Справа № 442/7997/13
Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/1551/14
Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м.
Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області у складі:
головуючого судді - Ванівського О.М.

суддів: Гриновця Б.М., Шашкіної С.А.

при секретарі: Цар М.М.

за участю: апелянта ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3 та його
представника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 25 листопада 2013р. у справі за
заявою ОСОБА_3, заінтересована особа:
Грушівська сільська рада
Дрогобицького району Львівської
області про встановлення факту
постійного проживання у визначеному
місці,-

встановила:

14.11.2013р. ОСОБА_3 звернувся в суд із
заявою про встановлення факту
постійного проживання ОСОБА_5 у АДРЕСА_1
в період з 1984 року по 12 жовтня 2012 року.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 25
листопада 2013р. було встановлення факту
постійного проживання ОСОБА_5 у АДРЕСА_1
в період з 1984 року по 12 жовтня 2012 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та у
задоволенні позовних вимог відмовити,
оскільки вважає, що були порушені її
права як спадкоємця першої черги за
законом після смерті її батька ОСОБА_5
на житловий будинок АДРЕСА_2. Суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи, що мають значення для її
правильного вирішення. Зазначає, що
заявник ОСОБА_3 не мав правових підстав
звертатись із вказаними вимогами, так,
як факт про встановлення якого просив
заявник не має юридичного значення і не
породжує для нього правових наслідків,
оскільки він є спадкоємцем другої
черги, а відтак не надає йому право на
отримання спадщини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, заслухавши пояснення
апелянта на підтримання апеляційної
скарги, заявника ОСОБА_3 та його
представника на її заперечення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про
встановлення факту постійного
проживання у визначеному місці, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_5 був зареєстрований у житловому
будинку АДРЕСА_2 до 1984р., а потім
переїхав і фактично проживав до дня
смерті у АДРЕСА_1. Оскільки, заявник
ОСОБА_3 вступив в управління спадковим
майном(житловий будинок АДРЕСА_2), а
відтак встановлення вказаного факту
необхідно для оформлення спадщини.

Проте, з таким висновком суду
погодитись не можна так як він не
відповідає обставинам справи і вимогам
закону.

Згідно з положеннями статей 55, 124
Конституції України та статті 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 5 «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» роз'яснено, що в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів,
зокрема якщо: згідно з законом такі
факти породжують юридичні наслідки,
тобто від них залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян; встановлення
факту не пов'язується з наступним
вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, при
зверненні до суду із вказаною заявою
ОСОБА_3 посилався на те, що встановлення
факту постійного проживання його брата
ОСОБА_5 у визначеному місці необхідно
йому для оформлення спадщини.

Крім того, зі змісту заяви ОСОБА_3 та
оскаржуваного рішення суду вбачається,
що інших спадкоємців, які б
претендували на спадкове майно, а саме:
житловий будинок АДРЕСА_2 немає.

Однак, в суді апеляційної інстанції
встановлено, що оскаржуваним рішенням
порушуються права ОСОБА_2 як спадкоємця
першої черги за законом після смерті її
батька ОСОБА_5 на житловий будинок
АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 2 ч. 1 ст.
256 ЦПК України суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, якщо згідно із
законом вони породжують юридичні
наслідки.

Згідно з ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під
час розгляду справи у порядку окремого
провадження виникає спір про право,
який вирішується в порядку позовного
провадження, суд залишає заяву без
розгляду і роз'яснює заінтересованим
особам, що вони мають право подати
позов на загальних підставах.

Оскільки, по справі виник спір про
право, то такий повинен вирішуватися в
порядку позовного провадження.

Суд на зазначене уваги не звернув та
помилково розглянув спір в порядку
окремого провадження, а тому ухвалене у
справі судове рішення слід скасувати
та залишити заяву без розгляду,
роз'яснивши ОСОБА_3, що він має право
подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст.303, ч.1 п.2 ст.307, ст. 310, п.1
ст.312, ст.ст.313, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задоволити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 25
листопада 2013р. скасувати.

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа
Грушівська сільська рада
Дрогобицького району Львівської
області про встановлення факту
постійного проживання у визначеному
місці - залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий:
О.М.Ванівський

Судді:
Б.М.Гриновець

С.А.Шашкіна