Справа № 254/522/14-ц
Провадження № 2/254/648/2014
Будьоннівський районний суд м.
Головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Будьоннівської районної у м.
Донецьку ради, третя особа - 9-та
донецька державна нотаріальна контора
про визнання права власності в порядку
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом про визнання права власності
на домоволодіння АДРЕСА_1 з надвірними
спорудами в порядку спадкування.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік
позивача - ОСОБА_2, про що 06 грудня 2012
року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану
Будьоннівського районною управління
юстиції у м, Донецьку складено
відповідний актовий запис за № 1157.
Після його смерті залишилося спадкове
майно - житловий будинок з надвірними
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1. За
життя ОСОБА_2 не зареєстрував у
встановленому порядку право власності
на спадковий будинок за вказаною
адресою. Земельна ділянка площею 360
кв.м. для будівництва житлового будинку
була надана ОСОБА_2 виконкомом
Пролетарської райради депутатів
трудящих м. Сталіно під забудову. Як
вбачається з витягу із рішення
виконкому Пролетарської райради
депутатів трудящих м. Сталіно від 23
лютого 1960 року, ОСОБА_2 був наділений
земельною ділянкою для
індивідуального будівництва, площею 360
кв.м. відповідно до указу Президії
Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948
року та було йому було запропоновано
укласти договір з комунальним відділом
виконкому Пролетарської райради,
нотаріально його засвідчити у
встановленому законом порядку,
будівництво здійснювати строго у
відповідності із договором та проектом
забудови. За договором про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку на
праві приватної власності з кількістю
кімнат від однієї до п'яти включно від 17
березня 1960 року, відділом комунального
господарства Пролетарської ради
депутатів трудящих було надано ОСОБА_2
на праві безстрокового користування
земельну ділянку по АДРЕСА_2, загальною
площею 360 кв.м. Вказаний договір
був підписаний сторонами, нотаріально
засвідчений та зареєстрований у
Пролетарському райкомунгоспі 07 квітня
1960 року за № 124. Рішенням виконкому
Будьоннівської районної в м. Донецьку
ради від 30.10.2002 року № 580 був
затверджений акт прийняття житлового
будинку літерою А-1 та самовільно
зведену житлову прибудову літерою А1-1
по АДРЕСА_1, житловою площею 34 кв. м.,
корисною площею 60 кв м,. та оформлено
право власності на житловий будинок
літерою А-1 та самовільно зведену
житлову прибудову літерою А1 -1 по
АДРЕСА_1 за ОСОБА_2. Згідно технічного
паспорту на вказаний житловий будинок
індивідуального житлового фонду,
виготовленого станом на 17 січня 2001
року, це домоволодіння складається з
житлового будинку літерою А1, житлової
прибудови літероюА1-1, сараю літерою Б,
вбиральні літерою В, зливної ями
літерою Г, замощення літерою І, огорожі
літерою № 1-3. Відповідно до Указу
Президії Верховної ради СРСР від 26.08.1948
року «Про право громадян на купівлю та
будівництво індивідуальних житлових
будинків» встановлено, що кожний
громадянин СРСР має право купити або
збудувати для себе на праві приватної
власності житловий будинок у один або
два поверхи з чисельністю кімнат від
однієї до п'яти включно, як у місті так і
за його межами. Відвід громадянам
земельних ділянок як у місті, так і за
його межами для будівництва
індивідуальних жилих будинків
проводиться у безстрокове
користування, розмір яких визначається
радами депутатів трудящих відповідно
до проектів планування та забудови
міст, а також відповідно з загальними
нормами, встановленими Радою Міністрів
СРСР. Крім того, у Постанові Верховного
Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54
цс 12 за наслідками розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах сформульовано
обов'язкова для всіх судів України
правова позиція. Відповідно до статті 2
Закону України від 01 липня 2004 року №
1952-1V «Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень»
в редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень. Згідно
зі статтею 3 зазначеного Закону, право
власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою. Отже, право
власності на збудоване до набрання
чинності Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», нерухоме майно
набувається в порядку, який існував на
час його спорудження, а не виникає у
зв'язку із здійсненням державної
реєстрації права власності на нього в
порядку, передбаченому цим законом,
який є лише офіційним визнанням
державою такого права, а не підставою
його виникнення. Тобто, відсутність
державної реєстрації права власності
на домоволодіння не є підставою для
визнання його самочинно зведеним, а
оскільки домоволодіння було зведене за
наявності відповідних дозвільних
документів на відведеній для цієї мети
земельній ділянці, право власності на
домоволодіння виникло. Таким чином,
ОСОБА_2 було набуто право власності на
житловий будинок за адресою АДРЕСА_1
відповідно до закону, що діяв у момент
набуття власності. За життя ОСОБА_2 не
зробив розпорядження, щодо належного
йому майна. Єдиним спадкоємцем за
законом першої черги на спадкове майно
після його смерті є позивач, котра за
життя була його дружино. Інших осіб, які
вправі претендувати повністю або
частково на даний житловий будинок з
надвірними побудовами не має.
Вирішуючи питання шодо оформлення
права на спадщину, позивач звернулась
до Дев'ятої донецької державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Однак, вона звідти
отримала відмову у видачі свідоцтва
про право на спадщину з огляду на те, що
правовстановлюючий документ на
будинок не був своєчасно власником
ОСОБА_2 наданий до бюро технічної
інвентаризації м. Донецька для
здійснення державної реєстрації права
власності на житловий будинок і даний
будинок не був зареєстрований у
встановленому законному порядку, що
підтверджується постановою про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 30 жовтня 2013 року. З приводу
вищевказаного, позивач не може
реалізувати своє право на спадкування
після смерті свого чоловіка, як
спадкоємець за законом першої черги.
Тому, позивач просить визнати за нею
право власності на житловий будинок з
надвірними спорудами, що знаходиться в
АДРЕСА_1, який залишився їй в спадщину
за заповітом після смерті чоловіка
В судове засідання позивач
ОСОБА_1, представник Будьоннівської
районної ради у м. Донецьку ради,
представник 9-ї донецької державної
нотаріальної контори не з'явились, але
від них надійшли заяви про розгляд
справи у їхню відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає повному
задоволенню з наступного.
Відповідно до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно свідоцтва про смерть
ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що 06
грудня 2012 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Будьоннівського районною управління
юстиції у м, Донецьку складено
відповідний актовий запис за № 1157(а.с.21
).

За життя ОСОБА_2 знаходився у
зареєстрованому шлюбу з позивачем
ОСОБА_1, що підтверджується доданим до
справи свідоцтвом про їхнє одруження
за № 620329 від 06 червня 1952 року.

За ст.ст. 1223,1261 ЦК України, право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини. В першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до постанови нотаріуса
9-ї донецької державної нотаріальної
контори від 30.10.2013 р. за № 2231/02-31,
позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину у
зв'язку із тим, що правовстановлюючий
документ на житловий будинок АДРЕСА_1
не був своєчасно власником ОСОБА_2
наданий до бюро технічної
інвентаризації м. Донецька для
здійснення державної реєстрації права
власності на цей житловий будинок і цей
будинок не був зареєстрований у
встановленому законному порядку (а.с.5 ).

Згідно матеріалів спадкової
справи за № 156/2013, відкритою 9-ю
донецькою державною нотаріальною
конторою після смерті ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що
позивач ОСОБА_1 своєчасно подана до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини після смерті свого
чоловіка, а саме 18 квітня 2013 року, тобто
у відповідності до ст.1268-1269 ЦК України
прийняла цю спадщину, в тому числі на
житловий будинок АДРЕСА_1. Від сина
позивача ОСОБА_3 до нотаріальної
контори надійшла заява про відмову від
прийняття спадщини після смерті батька
ОСОБА_2 на користь матері ОСОБА_1
Померлий ОСОБА_2 за життя заповіт на
своє майно не залишив, що
підтверджується доданим до спадкової
справи витягом зі спадкового реєстру.

Як вбачається з договору про
надання у безстрокове користування
змеленою ділянкою для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності з числом
кімнат від однієї до п'яти включно від 17
березня 1956 року, на підставі рішення
виконкому Пролетарської райради
депутатів трудящих м. Сталіно від 23
лютого 1960 року, ОСОБА_2 був наділений
земельною ділянкою для
індивідуального будівництва, площею 360
кв.м. по вул. Усманська, №15. Вказаний
договір був нотаріально завірений, що
підтверджується відміткою про це за
реєстром нотаріуса 7517. Будівництво на
вказаній земельній ділянці ОСОБА_2 було
закінчене у 1973 році, що підтверджується
актом приймання індивідуального
домоволодіння та рішенням виконкому
Будьоннівської районної ради за № 580
від 30 жовтня 2002 року про затвердження
акту прийоми, оформленні права
власності на житловий будинок А-1 та
самовільно розведену житлову
прибудову А1-1 по АДРЕСА_1 (а.с.13-15 ).

До матеріалів справи у
підтвердження позову позивачем надана
домова книга, відповідно до якої
будинок АДРЕСА_1 перейменований на
будинок АДРЕСА_1, я якому були постійно
зареєстровані та проживали ОСОБА_2 до
своєї смерті та позивач ОСОБА_1, котра і
на цей час значиться в цьому будинку
зареєстрованою (а.с.6-12).

Факт перейменування вул. Усманська
на вул. Робітнича підтверджується
довідкою виконкому Будьоннівської
районної в м. Донецьку ради.

Відповідно до ст.ст. 1216,1217 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або законом.

За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261- 1265 ЦК України.

Таким чином, суд вважає, що позивач
ОСОБА_1 правомірно звернулась до суду з
вказаним позовом і нею додані достатні
докази для його задоволення, оскільки,
відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, і вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено,
що власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до листа Міністерства
юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року
«Щодо порядку оформлення документів в
разі смерті власника нерухомого майна»
у разі смерті власника нерухомого
майна, первинна реєстрація права
власності на яке не була проведена і
правовстановлюючий документ
відсутній, питання про визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного власника
(спадкоємця) повинно вирішуватися в
судовому порядку.

Як роз'яснив Вищий спеціалізований
суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у своєму листі №
24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування», якщо нотаріусом
обґрунтовано відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
виникає цивільно-правовий спір, що
підлягає розглядові у позовному
провадженні. Визнання права власності
на спадкове майно в судовому порядку є
винятковим способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку.

Таким чином є всі достатні правові
підстави для визнання права власності
на спадковий житловий будинок за мною,
оскільки я являюся спадкоємцем майна
свого померлого чоловіка за законом, і
маю право на спадкування майна
померлого - житлового будинку з
надвірними спорудами, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Оскільки, відповідно до ст. 321 ЦК
України, право власності є непорушним і
ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні, суд приходить до
висновку, що позивач ОСОБА_1 придбала
право власності на спірне
домоволодіння в порядку спадкування за
законом.

На підставі ст.ст.386,392,1220,1261,1264,1270
ГК України та керуючись ст.ст.60,88, 208-223
ЦПК України, суд -

В И
Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Будьоннівської
районної у м. Донецьку ради, третя особа
- 9-та донецька державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок, що складається із
житлового будинку літерою "А-1",
житловою прибудовою літерою "А1-1", сіней
літерою "а", тамбуру літерою "а1", погребу
літерою а2, сараю літерою "Б", уборної
літерою "В", зливної ями літерою "Г",
огородження, ворота літерою "№1-3",
замощення літерою "І", що знаходиться в
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Будьоннівський райсуд м.
Донецька протягом 10 днів з дня його
проголошення та отримання повного
тексту рішення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення. Рішення набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя