РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/13129/13-ц

пр. № 2/759/321/14

18 березня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Макаренко В.В.

при секретарі
Копчук Р.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
відділ Державної міграційної служби
Святошинського РВ ГУДМС України в м.
Києві про визнання особи такою, що
втратила право на проживання житлом,
усунення перешкод у володінні,
користуванні та розпорядженні
власністю, зняття з реєстраційного
обліку та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 29.08.2013 року звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, яким просить
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
на користування житлом у квартирі
АДРЕСА_1, усунути йому перешкоди у
володінні, користуванні та
розпорядженні квартирою АДРЕСА_1
шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного
обліку у квартирі АДРЕСА_1, стягнути з
ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в
сумі 4000,00 грн. та судові витрати в сумі
344,10 грн., посилаючись на те, що 25.05.2010
року він придбав у ОСОБА_2 квартиру
АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат,
відповідно до договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу
ОСОБА_3 Відповідно до п.1.1, 2.2., 2.3, 4.1.1., 4.1.2.
умов договору купівлі-продажу,
продавець ОСОБА_2 передає у власність
покупця, а покупець приймає квартиру
АДРЕСА_1; продавець засвідчив що особи,
котрі проживають і (або) зареєстровані
в квартирі на момент укладення цього
договору не заперечують проти
виселення ( зняття з реєстрації) з
квартири, в строки встановлені цим
договором; сторони підтвердили, що
вони не визнані недієздатними чи
обмежено дієздатними, укладення
договору відповідає їх інтересам,
волевиявлення є вільним, усвідомленим
і відповідає їх внутрішній волі;
продавець зобов'язалася звільнити
квартиру від речей, вилучити ключі у
інших осіб і передати квартиру покупцю
в строк до 21 серпня 2010 року, а також
знятися з реєстрації разом із іншими
особами, які проживають у квартирі до 21
червня 2010 року.

Крім того, зазначив, що йому
завдана моральна шкода в розмірі 4000,00
грн., яка полягає в тому, що йому чинять
перешкоди в праві володінні,
користуванні та розпорядженні його
майном, що безперечно заподіяло шкоду
його інтересам і причинило моральні
переживання, в зв'язку з тим, що він
більше трьох років не може реалізувати
своє право власності.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала уточнені позовні
вимоги, просила їх задовольнити,
посилаючись на обставини викладені в
позові.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, про день та час розгляду
справи повідомлена належними чином,
відповідно до поштового повідомлення
про врученн (а.с. 43), причини неявки суду
не повідомила, а тому суд вважає за
можливе слухати справу у її
відсутності за наявними у справі
доказами, ухваливши по справі, за
згодою представника позивача, заочне
рішення.

Представник третьої особи в
засідання суду не з'явився, про причини
неприбуття повідомив суд листом про
можливість розгляду справи за
відсутності їх представника.

Суд, розглядаючи справу в рамках
заявлених вимог, на підставі
представлених доказів, вислухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши письмові докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що згідно
договору купівлі-продажу квартири від
21 травня 2010 року, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1
(а.с. 5-6).

Відповідно до довідки КП
«Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва» ЄРРЦ
Філія № 810 (а.с. 10), в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до п. 4.1 договору
купівлі-продажу від 21 травня 2010 року,
продавець зобов'язується сплатити
заборгованість з комунальних послуг,
звільнити квартиру від речей, вилучити
ключі у інших осіб, які мали, і передати
квартиру покупцю до 21 серпня 2010 року, а
також знятися з реєстрації з іншими
особами, які проживають у квартирі до 21
червня 2010 року.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Відповідно до п.1 ст. 41 Конституції
України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_2 своїми дічми
чинить позивачу перешкоди у здійсненні
ним права користування та
розпоряджання квартирою АДРЕСА_1, а
тому позовні вимоги щодо визнання
ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу
від 20.03.1952 року до Конвенції про захист
прав і основних свобод людини, в ній
закріплено принцип непорушності права
приватної власності, який передбачає
право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти, користуватися
і розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК
України).

Відповідно до Порядку реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів
затвердженого Наказом МВС України
22.11.2012 року за №1077 та зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 18.12.2012
року за № 2109/22421.

У пункті 3.1 Порядку зазначено, що зняття
з реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі заяви про
зняття особи з реєстрації місця
проживання, яка подається особою або її
законним представником, інших
документів, які свідчать про
припинення підстав на право
користування житловим приміщенням.
Зняття з реєстрації на підставах,
визначених в абзацах вісім та дев'ять
пункту 3.1 цього розділу, здійснюється
за клопотанням уповноваженої особи
закладу/установи або за заявою
власника/наймача житла або їх законних
представників.

Відповідно до підпункту 8 п. 3.1
даного Порядку зняття з реєстрації
місця проживання особи здійснюється на
підставі документів, які свідчать про
припинення підстав на право
користування житловим приміщенням
(закінчення строку дії договору оренди,
найму, піднайму житлового приміщення,
строку навчання в навчальному закладі
(у разі реєстрації місця проживання в
гуртожитку навчального закладу на час
навчання), відчуження житла та інших
визначених законодавством документів).

Аналогічні норми закріплені в ст.11
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», де вказано,
реєстрація місця проживання та
місця перебування осіб
здійснюється органом реєстрації.
Центральний орган виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері реєстрації
фізичних осіб, затверджує відповідно
до закону порядок реєстрації місця
проживання та місця перебування осіб в
Україні, зразки документів,
необхідних для реєстрації і зняття з
реєстрації місця проживання
та місця перебування.

В силу наведеної норми позивач повинен
звертатися до органу реєстрації з
вимогою про зняття з реєстрації місця
проживання відповідача.

Однак, будь-яких відомостей щодо
звернення позивача до органу
уповноваженого здійснювати реєстрацію
чи зняття з реєстрації відповідача до
суду позивачем не надавалось. Суд не
вправі підміняти функції державних
органів (органів реєстрації), на які
покладені обов'язки з реєстрації місця
проживання громадян, а тому в частині
позовних вимог про зняття ОСОБА_2 з
реєстраційного обліку у квартирі
АДРЕСА_1 та виселити її з вказаної
квартири слід відмовити.

Пленум Верховного Суду України № 4
від 31 березня 1995 року «Про судову
практику у справах про відшкодування
моральної шкоди» вказав, що під
моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних
явищ, заподіяних фізичній чи
юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного
законодавства моральна
шкода може полягати, зокрема: у
приниженні честі, гідності,
престижу або ділової репутації,
моральних переживаннях у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, у порушенні
права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням
під слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

Як вбачається із наданих доказів,
позивач вимушений звернутись до суду
за захистом своїх порушених прав, при
цьому зазнавши душевних страждань, у
зв'язку з протиправною поведінкою
відповідача щодо чинення йому перешкод
в праві володінні, користуванні та
розпорядженні квартирою АДРЕСА_1
більше трьох років.

Оцінюючи дії відповідача які
полягають у чиненні перешкод в
користуванні власністю та враховуючи
вищезазначені обставини, суд оцінює
завдану позивачу моральну шкоду у сумі
4000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача
судовий збір у сумі 344,10 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 319, 391 ЦК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31 березня 1995 року «Про судову практику
у справах про відшкодування моральної
шкоди», ст.ст. 10, 15, 60, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: відділ Державної міграційної
служби Святошинського РВ ГУДМС
України в м. Києві про визнання особи
такою, що втратила право на проживання
житлом, усунення перешкод у володінні,
користуванні та розпорядженні
власністю, зняття з реєстраційного
обліку та відшкодування моральної
шкоди - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням квартирою
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_1 моральну шкоду у
розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. та
судові витрати в розмірі 344, 10 грн., а
всього стягнути 4 344, 10 (чотири тисячі
триста сорок чотири) грн. 10 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва шляхом подання через
Святошинський районний суд м. Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а у
разі, якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення зазначених вище строків
або після розгляду справи в
апеляційному порядку Апеляційним
судом м. Києва, якщо воно не буде
скасоване.

СУДДЯ :