У Х В А Л А

Іменем України

25 квітня 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі: головуючого судді - Парій О.В.,

при секретарі -
Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Бердянського
міськрайонного суду заяву Приватного
підприємства «Молжитлобуд» про
перегляд заочного рішення від 06 лютого
2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

ПП «Молжитлобуд» звернулося до
суду з заявою, в якій просить скасувати
заочне рішення Бердянського
міськрайонного суду від 06 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Приватного підприємства «Молжитлобуд»
про стягнення середнього заробітку за
час затримки розрахунку після
звільнення, а також ухвалити нове
рішення по суті вимог, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити. В заяві зазначено, що
підприємство не мало можливості
направити представника в судове
засідання, оскільки представник ОСОБА_2
06 лютого 2014 року перебувала в судових
засіданнях, які призначені на цю ж дату.
Вказує, що судом невірно визначений
розмір середньої заробітної плати,
оскільки згідно довідки про доходи
позивача від 22.04.13 року № 41 його
середньоденна заробітна плата
дорівнює 25,05 грн., а не 92,09 грн. та за 6
місяців 17 роб.днів повинна становити
3582,15 грн.. Також зазначає, що судом не
враховано обов'язок підприємства по
сплаті податків та зборів та затримка з
виплати позивачу заробітної плати
становила всього два дні (з 21.08.12 р. по
23.08.12р.). Вказує, що додаткові суми були
нараховані підприємству в порядку ст.
170 КЗпП України, що не є заробітною
платою.

В судовому засіданні представник
заявника за дорученням ОСОБА_2 заяву
підтримала.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 просить в задоволенні заяви
відмовити. Зазначив, що рішенням суду
від 12 липня 2013 року з підприємства на
його користь стягнуто відповідні суми.
До цього часу відповідач рішення суду
не виконав. Рішенням суду встановлено
середній заробіток за день в розмірі
92,09 грн., платіжні відомості суду не
надавалися. Вказує, що відповідач міг
направити до суду іншого представника.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України
заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Згідно ч. 3 ст. 231 ЦПК України у
результаті розгляду заяви про перегляд
заочного рішення суд може своєю
ухвалою: 1) залишити заяву без
задоволення; 2) скасувати заочне
рішення і призначити справу до
розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення Бердянського міськрайонного
суду від 06 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Приватного
підприємства «Молжитлобуд» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку після звільнення,
позов задоволено, стягнуто з ПП
«Молжитлобуд» на користь ОСОБА_1
середній заробіток за затримку
розрахунку при звільненні за період з 13
липня 2013 року по 06 лютого 2014 року за 6
місяців та 17 робочих днів в розмірі 13169
(тринадцять тисяч сто шістдесят
дев'ять) гривень 29 (двадцять дев'ять)
копійок, а також на користь держави
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) гривень 60 (шістдесят) копійок.

В даному рішенні зазначено про те,
що середній заробіток позивача за
місяць становив 1933,96 грн., та за день -
становив 92,09 грн.. Вказаний висновок
зроблений відповідно до рішення
Бердянського міськрайонного суду від 12
липня 2013 року у справі № 310/2333/13-ц за
позовом ОСОБА_1 до ПП «Молжитлобуд» про
стягнення допомоги з тимчасової
непрацездатності, середнього
заробітку за час виконання нижче
оплачуваної роботи, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, відшкодування
моральної шкоди. Вказана обставина не
підлягає доказуванню на підставі ч. 3
ст. 61 ЦПК України.

Отже, доводи відповідача про
невірний розрахунок судом середньої
заробітної плати, яка, на його думку,
повинна становити 25,05 грн. за день, суд
вважає таким, що не є доказом, який має
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Посилання відповідача про
неврахування при винесенні рішення
сплати підприємством обов'язкових
платежів та зборів суд також не приймає
до уваги, оскільки в рішенні стягнуто
середній заробіток виходячи з розміру
середньої заробітної плати позивача та
чітко зазначено суму, яка підлягає
стягненню. Суду не надано доказів про
обов'язковість сплати податків та
зборів зі стягнутої суми саме
відповідачем. Крім цього, в разі
виникнення зазначеного питання при
виконанні даного рішення, дане питання
можливо вирішити відповідно до вимог
Розділу VІ ЦПК України.

Доводи відповідача про існування
затримки розрахунку при звільненні
перед ОСОБА_1 всього за два дні з 21.08.12 р.
по 23.08.12 р. суд не приймає до уваги,
оскільки рішенням суду від 12 липня 2013
року у справі № 310/2333/13-ц за позовом
ОСОБА_1 до ПП «Молжитлобуд» про
стягнення допомоги з тимчасової
непрацездатності, середнього
заробітку за час виконання нижче
оплачуваної роботи, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, відшкодування
моральної шкоди, встановлено затримку
розрахунку не за два дні серпня місяця
2012 року по заробітній платі за серпень
2012 року та з компенсації за
невикористану відпустку, які він
отримав 23 серпня 2012 року, а також за
затримку розрахунку з оплати листків
непрацездатності та середнього
заробітку за час виконання
нежчеоплачуваної роботи за період з 22
серпня 2012 року по 12 липня 2013 року.
Вказаним рішенням стягнуто середній
заробіток в розмірі 20905,13 грн..

Суд також приходить до висновку, що
відповідачем не надано докази, які б
підтверджували поважність причини
неявки представника в судове засідання
06 лютого 2014 року. Надані копії повісток
та копії доручень фізичних осіб на ім'я
ОСОБА_2 суд не приймає до уваги,
оскільки судове засідання у справі
було призначене об 11-00 06 лютого 2014 року
та згідно журналу судового засідання
відбувалося з 11-20 до 11-52 годин. Надана
копія повістки у справі № 310/10775/13-ц
свідчить про виклик представника
ОСОБА_2 в судове засідання на 15-30 цього
дня. Надана копія повістки у справі №
310/10776/13-ц дійсно свідчить про виклик
представника ОСОБА_2 на 11-00 06 лютого 2014
року, проте доказів перебування в
судовому засіданні по даній справі
суду не надано. Крім цього, про
неможливість направлення в судове
засідання іншого представника ПП
«Молжитлобуд» доказів не надало.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що заява про
скасування заочного рішення не
підлягає задоволенню, оскільки судом
не встановлено, що відповідач не
з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, не мають істотного
значення для правильного вирішення
справи.

Вимоги про ухвалення нового
рішення по суті вимог, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити, задоволенню не підлягають,
оскільки предметом розгляду заяви є
перегляд заочного рішення та ч. 3 ст. 231
ЦПК України встановлено, які рішення
приймаються у результаті розгляду
заяви про перегляд заочного рішення, а
саме: 1)залишити заяву без задоволення;
2) скасувати заочне рішення і
призначити справу до розгляду в
загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 67-73, 224-232, 210, 293 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Приватного підприємства
«Молжитлобуд» про перегляд заочного
рішення від 06 лютого 2014 року залишити
без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене
в загальному порядку, встановленому
цим Кодексом. У цьому разі строк,
протягом якого розглядалася заява, не
включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Суддя: О.В.Парій