Справа № 407/1413/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської
області

у складі головуючого:
судді Бабічевої Л.П.

при секретарі
Колчиній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Антрацит
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Первинної профспілкової організації
Незалежної профспілки гірників
України «Шахта «Партизанська» про
захист честі, гідності та ділової
репутації, спростування недостовірної
інформації, стягнення моральної шкоди
/ третя особа - голова ППО НПГУ «Шахти
«Партизанська» Алєксєєв Олексій
Михайлович/, -

В С Т А Н О В И В
:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ППО НПГУ «Шахта «Партизанська» про
захист честі, гідності та ділової
репутації, спростування недостовірної
інформації, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування уточнених позовних
вимог позивач послався на те, що він
займає посаду заступника генерального
директора державного підприємства
«Антрацит» з охорони праці та
надзвичайних ситуацій з 06.07.2011 року по
теперішній час.

05.11.2012 року до ДП "Антрацит" надійшла
копія листа за підписом голови
ППО НПГУ шахти "Партизанська"
Алєксєєва О.М. № 92 від 24.10.2012 року (вх. №
ДП "Антрацит" - А-80/4), адресованого
Прем'єр-міністру України Азарову М.Я..
Копії цього листа також були надіслані
Міністру енергетики та вугільної
промисловості України Бойко Ю.А.,
Першому заступнику Міністра
енергетики та вугільної промисловості
України Поповичу І.М., голові Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України, в.о.
директора відокремленого підрозділу
"Шахта "Партизанська" ДП "Антрацит"
Чернобаєву В.Г.

У зазначеному листі міститься
інформація, яка стосується його
особисто, а саме, у листі вказано (мовою
оригіналу): "Теперь, что по АКТу
расследования по нашему письму от
25.10.2012 г., о грубейших нарушений ОТ и ТБ,
это просто какое-то ШОУ, согласно
ЗАКОНА УКРАИНЬІ, комиссия должна
спустится в шахту и на месте проверить,
все нарушения. Но комиссия в лице
одного человека Галкина В.М.
заместителя генерального директора ГП
"Антрацит " ОТ и ТБ, доказывала мне, что я
ничего никогда не докажу, и мои
предложения пройти на рабочие места, а
именно в шахту, было комиссией галкин
игнорирован, интересно, если Вы
зададите вопрос, ПОЧЕМУ НЕ СОГЛАСИЛАСЬ
КОМИССИЯ ОПУСТИТСЯ В ШАХТУ?, интересно
осмелятся, развести Вас, или нет. Клан
быстрее всего разведет и Вас. ".

Відповідно до наказу генерального
директора ДП "Антрацит" № 145 від
23.10.2012 року він очолював комісію по
перевірці доводів, викладених у листі
голови ППО НПГУ шахта "Партизанська"
Алєксєєва О.М. № 74 від 29.09.2012 року. Серед
членів комісії був і голова ППО НПГУ
"Шахта "Партизанська " - Алєксєєв О.М.
Комісією розглядались питання щодо
порушення норм охорони праці та
техніки безпеки на дільниці ПР-3 ВП
"Шахта "Партизанська". Разом із членами
комісії ним були оглянуті книги
нарядів дільниці ПР-3, накази по цій
дільниці, вивчено особовий склад
робітників, які працюють на цій
дільниці, журнал вхідної
кореспонденції ВП "Шахта
"Партизанська". За результатами такої
роботи був складений акт від 25.10.2012
року, який був підписаний членами
комісії, в тому числі Алєксєєвим О.М.,
який зазначив, що має окрему думку, яку
до акту не додав.

Тобто, ані позивачем, ані іншими
членами комісії не створювалось, як
зазначає голова НПГУ "шоу". Для того, щоб
перевірити, які саме наряди видавались
відповідальними особами, не треба
спускатися до шахти, оскільки усі
видані наряди записуються у
відповідний журнал. Комісія для
перевірки правильності видачі нарядів
не повинна була спускатися до шахти,
оскільки наряди в шахті під землею не
видаються.

Відповідач у своєму листі № 92 від 24.10.2012
р., не наводячи фактів на підтвердження
того, що позивач проводив перевірку в
порушення вимог чинного законодавства,
дискредитує останнього, як заступника
генерального директора
ДП "Антрацит" з охорони праці та
надзвичайних ситуацій.

22.11.2012 року на адресу ДП "Антрацит"
надійшла копія листа за підписом
голови ППО НПГУ шахти "Партизанська"
Алєксєєва О.М. № 93 від 17.11.2012 року (вх. №
ДП "Антрацит" - А-80/5), адресована
Президенту України Януковичу В.Ф. Копії
цього листа були також надіслані
Прем'єр-міністру України М.Я. Азарову,
Міністру енергетики та вугільної
промисловості України Бойко Ю.А.,
Першому заступнику Міністра
енергетики та вугільної промисловості
України Поповичу І.М, голові Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України, в.о.
директора відокремленого підрозділу
"Шахта "Партизанська" ДП "Антрацит"
Чернобаєву В.Г..

В зазначеному вище листі міститься
інформація, яка стосується позивача
особисто, а саме, у листі зазначено
(мовою оригіналу): "В подтверждении моих
слов, это отказ от включения
представителя профсоюза в комиссию по
расследованию аварии, как сказал по
телефону заместитель генерального
директора по охране труда и
производственной гигиене Галкин,
который сказал, что они просмотрели все
законы и не где не сказано о том, что
надо включать представителей
профсоюза. Я не знаю, в каких законах
они искали, но в основном законе как
КзоТ Украины ст. 171 сказано, что надо
создать, а в ст. 247 п. 11 четко сказано,
полномочия профсоюзов участвовать в
расследовании АВАРИЙ (копии прилагаем)
для Вашей подстраховки, что бы ни
развели, а так об этом сказано и в
ЗУкраины "О
профсоюзах" ст. 38 п. 11, получается, что
они смотрели в книгу (ЗАКОН), а Вам могут
показать ФИГУ.

З твердженнями, викладеними у листі № 93
від 17.11.2012 року, позивач не може
погодитися, вважає їх
необґрунтованими, оскільки він як
особа, у посадові обов'язки якої
входить забезпечення додержання норм з
охорони праці, техніки безпеки,
особисто зацікавлений у тому, щоб ці
норми виконувались усіма працівниками
підприємства в цілому та не
порушувались. Крім того, за період його
роботи на посаді заступника
генерального директора з охорони праці
та надзвичайних ситуацій не
зафіксовано жодного випадку, коли
розслідування нещасних випадків,
аварій проводилось з порушенням норм
чинного законодавства.

Позивач має необхідну для зайняття
посади заступника генерального
директора з охорони праці та
надзвичайних ситуацій вищу освіту за
спеціальністю "Технологія і комплексна
механізація підземної розробки
родовищ корисних копалин", йому
присвоєно кваліфікацію "гірничий
інженер", періодично проходить
навчання з охорони праці, про що має
відповідні посвідчення. За час роботи
заступником генерального директора
ДП "Антрацит" з охорони праці
та надзвичайних ситуацій він не
отримував жодних нарікань від
керівництва, до нього не
застосовувалися засоби
дисциплінарного стягнення, під час
виконання своїх трудових обов'язків
він намагається підвищувати свої
ділові та професійні якості.

Відповідач поширює про нього
недостовірну негативну інформацію, яка
полягає в тому, що позивач начебто не
володіє знаннями, які необхідні для
зайняття посади заступника
генерального директора з охорони праці
та надзвичайних ситуацій.

Частиною 3 ст. 277 ЦК України встановлено,
що негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного (презумпція
добропорядності).

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного
суду України № 1 від 27.02.2009 року
зазначено, що негативною слід вважати
інформацію, в якій стверджується про
порушення особою, зокрема, норм чинного
законодавства, вчинення будь-яких
інших дій (наприклад, порушення
принципів моралі, загальновизнаних
правил співжиття, неетична поведінка в
особистому, суспільному чи політичному
житті тощо) і яка, на думку позивача,
порушує його право на повагу до
гідності, честі чи ділової репутації.

Позивач вважає, що наведена у листі
голови ППО НПГУ шахта "Партизанська"
Алєксєєва О.М. № 92 від 24.10.2012 року та
у листі № 93 від 17.11.2012 року інформація
щодо нього особисто є негативною та
недостовірною.

Своїми умисними діями, спрямованими на
підрив його авторитету, іміджу та
довіри, відповідач порушив його,
встановлене ст. 299 ЦК України, право на
недоторканість ділової репутації.

Вважає, що викладене у вищенаведених
листах порочить його ділову репутацію.

Абзацом 2 п. 15 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27 лютого
2009 року № 1 «Про судову практику
у справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи»
зазначено, що викладення в
характеристиках, заявах, листах,
адресованих іншим особам; повідомлення
в публічних виступах, в електронних
мережах, а також в іншій формі хоча б
одній особі є поширенням інформації.

Оскільки копії листів від 24.10.2012 року №
92, від 17.11.2012 року № 93, що містять
інформацію стосовно позивача,
направлені до генерального директора
ДП "Антрацит" Горобцова П.С., в.о.
директора відокремленого підрозділу
"Шахта "Партизанська" ДП "Антрацит"
Чернобаєва В.Г. , тобто іншим особам, має
місце факт поширення інформації. Про
факт поширення такої інформації та час
її поширення свідчать вхідні номери
ДП "Антрацит" та ВП "Шахта
"Партизанська" , а саме: лист № 92 від
24.10.2012 року - вх. № ДП "Антрацит" -
А-80/4 від 05.11.2012 року, вх. № ВП "Шахта
"Партизанська" - 419 відповідно до
Книги реєстрації вхідної документації
ВП "Шахта "Партизанська"; лист № 93
від 17.11.2012 року - вх. № ДП "Антрацит" - А-80/5
від 19.11.2012 року, вх. №
ВП "Шахта "Партизанська" - № 440 від 20.11.2012
року.

Поширення негативної недостовірної
інформації було здійснено шляхом
надсилання відповідачем листів.

Поширена відповідачем стосовно
позивача недостовірна інформація,
висловлена у принижуючий, образливій
формі, пригнітила його емоційний стан,
завдала глибоких моральних страждань
та призвела до того, що він відчуває
постійний нервовий стрес та
переживання, які призвели до порушення
звичайного ходу його життя. Йому
потрібні додаткові моральні зусилля
для того, щоб спілкуватися з колегами
та підлеглими, оскільки поширення
відповідачем недостовірної інформації
щодо позивача призвело до втрати його
авторитету серед осіб, з яким він
працює.

Поширена відповідачем стосовно нього
недостовірна інформація порушує його
право на недоторканність ділової
репутації, передбачене ст. 299 ЦК
України, тому вважає, що вона повинна
бути спростована відповідачем у
порядку, визначеному ст. 277 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України
визначено право відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
приниження ділової репутації фізичної
особи. Також статтею 208 ЦК України
зазначено, що, якщо фізичній особі
внаслідок порушення її особистого
немайнового права завдано майнової та
(або) моральної шкоди, ця шкода підлягає
відшкодуванню. Моральну шкоду він
оцінює у розмірі 25 000,00 грн..

Тому позивач просить зобов'язати
первинну профспілкову організацію
НПГУ "Шахта "Партизанська" спростувати
відомості, що містяться у листі від
24.10.2012 року № 92 та у листі від 17.11.2012 року
№ 93, які не відповідають дійсності і
порочать його ділову репутацію у той же
спосіб, у який вони поширені та
зобов'язати первинну профспілкову
організацію НПГУ "Шахта "Партизанська"
відкликати листи від 24.10.2012 року № 92,
від 17.11.2012 року №93.

Стягнути з первинної профспілкової
організації НПГУ "Шахта "Партизанська"
моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн. і
понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_10, яка діє на підставі
довіреності, підтримала позов з
вищевикладених підстав, просить
позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ППО НПГУ
«Шахта «Партизанська» - Алєксєєв О.М.,
який є головою ППО НПГУ «Шахта
«Партизанська», у судовому засіданні
позов не визнав та пояснив, що він як
голова ППО НПГУ «Шахти «Партизанська»
писав відповідні листи - звернення від
24.10.2012 року № 92 та від 17.11.2012 року № 93, з
приводу різних питань недотримання
законодавства ДП «Антрацит». У своїй
діяльності він керується ЗУ «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності", має право звертатись до
різних органів, установ, організацій.
Вважає, що позивач посилається на
листи, які його не стосуються як
фізичної особи. Відповідач у поданих
листах ніяким чином не ображав
громадянина ОСОБА_1. Також вказав, що
він не був присутній при перевірці 25.10.12
року комісією порушень охорони праці
та техніки безпеки на дільниці шахти
«Партизанська». Просить відмовити у
задоволенні позову.

Третя особа - голова ППО НПГУ «Шахти
«Партизанська» Алексєєв О.М. у судовому
засіданні з вищевикладених підстав
просить відмовити у задоволенні
позову.

Суд, вислухавши представника
позивача, представника відповідача та
третю особу, дослідивши матеріали
справи, вважає позов таким, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 05.11.2012 року до ДП
"Антрацит" надійшла копія листа
№ 92 від 24.10.2012 року за підписом голови
ППО НПГУ шахти "Партизанська"
Алєксєєва О.М., адресованого
Прем'єр-міністру України Азарову М.Я., в
копіях адресованого Міністру
енергетики та вугільної промисловості
України Бойко Ю.А., Першому заступнику
Міністра енергетики та вугільної
промисловості України Поповичу І.М.,
голові Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки
України, в.о. директора
відокремленого підрозділу "Шахта
"Партизанська" ДП "Антрацит"
Чернобаєву В.Г.. ( а.с. 10). Із запису № 419
книги реєстрації вхідної документації
ВП "Шахта "Партизанська" ДП «Антрацит»
вбачається, що даний лист також
надійшов і до ВП "Шахта "Партизанська" (
а.с. 21-23);

19.11.2012 року до ДП "Антрацит" надійшла
копія листа № 93 від 17.11.2012 року за
підписом голови ППО НПГУ шахти
"Партизанська" Алєксєєва О.М.,
адресована Президенту України
Януковичу В.Ф., в копіях адресованого
Прем'єр-міністру України М.Я. Азарову,
Міністру енергетики та вугільної
промисловості України Бойко Ю.А.,
Першому заступнику Міністра
енергетики та вугільної промисловості
України Поповичу І.М, голові Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України, в.о.
директора відокремленого підрозділу
"Шахта "Партизанська" ДП "Антрацит"
Чернобаєву В.Г. ( а.с. 17-18). Також копія
даного листа 20.11.2012 року надійшла до ВП
"Шахта "Партизанська" ( а.с. 19-20).

З копії телеграми директора
Департаменту вугільної промисловості
від 02.01.2013 року, адресованої
Генеральному директору ДП «Антрацит»,
вбачається, що на розгляді
Міненерговугілля України знаходилось
звернення голови ППО НПГУ шахти
"Партизанська" Алєксєєва О.М. № 93 від
17.11.2012 року стосовно проблемних питань
організації виробництва на шахті
«Партизанська» ДП «Антрацит» ( а.с. 127).

У листі голови ППО НПГУ шахти
"Партизанська" Алєксєєва О.М. за № 92 від
24.10.2012 року, зокрема, зазначено: «Теперь,
что по Акту расследования по нашему
письму от 25.10.2012 г., о грубейших
нарушений ОТ и ТБ, это просто какое-то
ШОУ, согласно ЗАКОНА УКРАИНЬІ, комиссия
должна спустится в шахту и на месте
проверить, все нарушения. Но комиссия в
лице одного человека Галкина В.М.
заместителя генерального директора ГП
"Антрацит " ОТ и ТБ, доказывала мне, что я
ничего никогда не докажу, и мои
предложения пройти на рабочие места, а
именно в шахту, было комиссией галкин
игнорирован ".

У листі голови ППО НПГУ шахти
"Партизанська" Алєксєєва О.М. за № 93 від
17.11.2012 року, зокрема, зазначено:
"В подтверждении моих слов, это отказ от
включения представителя профсоюза в
комиссию по расследованию аварии, как
сказал по телефону заместитель
генерального директора по охране труда
и производственной гигиене Галкин,
который сказал, что они просмотрели все
законы и не где не сказано о том, что
надо включать представителей
профсоюза. Я не знаю, в каких законах
они искали, но в основном законе как
КзоТ Украины ст. 171 сказано, что надо
создать, а в ст. 247 п. 11 четко сказано,
полномочия профсоюзов участвовать в
расследовании аварий (копии прилагаем)
для Вашей подстраховки, что бы ни
развели, а так об этом сказано и в
ЗУкраины "О профсоюзах" ст. 38 п.
11».

Відповідно до наказу в.о. генерального
директора ДП «Антрацит» № 93 від 05.07.2011
р. позивача ОСОБА_1 прийнято на роботу
на посаду заступника генерального
директора з охорони праці та
надзвичайних ситуацій ( а.с. 9 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України
честь, гідність і ділова репутація є
особистими немайновими правами, які
охороняються цивільним
законодавством.

Статтями 297, 299 ЦК України передбачено,
що кожен має право на повагу до його
гідності та честі та на недоторканість
своєї ділової репутації.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична
особа, особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї
та (або) членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» № 1 від 27
лютого 2009 року зазначено, що чинне
законодавство не містить визначення
понять гідності, честі чи ділової
репутації, оскільки вони є
морально-етичними категоріями й
одночасно особистими немайновими
правами, яким закон надає значення
самостійних суб'єктів судового
захисту.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного
суду України № 1 від 27.02.2009 року вказує,
що недостовірною вважається
інформація, яка не відповідає
дійсності або викладена неправдиво,
тобто містить відомості про події та
явища, яких не існувало взагалі або які
існували, але відомості про них не
відповідають дійсності (неповні або
перекручені). Негативною слід вважати
інформацію, в якій стверджується про
порушення особою, зокрема, норм чинного
законодавства, вчинення будь-яких
інших дій (наприклад, порушення
принципів моралі, загальновизнаних
правил співжиття, неетична поведінка в
особистому, суспільному чи політичному
житті тощо) і яка, на думку позивача,
порушує його право на повагу до
гідності, честі чи ділової репутації.

Згідно із ст. 30 Закону України «Про
інформацію», ніхто не може бути
притягнутий до відповідальності за
висловлення оціночних суджень.
Оціночними судженнями, за винятком
образи чи наклепу, є висловлювання, які
не містять фактичних даних, зокрема
критика, оцінка дій, а також
висловлювання, що не можуть бути
витлумачені як такі, що містять
фактичні дані, з огляду на характер
використання мовних засобів, зокрема
вживання гіпербол, алегорій, сатири.
Оціночні судження не підлягають
спростуванню та доведенню їх
правдивості.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009
року оціночні судження не підлягають
спростуванню та доведенню їх
правдивості, тому відповідно до ст. 277
ЦК України не є предметом судового
захисту оціночні судження, думки,
переконання, критична оцінка певних
фактів і недоліків, які, будучи
вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів) і спростовувати.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги,
посилається на ті обставини, що
відповідач у листі № 92 від 24.10.2012 року
дискредитує його, як заступника
генерального директора ДП "Антрацит" з
охорони праці та надзвичайних
ситуацій. Також вказує, що комісія для
перевірки правильності видачі нарядів
не повинна була спускатися до шахти,
оскільки наряди в шахті під землею не
видаються.

Також позивач в обґрунтування позовних
вимог посилається на те, що відповідач
у листі № 93 від 17.11.2012 року поширює про
нього недостовірну негативну
інформацію, яка полягає в тому, що
позивач начебто не володіє знаннями,
які необхідні для зайняття посади
заступника генерального директора з
охорони праці та надзвичайних
ситуацій.

В даному випадку з листів № 92 від 24.10.2012
року та № 93 від 17.11.2012 року вбачається,
що відповідач звертається до
відповідних державних органів та
посадових осіб, у яких викладає
інформацію з приводу різних питань, ці
листи не містять лише інформацію щодо
позивача ОСОБА_1.

З листа № 92 від 24.10.2012 року вбачається,
що частина викладеної інформації у
відношенні позивача ОСОБА_1 є
оціночними судженнями відповідача та
містить власні доводи останнього про
необхідність спуску до шахти для
перевірки порушень, викладених у листі.

Також викладена відповідачем
інформація у листі № 93 від 17.11.2012 року
не містить тверджень про те, що позивач
ОСОБА_1 не володіє знаннями, які
необхідні для зайняття посади
заступника генерального директора з
охорони праці та надзвичайних
ситуацій, на що посилається позивач у
поданому позові. Аналіз змісту
відповідної частини даного листа
свідчить про те, що відповідач не
вказує таких тверджень і висновків
щодо не володіння позивачем
необхідними знаннями для зайняття
посади заступника генерального
директора з охорони праці та
надзвичайних ситуацій. У даному листі,
зокрема, щодо спірної інформації,
викладені висловлювання, що не можуть
бути витлумачені як такі, що містять
фактичні дані.

Дані звернення неможливо розцінювати
як поширення неправдивих відомостей,
негативної інформації щодо позивача.

Крім того, відповідно до ст. 40
Конституції України усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
звертатися до органів державної влади,
органів місцевого самоврядування та
посадових і службових осіб цих органів,
що зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації
громадянами цих прав регулюються,
зокрема Законом України «Про звернення
громадян», який забезпечує їм
можливість брати участь в управлінні
державними і громадськими справами,
впливати на поліпшення роботи органів
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, відстоювати свої права і
законні інтереси та поновлювати їх у
разі порушення шляхом викладення в
письмовій або усній формі пропозицій
(зауважень), заяв (клопотань) і скарг.

Згідно положень ст. 40 Конституції
України, з урахуванням висновків,
викладених у Рішенні Конституційного
Суду України № 8-рп/2003 від 10 квітня 2003
року (справа про поширення відомостей)
та відповідно до п. 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009
року у випадку, коли особа звертається
до зазначених органів із заявою, в якій
міститься та чи інша інформація, і в
разі, якщо цей орган компетентний
перевірити таку інформацію та надати
відповідь, проте в ході перевірки
інформація не знайшла свого
підтвердження, вказана обставина не
може сама по собі бути підставою для
задоволення позову, оскільки у такому
випадку мала місце реалізація особою
конституційного права, передбаченого
статтею 40 Конституції України, а не
поширення недостовірної інформації.

Зважаючи на викладене, суд доходить
висновку про відсутність підстав для
захисту гідності, честі чи ділової
репутації позивача.

За таких обставин суд не знаходить
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 до ППО НПГУ «Шахта
«Партизанська» про захист честі,
гідності та ділової репутації,
спростування недостовірної
інформації, а відповідно і підстав для
задоволення вимог про відшкодування
моральної шкоди, які є похідними від
вимог про захист честі, гідності і
ділової репутації.

Суд вважає за необхідне відмовити у
задоволенні позову за
необґрунтованістю.

На підставі
викладеного,

керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209,
212-213 ЦПК України,

ст. 40 Конституції України, ст. ст. 23,
201, 297, 299 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Первинної профспілкової організації
Незалежної профспілки гірників
України «Шахта «Партизанська» про
захист честі, гідності та ділової
репутації, спростування недостовірної
інформації, стягнення моральної шкоди
- відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Антрацитівський міськрайонний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку на
апеляційне оскарження.

Суддя Антрацитівського

міськрайонного суду
Л. П. Бабічева