АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів:
Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі:
Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
12 березня 2014 року у цивільній справі за
позовом Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку №13 по вул. Б.
Гмирі до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/5606/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Леонтюк Л.К. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Невідома
Т.О.
в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 12 березня 2014 року позов
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку №13 по вул. Б.
Гмирі (далі - ОСББ № 13 по вул. Б.Гмирі) до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ №13 по
вул. Б. Гмирі 11 653 грн. 63 коп.
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг, інфляційні
втрати у сумі 307 грн., 3% річних - 456 грн. 60
коп. та судовий збір в розмірі 229 грн. 40
коп., а всього 12 646 грн. 64 коп.

Не погодившись із таким рішенням суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив рішення суду першої
інстанції скасувати і ухвалити нове
рішення про стягнення з нього на
користь ОСББ №13 по вул. Б. Гмирі 5 216,10
грн. заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг, а оплату за
використану воду проводити за
показниками засобів обліку. Вважає
незаконним рішення суду в частині
стягнення на користь позивача
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг у розмірі 6
057,54 грн. та послуг консьєржів (чергових)
у розмірі 380 грн. На думку апелянта, суд
першої інстанції помилково виходив з
розрахунків, які були надані позивачем,
оскільки відповідно до вказаних
розрахунків заборгованість за гарячу
та холодну воду була обрахована,
виходячи з тарифів, встановлених
розпорядженням КМДА з урахуванням
кількості зареєстрованих осіб у
квартирі, та не прийняв до уваги те, що
будинок АДРЕСА_1 був зданий в
експлуатацію вже з встановленими
квартирними засобами обліку гарячої та
холодної води і був прийнятий
позивачем до обслуговування з
встановленими лічильниками. Судом було
неправильно застосовано положення п. п.
9, 15, 16, 29, 32 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
гарячої та ходової води і
водовідведення, затверджених
постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630,
за змістом яких повірка засобів обліку
є його правом, а не обов'язком, оскільки
у нього не виникало сумнівів щодо
правильності їх показань. Зазначає, що
заборгованість з оплати
житлово-комунальних послуг
сформувалася у зв'язку з тим, що
позивачем не надавалася необхідна
інформація про перелік
житлово-комунальних послуг та їх
вартість. Крім того, вважає, що судом
було помилково стягнуто з нього 380,00
грн. заборгованості за послуги
консьєржів, оскільки пост консьєржів в
його під'їзді не знаходиться, послугами
консьєржів він не користується. При
цьому, судом не було враховано того, що
ним на адресу ОСББ направлялися заяви в
яких було зазначено, що він та його
сім'я не потребує та відмовляється від
послуг консьєржів (чергових).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_5 апеляційну
скаргу підтримали та просили її
задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСББ №13 по
вул. Б. Гмирі проти задоволення
апеляційної скарги заперечували,
вважали, що спір вирішений судом
правильно.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлена належним чином, а тому,
колегія суддів відповідно до вимог ч. 2
ст. 305 ЦПК України вважала за можливе
слухати справу у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
з'ясувавши обставини справи та
оговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1 ( а.с.11-12).

Відповідно до довідки форми № 3 від 17
грудня 2013 року, виданої ОСББ №13 по вул.
Б. Гмирі, в квартирі зареєстровано та
проживає три особи, а саме, відповідачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їхня дочка ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Відповідачі не сплачують в повному
обсязі плату за користування квартирою
та комунальні послуги, у звязку з чим в
них перед ОСББ № 13 по вул. Б.Гмирі, яке
забезпечує надання відповідачам
житлово-комунальних послуг, утворилась
заборгованість, яка відповідно до
наданих позивачем розрахунків станом
на на 01 грудня 2013 року становить 11 653
грн. 64 коп., інфляційна складова боргу
становить 307 грн. 45 коп., три проценти
річних з простроченої суми - 456 грн. 60
коп., а разом сума боргу складає 12 417
грн. 24 коп. (а.с.29-30, 88).

У грудні 2013 року ОСББ №13 по вул. Б. Гмирі
звернулось до районного суду з позовом
про стягнення заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог посилались на те, що відповідач
ОСОБА_1, як власник квартири АДРЕСА_1 та
відповідачка ОСОБА_2 - дружина власника,
які зареєстровані та проживають у
даній квартирі, не виконують обов'язки,
покладені на них, по оплаті комунальних
послуг, внаслідок чого утворилась
заборгованість в розмірі 11 653 грн. 64 коп.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог ОСББ №13 по вул. Б. Гмирі,
стягнувши з ОСОБА_1 11 653 грн. 63 коп.
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг, інфляційні
втрати у сумі 307 грн., 3% річних - 456 грн. 60
коп.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Так, згідно з ч.5 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні
послуги»споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до п.7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків
гуртожитків, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 572 від
08.10.1992 року власник та наймач квартири
зобов'язаний оплачувати надані
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим
періодом для оплати послуг є
календарний місяць.

Пунктом 20 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, плата за
надані послуги вноситься споживачем
відповідно до показань засобів обліку
води і теплової енергії або
затверджених нормативів (норм)
споживання на підставі платіжного
документа (розрахункової книжки,
платіжної квитанції тощо) або
відповідно до умов договору на
встановлення засобів обліку.

Згідно з п. 21 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 у разі
відсутності у квартирі (будинку
садибного типу) та на вводах у
багатоквартирний будинок засобів
обліку води і теплової енергії плата за
надані послуги справляється згідно з
установленими нормативами (нормами)
споживання.

Як вбачається з матеріалів справи,
нарахування ОСОБА_1 плати за постачання
холодної та гарячої води здійснюється
за установленими нормативами (нормами)
споживання, встановленими Виконавчим
органом Київської міської ради
(Київською міською державною
адміністрацією).

Відповідно до п. 15 Правил засоби обліку
води і теплової енергії, встановлені у
квартирі (будинку садибного типу) та на
вводі у багатоквартирний будинок,
підлягають періодичній повірці.

Разом з тим, відповідно до п. 9 Постанови
КМУ № 630 від 21 липня 2005 року на
абонентський облік можуть бути взяті
засоби вимірювальної техніки, які
пройшли державну повірку та мають
відповідне підтвердження.

Відповідно до Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність» лічильники, встановлені в
помешканнях громадян, потребують
проведення періодичної повірки з метою
встановлення їх придатності до
застосування на підставі контролю їх
метрологічних характеристик.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність» засоби вимірювальної
техніки можуть застосовуватись за
умови, якщо вони відповідають
встановленим для них нормам точності, у
певних умовах їх експлуатації.

Статтею 28 зазначеного Закону
визначено, що лічильники, які
використовуються для обліку і
розрахунків за воду, дозволяється
застосовувати, якщо вони пройшли
повірку.

Відповідно до акту обстеження мережі
центрального холодного, гарячого
водопостачання та опалення АДРЕСА_1 від
25 лютого 2014 року у складі голови
комісії ОСОБА_6, встановлено що
відповідачами виконане переобладнання
мережі гарячого та холодного
водопостачання, а саме: змінено місце
розташування лічильників гарячої та
холодної води відносно їх початкового
розміщення на момент передачі будинку
в експлуатацію; перенесені та сховані
всередині стінових перегородок труби
стояка централізованого гарячого та
холодного водопостачання та труби
квартирної розводки; змінено місце
розташування сушарні для рушників
відносно її початкового розміщення на
момент передачі будинку в
експлуатацію; не опломбовані місця
приєднання лічильників гарячої та
холодної води до мережі
водопостачання; не надані акти повірки
лічильників гарячого та холодного
водопостачання; в туалеті встановлено
електричний водонагрівач (а.с.109).

При цьому, заперечуючи проти позову,
відповідачами не було надано доказів
проведення повірки лічильників
гарячої та холодної води відповідно до
вимог Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення затверджених,
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 та Закону
України «Про метрологію та
метрологічну діяльність».

Відтак, колегія суддів відхиляє
посилання апелянта на порушення судом
першої інстанції п. п. 9, 15, 16, 29, 32 Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання гарячої та
ходової води і водовідведення,
затверджених постановою КМУ від 21
липня 2005 року № 630, а також на те, що
будинок АДРЕСА_1 був зданий в
експлуатацію вже з встановленими
квартирними засобами обліку гарячої та
холодної води і був прийнятий
позивачем до обслуговування з
встановленими лічильниками.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
законність позовних вимог ОСББ №13 по
вул. Б. Гмирі в частині стягнення з
ОСОБА_1 6057,54 грн. плати за постачання
холодної та гарячої води.

Крім того, як було встановлено, 05 липня
2012 року на засіданні правління ОСББ №13
по вул. Б. Гмирі, оформленим протоколом
№ 7-2012, було прийняте рішення,
відповідно до якого тим боржникам, які
не сплачують за комунальні послуги, не
відображають витрати води за
показниками квартирних лічильників,
нарахування на витрачання води за весь
термін заборгованості проводити за
нормами витрат води та за тарифами, які
встановлені розпорядженням КМДА (а.с.18).
Заперечуючи проти вимог ОСББ №13 по вул.
Б. Гмирі про стягнення заборгованості
за постачання холодної та гарячої води
за тарифами, ОСОБА_1 не надав показів
лічильників, за якими, на його думку,
має здійснюватися нарахування.

Колегія суддів також погоджується з
висновками суду першої інстанції про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ №13
по вул. Б. Гмирі заборгованості по
оплаті послуг консьєржів (чергових) у
розмірі 380 грн. з урахуванням того, що
розміщення посту консьєржів та
встановлення плати було прийнято
рішенням Загальних зборів ОСББ, які є
обов'язковими для виконання ОСОБА_1, як
членом ОСББ.

Крім того, як пояснив у судовому
засіданні ОСОБА_6, який є головою
правління ОСББ, до обов'язків
консьєржів також входить і вологе
прибирання перших поверхів будинку,
зокрема і у під'їзді, де проживає ОСОБА_1
разом зі своєю родиною.

Таким чином, посилання апелянта на те,
що пост консьєржів в його під'їзді не
знаходиться, послугами консьєржів він
не користується, є безпідставними та
такими, що не спростовують висновків
суду першої інстанції.

Всі викладені у апеляційній скарзі
обставини проаналізовані судом у
сукупності з іншими доказами по справі,
висновки суду є повністю мотивованими
і підстав для сумніву у їх
обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 12 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А.Пікуль

Т.І. Побірченко