Пров. № 2/409/77/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд
Луганської області у складі:

головуючого судді:
О.Ю.Максименко

при секретарі:
В.М.Бондаренко

за участю позивача:
ОСОБА_1

за участю представника позивача:
ОСОБА_2

за участю представника
відповідача: Г.О.Малик

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Білокуракине
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Держземагенства
у Луганській області, Білокуракинської
районної державної адміністрації
Луганської області та
Лозно-Олександрівської селищної ради
Білокуракинського району Луганської
області про встановлення факту
прийняття спадщини та права на
земельну частку (пай) в порядку
спадкування за законом, -

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Головного управління
Держземагенства в Луганській області,
Білокуракинської районної державної
адміністрації Луганської області та
Лозно-Олександрівської селищної ради
Білокуракинського району Луганської
області про встановлення факту
прийняття спадщини та права на
земельну частку (пай) в порядку
спадкування за законом.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її
мати - ОСОБА_4, яка була членом
колишнього КСП "Заріччя"
Білокуракинського району Луганської
області та значиться в списках за №257 в
списках до державного акту на право
колективної власності на землю по КСП
"Заріччя" ЛГ № згідно рішення
Білокуракинської районної ради від
20.04.1995 року №26, зареєстрований в книзі
записів державних актів на право
колективної власності від 27.12.1995 року
та видано 19.02.1996 року. Її мати була
внесена до списків на отримання
сертифікату на право на земельну
частку (пай) по КСП "Заріччя" за №10, але
не отримала сертифікат по причині
смерті. Розмір паю складає 8,81 ум.кад.га
сільськогосподарських угідь. Проте те,
що її мати була внесена до списків по
паюванню земель, вона не знала. Після
того, як 2013 році їй стало відомо, що
вона, як спадкоємець, була позбавлена
права на земельну частку (пай), вона
звернулася до відділу Держземагенства
у Білокуракинському районі Луганської
області з проханням про видачу їй
сертифікату на право на земельну
частку (пай), але їй було відмовлено та
запропоновано звернутися до суду.
Спадщину вона фактично прийняла,
оскільки на момент смерті матері
проживала разом з нею та вела спільне
господарство. Це і було підставою для
звернення до суду. В позовній заяві
позивач просить суд встановити факт
того, що вона своєчасно прийняла
спадщину після смерті своєї матері -
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
визнати за нею право на земельну частку
(пай) по колишньому КСП "Заріччя"
Білокуракинського району Луганської
області, яка належала ОСОБА_4,
зобов'язати Білокуракинську районну
державну адміністрацію Луганської
області видати на її ім'я сертифікат на
право на земельну частку (пай) в розмірі
рівному для всіх членів КСП "Заріччя"
Білокуракинського району Луганської
області та зобов'язати Головне
управління Держемагенства у
Луганській області виділити їй
земельну ділянку у розмірі 8,8 ум.кад. га
сільськогосподарських угідь із земель
на території Лозно- Олександрівської
селищної ради Білокуракинського
району Луганської області.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги, просили позов задовольнити.
Представник позивача пояснив, що факт
внесення ОСОБА_4 до списків на
отримання сертифікату на право на
земельну частку (пай) по КСП "Заріччя"
ніким не був оспорений, а тому думка
відповідача про незаконність цього
внесення є необґрунтованою.

Представник відповідача -
Білокуракинської районної державної
адміністрації - в судове засідання не
з'явився, про місце та час розгляду
справи був належним чином
повідомлений, причин неявки суду не
повідомив, заяви про розгляд справи без
його участі до суду не надходило.

Представник відповідача -
Лозно-Олександрівської селищної ради
Білокуракинського району Луганської
області - в судове засідання не
з'явився, попередньо подавши заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник відповідача -
Головного управління Держземагенства
у Луганській області та третьої особи -
відділу Держземагенства у
Білокуракинському районі Луганської
області в судовому засіданні позовні
вимоги не визнала, пояснила, що факт
членства ОСОБА_4 в КСП "Заріччя" на
момент передачі земель з державної у
колективну власність підприємству не
доведений і як наслідок не доведено
право ОСОБА_4 на земельну частку (пай) в
цьому підприємстві. Просила відмовити
в задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши
матеріали справи, докази по справі
кожен окремо та в їх сукупності, вважає,
що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
дочкою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року (а.с. 7-10).

Згідно довідки, наданої відділом
Держземагенства у Білокуракинському
районі Луганської області, ОСОБА_4
значиться в списках за №257 в списках до
державного акту на право колективної
власності на землю по КСП "Заріччя" ЛГ №
згідно рішення Білокуракинської
районної ради від 20.04.1995 року №26,
зареєстрований в книзі записів
державних актів на право колективної
власності від 27.12.1995 року та видано
19.02.1996 року. ОСОБА_4 внесена до списків
на отримання сертифікату на право на
земельну частку (пай) по КСП "Заріччя"
за №10, але не отримала сертифікат по
причині смерті. Розмір паю складає 8,81
ум.кад.га сільськогосподарських
угідь.(а.с.11).

Відповідно до довідки, наданої
Лозно-Олександрівською селищною радою,
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
була зареєстрована та проживала за
адресою: АДРЕСА_1, разом з ОСОБА_1. (а.с.12).

Згідно інформаційної довідки з
спадкового реєстру, інформація у
спадковому реєстрі щодо ОСОБА_4
відсутня (а.с.44-45).

Свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні пояснила, що вона є сусідкою
позивачки та підтвердила, що ОСОБА_1
проживала разом зі своєю матір'ю -
ОСОБА_4 на момент смерті останньої та
після її смерті користувалася її
речами.

Враховуючи, що спадщина після
померлого спадкоємця була відкрита
08.05.1996р. і спадкоємці спадщину прийняли,
застосуванню підлягають норми
Цивільного Кодексу Української СРСР 1963
року.

Згідно ст.. 548 ЦК 1963 р. для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідно до ст.. 549 ЦК 1963р.
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

В ході судового розгляду справи
судом встановлено, що ОСОБА_1 на момент
відкриття спадщини проживала та вела
спільне господарство з своєю матір'ю -
ОСОБА_4, а тому фактично вступила в
управління та володіння спадковим
майном, а саме: пилососом "Тайфун",
телевізором "Фотон" та пральною машиною
"Рига17" (а.с. 13-15), а також, що крім ОСОБА_1
спадкоємців майна, що залишилося після
смерті ОСОБА_4, немає. За таких підстав,
суд вважає можливим визнати за
позивачем право на земельну частку
(пай) по колишньому КСП "Заріччя"
Білокуракинського району Луганської
області, яка належала ОСОБА_4, так як
інших спадкоємців даного майна немає.

Відповідно до п. 24 Постанови
Пленуму ВСУ «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» від 16.04.2004
року № 7, член колективного
сільськогосподарського підприємства
(далі - КСП), включений до списку, що
додається до державного акта на право
колективної власності на землю,
набуває права на земельну частку (пай) з
дня видачі цього акта, і в разі його
смерті успадкування права на земельний
пай здійснюється за нормами ЦК, у тому
числі й у випадку, коли з різних причин
ця особа не отримала сертифікат на
право на земельну частку (пай).
Невнесення до зазначеного вище списку
особи, яка була членом КСП на час
передачі у колективну власність землі,
не може позбавити її права на земельну
частку. При неможливості надати такій
особі земельну частку (пай) з
колективної власності через
відсутність необхідної для цього землі
остання відповідно до пункту 7 Указу
Президента України від 8 серпня 1995 р. №
720/95 "Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" має бути надана із земель
запасу, створеного місцевою радою під
час передачі землі у колективну
власність.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1
слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 548, 549, ЦК УРСР 1963 року, ст.ст 10, 11, 30,
58-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в
повному обсязі.

Встановити факт своєчасного прийняття
ОСОБА_1 спадщини, яка залишилися після
смерті її матері - ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну
частку (пай), яке належало ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Зобов'язати Білокуракинську районну
державну адміністрацію Луганської
області видати на ім'я ОСОБА_1
сертифікат на право на земельну частку
(пай) в розмірі рівному для всіх членів
КСП "Заріччя" Білокуракинського району
Луганської області.

Зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Луганській області
виділити ОСОБА_1 земельну ділянку у
розмірі 8,81 умовних кадастрових
гектарів сільськогосподарських угідь
із земель на території
Лозно-Олександрівської селищної ради
Білокуракинського району Луганської
області.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Луганської області
через Білокуракинський районний суд
Луганської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, а
нез'явившимися відповідачами - в той же
строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Білокуракинського районного
суду

Луганської області
О.Ю.Максименко