Ухвала

іменем україни

09 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кафідової О.В.,

суддів: Висоцької В.С.,
Коротуна В.М.,

Попович О.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Галицької районної адміністрації,
Львівського міського комунального
підприємства «Айсберг» про
зобов'язання вчинити дії, за касаційною
скаргою Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
на заочне рішення Галицького районного
суду м. Львова від 07 грудня 2011 року та
рішення апеляційного суду Львівської
області від 15 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із указаним позовом до
відповідачів про зобов'язання останніх
провести капітальний ремонт будинку
АДРЕСА_1, в обґрунтування якого
зазначила, що вона проживає у
зазначеному будинку, в якому вже понад
30 років не проводився поточний
ремонт, у зв'язку з чим будинок
знаходиться в аварійному стані і
потребує капітального ремонту, однак
відповідачами жодних дій щодо цього не
вчиняється.

Заочним рішенням Галицького районного
суду м. Львова від 07 грудня 2011 року
позов ОСОБА_3 задоволено, зобов'язано
Галицьку районну адміністрацію
Львівської міської ради та Львівське
міське комунальне підприємство
«Айсберг» (далі - ЛМКП «Айсберг»)
забезпечити проведення капітального
ремонту будинку АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 15 жовтня 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким у
позові ОСОБА_3 до ЛМКП «Айсберг» в
частині зобов'язання провести
капітальний ремонт відмовлено.

У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі представник
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради, мотивуючи
свою вимогу порушенням судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати заочне рішення
Галицького районного суду м. Львова від
07 грудня 2011 року та рішення
апеляційного суду Львівської області
від 15 жовтня 2013 року, ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що відповідно до
висновків з обстеження технічного
стану конструкцій квартири АДРЕСА_1 та
визначення подальшої експлуатаційної
придатності встановлено, що фактичний
термін експлуатації будинку становив
120 років. Несучі конструкції квартири
АДРЕСА_1 знаходяться в аварійному
стані, інші конструкції (вікна, двері,
підлоги та ін.) знаходяться в
незадовільному стані;
об'ємно-планувальні,
санітарно-гігієнічні рішення та
інженерно-технічне устаткування
приміщень обстежуваної квартири
АДРЕСА_1 на час обстеження не
відповідають вимогам чинних
нормативних документів і підлягають
капітальному ремонту; аварійна
квартира АДРЕСА_1, сусідні квартири та
АДРЕСА_1 в цілому підлягають
капітальному ремонту.

Задовольняючи позовні вимоги в повному
обсязі, суд першої інстанції виходив з
того, що районні адміністрації через
житлово-експлуатаційні контори
здійснюють керівництво житловим
господарством району, забезпечують
належний технічний стан, капітальний
та поточний ремонт житлового фонду, що
знаходиться у їх віданні.

Крім того, чинним законодавством
передбачена періодичність планово-
попереджувальних ремонтів в будинках,
зокрема, поточний профілактичний
ремонт - через 3 роки, вибірковий ремонт
- через 6 років, капітальний вибірковий
ремонт - через 30 років.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині зобов'язання ЛМКП
«Айсберг» провести капітальний ремонт
та відмовляючи у задоволенні даних
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що на
відповідача ЛКП «Айсберг» не покладено
обов'язку щодо проведення капітального
ремонту комунального майна, а лише
подавання проекту титульного списку
об'єктів капітального ремонту
житлового фонду для департаменту
житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради.

Проте з такими висновками судів
попередніх інстанцій погодитись не
можна, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4.2.14 Положення про
Галицьку районну адміністрацію
Львівської міської ради та її
структури, затвердженого рішенням
виконавчого комітету Львівської
міської ради від 06 січня 2012 року,
до повноважень районної адміністрації
віднесено формування титульних
списків об»єктів капітального ремонту
житлового фонду для департаменту
житлового господарства та
інфраструктури міської ради і
здійснення контролю та нагляду за його
проведенням.

Як вбачається з матеріалів справи,
зазначений будинок включений до
титульного списку для проведення
капітального ремонту та представником
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради не
заперечується факт того, що він
потребує капітального ремонту.

Враховуючи наведене, суди на зазначене
не звернули уваги, не встановили
фактичні обставини, які мають значення
для правильного вирішення справи,
судові рішення не відповідають вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для їх скасування
із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
задовольнити частково.

Заочне рішення Галицького районного
суду м. Львова від 07 грудня 2011 року в
частині зобов'язання Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради щодо проведення
капітального ремонту будинку
АДРЕСА_1 та рішення апеляційного суду
Львівської області від 15 жовтня 2013 року
в частині залишення без змін рішення
суду першої інстанції скасувати,
справу в цій частині направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.В.
Кафідова

Судді:

В.С. Висоцька

В.М. Коротун

О.В. Попович

О.В. Ступак