Справа № 346/1562/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року

м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Веселова В.М.,

секретаря - Максим'юк М.А.,

представника позивача - Безбородько
І.М.

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Коломия
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до
суду з даним позовом, посилаючись на
те, що згідно укладеного договору №
IFXRR011820129 від 27.08.2008 року, відповідач
ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 7 340,64
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Однак, Відповідачем було
порушено умови кредитного договору,
сума кредиту та відсотки систематично
не сплачуються. Згідно розрахунку
заборгованості станом на 13.03.2013 року,
заборгованість відповідача по
вказаному кредитному договору
становить 19 567,28 грн., а саме -

- 18 159,31 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов»язань за договором;

а також штрафи відповідно до пункту 5.3
умов та правил надання банківських
послуг:

- 500.00 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 907,97 грн. - штраф (процентна
ставка).

В судовому засіданні представник
позивача, позовні вимоги підтримав,
просить стягнути з відповідача на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму
заборгованості за кредитним договором
та сплачене державне мито.

Відповідачка в судове засідання
подала заперечення та пояснила, що
позовні вимоги визнає частково. Вона
дійсно отримала кредитні кошти згідно
заяви для придбання ноутбука, і
сплачувала до початку 2009 року
регулярні платежі. Однак в зв`язку з
фінансовими труднощами в березні 2009
року вона порушила умови виконання
своєї заяви, не змогла оплатити
основний борг і на вимогу банку 23
жовтня 2009 року вона передала
співробітнику банку придбане майно,
яке було прийняте по про передачу
заставного майна 23 жовтня 2009 року. Для
його подальшої реалізації, тобто
відносини по предмету отримання
кредитних коштів між нею та банком були
припинені 23 жовтня 2009 року. Однак, з
того часу її не було повідомлено щодо
закриття кредиту чи реалізації майна,
яке вона на вимогу банку передала
працівникам банку для подальшої
реалізації. В судовому засіданні
просила застосувати щодо неї ст.551 ЦК
України.

Розглянувши матеріали позову,
пояснення представника банку та
відповідачки, дослідивши письмові
матеріали справи, суд, приходить до
наступних висновків.

Згідно укладеного договору №
IFXRR011820129 від 27.08.2008 року, відповідач
ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 7 340,64
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Відповідачем було порушено умови
кредитного договору, сума кредиту та
відсотки систематично не сплачуються.
Згідно розрахунку заборгованості
станом на 13.03.2013 року, заборгованість
відповідача по вказаному кредитному
договору становить 19 567,28 грн., а саме -

- 18 159,31 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов`язань за договором;

а також штрафи відповідно до пункту 5.3
умов та правил надання банківських
послуг:

- 500.00 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 907,97 грн. - штраф (процентна
ставка).

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Статтею 629 ЦК України також
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
кредитна установа зобов"язується
надати грошові кошти (кредит) у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України, до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення про договір
позики. Статтею 1050 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася. Стаття 625 ЦК
України зазначає, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Згідно зі ст. 527 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснювати свої права
і виконувати свої обовязки відповідно
до договору. Закінчення строку
договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії
договору.Згідно з ч.5, ст 261 ЦК України за
зобовязаннями, визначеними строком
виконання, перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

У відповідності до ст.551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. Відповідач в
судовому засіданні заявила клопотання
про застосування щодо неї ст.551 ЦК
України. Крім цього, суд бере до уваги
той факт, що позивачем було прийнято
від відповідачки придбаний за кредитні
кошти ноутбук 23 жовтня 2009 року по
відповідному акту, а з змісту позовної
заяви вбачається, що у відповідачки
відсутній борг по основному тілу
кредиту. Відповідно суд приходить до
висновку про можливість застосування
ст.551 ЦК України та про зменшення пені
за несвоєчасність виконання
зобов`язань по договору та нарахованих
штрафів. Відповідно заборгованість
відповідачки перед позивачем, після
застосування умов ст.551 ЦК України
становитиме 500 гривень.

Наведене підтверджується
розрахунком заборгованості за
кредитним договором, копією заяви
позичальника, копією умов надання
споживчого кредиту фізичним особам,
копією довідки про включення до
ЄДРПОУ, копією банківської ліцензії,
копією свідоцтва про реєстрацію
юридичної особи, копією паспорта та
ідентифікаційного коду,запереченням
відповідачки та копією акта.

Аналізуючи зібрані докази, суд
вважає, що позовні вимоги знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні,
доведені та підлягають до часткового
задоволення.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 526,625,629,1050,1054 ЦК
України, ст.ст.213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги,50, , р/р 3111,
МФО 305299) заборгованість за договором №
IFXRR011820129 від 27.08.2008 року - в розмірі 500
гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги,50, , р/р 0001,
МФО 305299) 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
до апеляційного суду
Івано-Франківської області може бути
подана протягом десяти днів, з дня
проголошення рішення через
Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: Веселов В. М.