно до ч.1 ст.33, ст.39 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки; передбачено звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі рішення суду.

Пунктом 11 договору іпотеки від 27 грудня
2007 року встановлено, що у випадку
невиконання іпотекодавцем основного
зобов'язання повністю або частково
іпотекодержатель має право звернуть
стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 свої
обов'язки за кредитним договором
№2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року
належним чином не виконує, що призвело
до виникнення заборгованості, а тому у
позивача наявні всі правові підстави
для звернення стягнення
заборгованості за договором кредиту на
предмет іпотеки, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_5.

Оцінивши в сукупності докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення Солом'янського районного суду
міста Києва від 30 січня 2014 року про
відмову Публічному акціонерному
товариству «Альфа-Банк» в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_5 про звернення
стягнення заборгованості по кредиту на
предмет іпотеки підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог та
звернення стягнення заборгованості
ОСОБА_5 перед Публічним акціонерним
товариством «Альфа-Банк» за кредитним
договором №2706/1207/71-612 від 27.12.2007 року на
загальну суму 1 403 215,35 грн. на предмет
іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 60,50 кв.м., що
належить на праві власності ОСОБА_5, на
підставі договору-купівлі продажу
квартири, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 08.08.2011
року, за реєстровим №2850, шляхом
проведення прилюдних торгів за
початковою ціною, встановленою на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
стягнути з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» витрати по сплаті
судового збору в сумі 3 441 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу представника
позивача Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» Кохановського
Вадима Сергійовича задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду
міста Києва від 30 січня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення
наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
перед Публічним акціонерним
товариством «Альфа-Банк» () за кредитним договором №2706/1207/71-612
від 27.12.2007 року на загальну суму 1 403 215,35
грн., в тому числі: заборгованість за
кредитом в сумі 1 247 661,58 грн.,
заборгованість за відсотками - 144 839,95
грн., заборгованість по пені - 10 713,82 грн.,
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 60,50 кв.м., що належить
на праві власності ОСОБА_5, на підставі
договору-купівлі продажу квартири,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_9 08.08.2011 року, за реєстровим
№2850, шляхом проведення прилюдних
торгів за початковою ціною,
встановленою на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
() витрати по сплаті
судового збору в сумі 3 441 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий :
Судді: