У х в а л а

іменем україни

09 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Кафідової О.В.,

суддів: Висоцької В.С.,
Cтупак О.В.,

Коротуна В.М.,
Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом виконуючого
обов'язки Дніпропетровського
міжрайонного екологічного прокурора в
інтересах держави в особі
Дніпропетровської міської ради до
ОСОБА_3, третя особа - Державна
інспекція сільського господарства в
Дніпропетровській області, про
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення шкоди, за касаційною скаргою
заступника Дніпровського екологічного
прокурора на ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від
25 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року виконуючий обов'язки
Дніпропетровського міжрайонного
екологічного прокурора в інтересах
держави в особі Дніпропетровської
міської ради звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 29 травня 2013
року, позов було задоволено.
Зобов'язано ОСОБА_3 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
загальною площею 0,4098 га, яка
розташована в водоохоронній зоні річки
Дніпро на території АДРЕСА_1 та
повернути її Дніпропетровській
міськраді, привівши її у попередній
стан шляхом знесення паркану,
розташованого на ній.

Стягнуто з ОСОБА_3 шкоду, заподіяну
державі внаслідок самовільно зайнятої
земельної ділянки загальною площею 0,4098
га, яка розташована на території
АДРЕСА_1 у розмірі 229 грн 19 коп. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від
25 листопада 2013 року, рішення суду
першої інстанції було скасовано та
провадження у справі закрито на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі заступник
Дніпровського екологічного прокурора
просить скасувати ухвалу апеляційного
суду та залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з наявних підстав для
задоволення позову.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та постановляючи ухвалу про
закриття провадження у справі, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що спір між сторонами не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства, оскільки він пов'язаний із
господарською діяльністю відповідача
ОСОБА_3 як фізичної особи-підприємця.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитися не можна.

Судами встановлено, що актом перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 29 серпня 2012 року та
актом обстеження земельної ділянки від
29 серпня 2012 року, складеними головним
спеціалістом відділу оперативного
контролю за дотриманням вимог
земельного законодавства Управління
контролю за використанням та охороною
земель державним інспектором
сільського господарства в
Дніпропетровській області Шаховим Д.С.,
встановлено, що земельна ділянка
площею 0,9098 га використовується ОСОБА_3
по АДРЕСА_1. Земельна ділянка площею 0,5000
га використовується на підставі
договору оренди від 08 серпня 2011 року
№ 00229 (терміном дії 10
років), укладеного на підставі рішення
Дніпропетровської міської ради від 15
червня 2011 року № 172/12.

Земельна ділянка площею 0,4098 га
огороджена парканом та самовільно
зайнята ОСОБА_3 за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) та відсутності вчиненого
правочину щодо вказаної земельної
ділянки. Земельна ділянка
використовується без державної
реєстрації права власності на земельну
ділянку, права постійного користування
та права оренди земельної ділянки та
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку.

29 серпня 2012 року головним спеціалістом
відділу оперативного контролю за
дотриманням вимог земельного
законодавства Управління контролю за
використанням та охороною земель
державним інспектором сільського
господарства в Дніпропетровській
області Шаховим Д.С. було видано ОСОБА_3
припис № 9/2 про усунення виявлених
порушень. Щодо ОСОБА_3 Державною
інспекцією сільського господарства в
Дніпропетровській області було
складено протокол від 06 вересня 2012
року № 9/1 про адміністративне
правопорушення за ч. 1 ст. 53-1 КУпАП.

Державною інспекцією сільського
господарства в Дніпропетровській
області складено розрахунок розміру
шкоди, заподіяної державі внаслідок
самовільного зайняття вищевказаної
земельної ділянки, яка
використовується ОСОБА_3

Згідно із ч. 1 ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів.

Вирішуючи справу, суд апеляційної
інстанції не надав належної оцінки
тому, що згідно з договором оренди
земельної ділянки від 17 серпня
2011 року, укладеним між
Дніпропетровською міською радою
Дніпропетровської області та
громадянином ОСОБА_3, земельна ділянка
площею 0,5000 га по АДРЕСА_1 була передана
громадянину ОСОБА_3, а не фізичній
особі-підприємцю, в оренду строком на 10
років.

Приписами ст. 15 ЦПК України чітко
визначено компетенцію судів щодо
розгляду цивільних справ. Так суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Згідно з п. 14 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ», спір фізичної особи,
яка має статус суб'єкта
підприємницької діяльності, у
цивільно-правових, житлових та інших
правовідносинах, що не має ознак
господарського та не пов'язаний з
господарською діяльністю, підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

У порушення зазначених норм
процесуального права суд на наведені
обставини уваги не звернув, не надав їм
оцінку в сукупності з іншими доказами.

Ураховуючи викладене та положення ст.
342 ЦПК України, оскаржувана ухвала
апеляційного суду не може вважатись
законною та підлягає скасуванню з
передачею справи для продовження
розгляду до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника
Дніпровського екологічного прокурора
задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25
листопада 2013 року скасувати, справу
передати для продовження розгляду до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В.
Кафідова

Судді: В.С.
Висоцька

В.М. Коротун

О.В. Попович

О.В. Cтупак