Справа № 372/2463/13-ц
Головуючий у І інстанції Мора
О.М.Провадження № 22-ц/780/1580/14
інстанції Мережко М.В.Категорія 44
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Суханової Є.М., Данілова О.М.,

При секретарі: Власенко О.В.

розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 11 грудня 2013 року за позовом
прокурора Обухівського району в
інтересах держави в особі Київської
обласної державної адміністрації,
Київського обласного управління
лісового та мисливського господарства,
Державного підприємства «Київське
лісове господарство» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_2, Обухівської
районної державної адміністрації,
треті особи: Підгірцівська сільська
рада Обухівського району Київської
області, Управління Держземагенства в
Обухівському районі про скасування
розпорядження, визнання недійсними
державних актів на право власності на
землю, визнання недійсними договорів
купівлі-продажу, повернення земельних
ділянок до земель державної власності.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2012 року позивач прокурор
Обухівського району в інтересах
держави в особі Київської обласної
державної адміністрації, Київського
обласного управління лісового та
мисливського господарства, Державного
підприємства «Київське лісове
господарство» звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_2, Обухівської районної
державної адміністрації, треті особи:
Підгірцівська сільська рада
Обухівського району Київської області,
Управління Держземагенства в
Обухівському районі про скасування
розпорядження, визнання недійсними
державних актів на право власності на
землю, визнання недійсними договорів
купівлі-продажу, повернення земельних
ділянок до земель державної власності.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що
розпорядженням від 23.03.2010 року
Обухівської районної державної
адміністрації затверджено розроблений
ТОВ «НВК Горизонт» проект із
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність дев'яти громадян
для ведення індивідуального
садівництва загальною площею 1,08 га в
адміністративних межах Підгірцівської
сільської ради Обухівського району
Київської області. В подальшому
державні акти на право власності на
вказані земельні ділянки пройшли
державну реєстрацію.

На підставі договорів купівлі-продажу
власниками частини вказаної земельної
ділянки стали також ОСОБА_2 та ОСОБА_8 В
ході проведення перевірки було
встановлено, зазначені земельні
ділянки, які виділялись для
індивідуального садівництва,
відносяться до земель державного
лісового фонду Козинського лісництва.

Позивач зазначав, що в порушення
діючого земельного законодавства, з
постійного користування державного
підприємства «Київське лісове
господарство» було вилучено земельну
ділянку лісогосподарського
призначення, змінено цільове
призначення та передано у приватну
власність відповідачам.

Позивач просив, скасувати
розпорядження голови Обухівської
районної державної адміністрації № 468
від 23.03.10 року. Визнати недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,12 га, серії ЯЛ
№170915, кадастровий номер :09:002:0029,
виданий на ім'я ОСОБА_8 Визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,12 га, серії ЯЛ №170917, кадастровий номер
:09:002:0031, виданий на ім'я ОСОБА_11
Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га, серії ЯЛ №170916,
кадастровий номер :09:002:0030, виданий
на ім'я ОСОБА_10 Визнати недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,12 га серії ЯЛ
№170913, кадастровий номер :09:002:0027,
виданий на ім'я ОСОБА_6 Визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,12 га серії ЯЛ №170918, кадастровий номер
:09:002:0032, виданий на ім'я ОСОБА_7
Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га серії ЯЛ №170912, кадастровий
номер :09:002:0026, виданий на ім'я
ОСОБА_5 Визнати недійсним державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га серії ЯЛ №170910, кадастровий
номер :09:002:0024, виданий на ім'я
ОСОБА_3 Визнати недійсним державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га серії ЯЛ №170911, кадастровий
номер :09:002:0025, виданий на ім'я
ОСОБА_4 Визнати недійсним державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га серії ЯЛ №170914, кадастровий
номер :09:002:0028, виданий на ім'я
ОСОБА_9 Визнати недійсним договір
купівлі -продажу земельної ділянки
площею 0,12 га від 29 червня 2010 року за
реєстраційним ВМХ № 437280. Визнати
недійсним договір купівлі -продажу
земельної ділянки площею 0,12 га від 18
червня 2010 року за реєстраційним ВМХ №
437214. Визнати недійсним договір купівлі
-продажу земельної ділянки площею 0,12 га
від 18 червня 2010 року за реєстраційним
ВМХ № 437222. Визнати недійсним договір
купівлі -продажу земельної ділянки
площею 0,12 га від 18 червня 2010 року за
реєстраційним ВМХ № 437216. Визнати
недійсним договір купівлі -продажу
земельної ділянки площею 0,12 га від 18
червня 2010 року за реєстраційним ВМХ №
437212. Визнати недійсним договір купівлі
-продажу земельної ділянки площею 0,12 га
від 18 червня 2010 року за реєстраційним
ВМХ № 437218. Визнати недійсним договір
купівлі -продажу земельної ділянки
площею 0,12 га від 18 червня 2010 року за
реєстраційним ВМХ № 437226. Визнати
недійсним договір купівлі -продажу
земельної ділянки площею 0,12 га від 18
червня 2010 року за реєстраційним ВМХ №
437220. Витребувати у ОСОБА_2 земельну
ділянку загальною площею 0,84 га,
загальною вартістю 332640 грн. та
повернути її до земель державної
власності Обухівської районної
державної адміністрації. Витребувати у
ОСОБА_8 земельну ділянку загальною
площею 0,24 га, загальною вартістю 95 040
грн. та повернути її до земель
державної власності Обухівської
районної державної адміністрації.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 02.07. 2012 року позов
прокурора по даній справі було
задоволено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Київської області від 25.12.2012 року
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 02.07. 2012 року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 02.07. 2012 року та ухвалу
Апеляційного суду Київської області
від 25.12.2012 року скасовано, а справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 11.12. 2013 року позов
прокурора по даній справі було
задоволено. Визнано недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,12 га, серії ЯЛ
№170915, кадастровий номер :09:002:0029,
виданий на ім'я ОСОБА_8 Визнано
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,12 га, серії ЯЛ №170917, кадастровий номер
:09:002:0031, виданий на ім'я ОСОБА_11
Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га, серії ЯЛ №170916,
кадастровий номер :09:002:0030, виданий
на ім'я ОСОБА_10 Визнано недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,12 га серії ЯЛ
№170913, кадастровий номер :09:002:0027,
виданий на ім'я ОСОБА_6 Визнано
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,12 га серії ЯЛ №170918, кадастровий номер
:09:002:0032, виданий на ім'я ОСОБА_7
Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га серії ЯЛ №170912, кадастровий
номер :09:002:0026, виданий на ім'я
ОСОБА_5 Визнано недійсним державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га серії ЯЛ №170910, кадастровий
номер :09:002:0024, виданий на ім'я
ОСОБА_3 Визнано недійсним державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га серії ЯЛ №170911, кадастровий
номер :09:002:0025, виданий на ім'я
ОСОБА_4 Визнано недійсним державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га серії ЯЛ №170914, кадастровий
номер :09:002:0028, виданий на ім'я
ОСОБА_9 Визнати недійсним договір
купівлі -продажу земельної ділянки
площею 0,12 га від 29 червня 2010 року за
реєстраційним ВМХ № 437280. Визнано
недійсним договір купівлі -продажу
земельної ділянки площею 0,12 га від 18
червня 2010 року за реєстраційним ВМХ №
437214. Визнано недійсним договір купівлі
-продажу земельної ділянки площею 0,12 га
від 18 червня 2010 року за реєстраційним
ВМХ № 437222. Визнано недійсним договір
купівлі -продажу земельної ділянки
площею 0,12 га від 18 червня 2010 року за
реєстраційним ВМХ № 437216. Визнано
недійсним договір купівлі -продажу
земельної ділянки площею 0,12 га від 18
червня 2010 року за реєстраційним ВМХ №
437212. Визнано недійсним договір купівлі
-продажу земельної ділянки площею 0,12 га
від 18 червня 2010 року за реєстраційним
ВМХ № 437218. Визнано недійсним договір
купівлі -продажу земельної ділянки
площею 0,12 га від 18 червня 2010 року за
реєстраційним ВМХ № 437226. Визнано
недійсним договір купівлі -продажу
земельної ділянки площею 0,12 га від 18
червня 2010 року за реєстраційним ВМХ №
437220. Витребувано у ОСОБА_2 земельну
ділянку загальною площею 0,84 га,
загальною вартістю 332640 грн. та
повернути її до земель державної
власності Обухівської районної
державної адміністрації. Витребувано у
ОСОБА_8 земельну ділянку загальною
площею 0,24 га, загальною вартістю 95 040
грн. та повернути її до земель
державної власності Обухівської
районної державної адміністрації.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог. В
апеляційній скарзі посилався на те, що
рішення суду першої інстанції ухвалене
з порушення норм матеріального та
процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повного і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 45 ч. 1 ЦПК України, у
випадках встановлених законом,
прокурор може звертатися до суду із
заявами про захист прав, свобод, та
інтересів інших осіб, або державних чи
суспільних інтересів та брати участь у
цих справах, а згідно ст.36-1 Закону
України "Про прокуратуру" встановлено,
що підставою представництва у суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними або з державою, а відповідно до
рішення Конституційного Суду України
від 08 квітня 1999 року у справі №1-1/99
(справа про представництво
прокуратурою України інтересів
держави в арбітражному суді)
встановлено, що прокурори та їх
заступники подають до суду позови саме
в інтересах держави, а не в інтересах
підприємств, установ і організацій
незалежно від їх підпорядкування і
форм власності, таким чином суд вважає
звернення прокурора в інтересах
держави в особі - Київської обласної
державної адміністрації, Київського
обласного управління лісового та
мисливського господарства, державного
підприємства «Київське лісове
господарство».

Судом встановлено, що розпорядженням
Обухівської районної державної
адміністрації № 333 від 23.06.2003 року «Про
передачу земель лісового фонду у
постійне користування Обухівському,
Козинському лісництвам та
Ржищівському Держлісгоспу для ведення
лісового господарства» передано у
постійне користування землі лісового
фонду Підгірцівської сільської ради
Обухівського району Київської області
для ведення лісового господарства
Козинському лісництву.

Розпорядженням голови Обухівської
районної державної адміністрації № 468
від 23.03.10 затверджено розроблений ТОВ
«НВК «Горизонт» проект із землеустрою
щодо відведення земельних ділянок у
власність 9-ти громадянам, а саме
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, для
ведення індивідуального садівництва,
загальною площею 1,08 га в
адміністративних межах Підгірцівської
сільської ради Обухівського району
Київської області.

В подальшому, 29.04.2010 року державні акти
на право власності на вказані земельні
ділянки пройшли державну реєстрацію.

Згідно із договорів купівлі-продажу
від 18.06.2010 року, власником частини
вказаної земельної ділянки площею 0,84
га став ОСОБА_2

Згідно із договорів купівлі-продажу
від 29.06.2010 року та на підставі
отриманого державного акту власником
іншої частини вказаної земельної
ділянки площею 0,24 га став ОСОБА_8

Згідно із договорів купівлі-продажу
вищевказаних земельних ділянок
вбачається, що ринкова вартість
земельної ділянки площею 0, 12 га
становить 47 520 грн. Тобто загальна
вартість земельної ділянки площею 1,08
га становить 427 680 грн.

Відповідно до листа ДП «Київське
лісове господарство» та додатків до
нього від 13.01.2011 року № 02-27, земельні
ділянки які вказані на викопіюванні,
яка додається до вимоги, відносяться до
земель державного лісового фонду
Козинського лісництва квартал 103
виділа 15,16 і відповідно до
планово-картографічних матеріалів
лісовпорядкування не є вкритим лісом
землями, а представляють собою
галявину. Згідно додатків до даного
листа земельні ділянки, відповідно до
планово - картографічних матеріалів
лісовпорядкування, відносяться до
земель Державного лісового фонду
Козинського лісництва, квартал 103,
виділ 15, 16, зазначене також
підтверджується витягом з копії
проекту організації та розвитку
лісового господарства Виробничої
частини ДЛГО «КИЇВЛІС» Державного
лісогосподарського об'єднання
«Київліс».

Згідно із протоколу огляду місця події
від 17.01.2012 року проведеного
Прокуратурою Обухівського району в
присутності понятих та за участю
директора ПП «Фокус-2002»та заступника
директора ДП «Київський
лісгосп»встановлено, що земельні
ділянки представляють собою горбисту
місцевість, північно-західна межа, а
також крайні південні точки масиву
знаходяться в низині яру. Територія
ділянок майже повністю, окрім краю
південної частини, вкрита лісом віком
15-20 років. Серед дерев переважають
береза, дуб та граб звичайний, повнота
(щільність) насадження за візуальними
оцінками спеціаліста ДП
«Київлісгосп»близько 0,7.В ході огляду
спеціалістами підприємства, що має
ліцензію на проведення землевпорядних
робіт, ПП «Фокус - 2002», прокладанням
теодолітних ходів та з використанням
приладу GPS проведено винесення в натуру
вказаних земельних ділянок, за
результатами якого, а також з
урахуванням планово -картографічних
матеріалів лісовпорядкування,
встановлено, що вони повністю (за
виключенням частини крайньої ділянки
площею приблизно 0,03 га із крайньою
точкою відміченою на схемі Т.1 до
протоколу огляду) накладаються на
територію земель лісового фонду, а саме
земель Державного лісового фонду
Козинського лісництва, квартал 103,
виділ 15, 16, межа якого проходить також
по межі населеного пункту с. Креничі
Обухівського району та співпадає з
південно-східною межею ділянок.
Відповідно до встановлених меж
земельних ділянок, всі вони
накладаються на землі лісового фонду,
виявлені лісові насадження не є
чагарниками.

Відповідно до акту обстеження вкритої
деревною рослинністю земельної
ділянки площею 1,08 га, яка знаходиться в
межах Підгірцівської сільської ради
Обухівського району від 18.03.2010 року в
натурі встановлено, що земельна
ділянка представлена двома виділами,
які мають різний рельєф, склад деревних
порід, їх вік та повноту. Після
обстеження зроблений суцільний
перелік дерев, дані якого по частині
ділянки площею 0,4 га відображені у
додатку № 1, а по частині ділянки площею
0,68 га - у додатку № 2, що наявні в
матеріалах справи

Відповідно до акту огляду лісової
ділянки від 09.12. 2013 року в кварталі 103
виділи 13,14,15 на земельній ділянці
проростає молоде насадження дуба,
берези, осики, акації, ділянка є
повністю відокремленим лісовим
масивом.

Згідно листів Управління Держкомзему в
Обухівському районі № 3499 від 12.06.2012
року та № 3532 від 13.06.2012 року, з
викопіюваннями кадастрового плану,
встановлено що, згідно карти
формування території Підгірцівської
сільської ради Обухівського району
земельні ділянки з кадастровими
номерами: :09:002:0029, :09:002:0030,
:09:002:0031, :09:002:0027, :09:002:0032,
:09:002:0026, :09:002:0024, :09:002:0025,
:09:002:0028 відносяться до земель
державного лісового фонду.

Відповідно до листа Управління
Держземагенства в Обухівському районі
від 29.10.2013 року згідно наявної в
управлінні інформації та матеріалів,
земельні ділянки з кадастровими
номерами :09:002:0029, :09:002:0030,
:09:002:0031, :09:002:0027, :09:002:0032,
:09:002:0026, :09:002:0024, :09:002:0025,
:09:002:0028 розташовані на землях
державного лісового фонду Козинського
лісництва, квартал 103, виділи 15,16.

Суд першої інстанції віроно дійшов до
висновку, що між сторонами виникли
спірні земельні правовідносини щодо
правомірності набуття, реалізації та
оформлення відповідачами права
власності на земельні ділянки.

Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу
України, ліс - тип природних комплексів,
у якому поєднуються переважно деревна
та чагарникова рослинність з
відповідними ґрунтами, трав'яною
рослинністю, тваринним світом,
мікроорганізмами та іншими природними
компонентами, що взаємопов'язані у
своєму розвитку, впливають один на
одного і на навколишнє природне
середовище. Ліси України є її
національним багатством і за своїм
призначенням та місцерозташуванням
виконують переважно водоохоронні,
захисні, санітарно-гігієнічні,
оздоровчі, рекреаційні, естетичні,
виховні, інші функції та є джерелом для
задоволення потреб суспільства в
лісових ресурсах. Усі ліси на території
України, незалежно від того, на землях
яких категорій за основним цільовим
призначенням вони зростають, та
незалежно від права власності на них,
становлять лісовий фонд України і
перебувають під охороною держави.

Відповідно до ст. 57 Лісового кодексу
України, зміна цільового призначення
земельних лісових ділянок з метою їх
використання в цілях, не пов'язаних з
веденням лісового господарства,
провадиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
земельних ділянок у власність або
надання у постійне користування
відповідно до Земельного кодексу
України. Зміна цільового призначення
земельних лісових ділянок
здійснюється за погодженням з органами
виконавчої влади з питань лісового
господарства та з питань охорони
навколишнього природного середовища
Автономної Республіки Крим,
територіальними органами центральних
органів виконавчої влади з питань
лісового господарства та охорони
навколишнього природного середовища.

Згідно із п. 5 Перехідних положень
Лісового кодексу України до одержання
в установленому порядку державними
лісогосподарськими підприємствами
державних актів на право постійного
користування земельними лісовими
ділянками, документами, що
підтверджують це право на раніше
надані землі, є планово-картографічні
матеріали лісовпорядкування.

Судом встановлено, що земельні ділянки
з вищевказаними кадастровими номерами
належать до Державного лісового фонду
Козинського лісництва, квартал 103,
виділ 15, 16 відповідно до
планово-картографічних матеріалів
лісовпорядкування.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного
кодексу України надання у користування
земельної ділянки, що перебуває у
власності або користуванні,
провадиться лише після вилучення
(викупу) її в порядку, передбаченому цим
Кодексом.

Судом встановлено, що розпорядження
про вилучення (викупу) даних земельних
ділянок не було прийнято.

Відповідно до ст. 8 Лісового кодексу
України у державній власності
перебувають усі ліси України, крім
лісів, що перебувають у комунальній або
приватній власності.

Право державної власності на ліси
набувається і реалізується державою в
особі Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій
відповідно до закону.

Згідно зі ст. 17 вказаного Кодексу у
постійне користування ліси на землях
державної власності для ведення
лісового господарства без
встановлення строку надаються
спеціалізованим державним
лісогосподарським підприємствам,
іншим державним підприємствам,
установам та організаціям, у яких
створено спеціалізовані
лісогосподарські підрозділи.

Також, ст. 57 Земельного кодексу України
передбачено, що земельні ділянки
лісогосподарського призначення за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування
надаються в постійне користування
спеціалізованим державним або
комунальним лісогосподарським
підприємствам, іншим державним і
комунальним підприємствам, установам
та організаціям, у яких створено
спеціалізовані підрозділи, для ведення
лісового господарства.

Статтею 32 Лісового кодексу України
передбачено, що районні державні
адміністрації у сфері лісових відносин
на їх території, зокрема, передають у
власність, надають у постійне
користування для нелісогосподарських
потреб земельні лісові ділянки площею
до 1 гектара, що перебувають у державній
власності, у межах сіл, селищ, міст
районного значення та припиняють права
користування ними.

Згідно із п. 9 ст. 149 Земельного кодексу
України вилучення земельних ділянок
державної власності, які перебувають у
постійному користуванні - ріллю,
багаторічні насадження для
несільськогосподарських потреб, ліси
площею понад 1 гектар для
нелісогосподарських потреб,
здійснюється лише Кабінетом Міністрів
України.

Крім того, згідно матеріалів проекту
землеустрою щодо відведення
вищевказаним громадянам зазначених
земельних ділянок, та з державних актів
на право приватної власності на землю,
земельні ділянки виділялись для
індивідуального садівництва.

Разом з тим, як зазначалось вище,
земельні ділянки, які передбачалось
відвести вищевказаним громадянам
відносяться до категорії земель
лісового фонду.

Статтею 20 Земельного кодексу України
встановлено, що зміна цільового
призначення земель проводиться
органами місцевого самоврядування, які
приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою.

Статтею 21 Земельного кодексу України
передбачено, що порушення порядку
встановлення та зміни цільового
призначення земель є підставою для: а)
визнання недійсним рішень органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування про надання (передачу)
земельних ділянок громадянам та
юридичним особам; б) визнання
недійсними угод щодо земельних
ділянок.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації» на
виконання Конституції України, законів
України, актів Президента України,
Кабінету Міністрів України,
міністерств та інших центральних
органів виконавчої влади, власних і
делегованих повноважень голова
місцевої державної адміністрації в
межах своїх повноважень видає
розпорядження, а керівники управлінь,
відділів та інших структурних
підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих
державних адміністрацій, прийняті в
межах їх компетенції, є обов'язковими
для виконання на відповідній території
всіма органами, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами та громадянами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації» місцева державна
адміністрація розпоряджається землями
державної власності відповідно до
закону.

Частиною 2 статті 43 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»
передбачено, що розпорядження голови
державної адміністрації, що суперечать
Конституції України, законам України,
рішенням Конституційного Суду України,
іншим актам законодавства або є
недоцільними, неекономічними,
неефективними за очікуваними та
фактичними результатами, скасовуються
Президентом України, Кабінетом
Міністрів України, головою місцевої
державної адміністрації вищого рівня
або в судовому порядку.

З аналізу наведених норм законодавства
видно, що розпорядження голови
Обухівської районної державної
адміністрації № 468 від 23.03.2010 року
прийняте всупереч встановленого
Земельним кодексом України порядку
вилучення і припинення права
постійного користування землями
лісового фонду, зміни їх цільового
призначення.

З цих же підстав 9-ти громадянам
незаконно видані державні акти на
право власності на земельні ділянки
лісового фонду загальною площею 1,08 га
для ведення індивідуального
садівництва.

Відповідно до вимог ст. 373 Цивільного
кодексу України, право власності на
землю (земельну ділянку) набувається та
здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути відновлення становища, яке
існувало до порушення, визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
їхніх посадових та службових осіб.

Відповідно до ст. 155 Земельного кодексу
України у разі видання органом
виконавчої влади акта, яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Виходячи із положень ст.ст. 4, 16, 203, 215
Цивільного кодексу України, ст. 210
Земельного кодексу України укладені
відповідачами договори
купівлі-продажу земельних ділянок є
такими, що суперечать цивільному та
земельному законодавству, оскільки на
підставі цих договорів було відчужено
земельні ділянки, які незаконно вибули
із власності держави та перебували у
приватній власності в порушення
чинного законодавства.

З огляду на положення ст. 216 Цивільного
кодексу України вказані правочини не
створили юридичних наслідків, а тому
позовні вимоги в частині визнання
недійсними договорів купівлі-продажу
спірних земельних ділянок є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно із роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України у постанові
від 06 листопада 2009 року №9
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними", такими є
правочини, що посягають на суспільні,
економічні та соціальні основи
держави, зокрема: правочини, спрямовані
на використання всупереч закону
комунальної, державної або приватної
власності; правочини, спрямовані на
незаконне відчуження або незаконне
володіння, користування, розпорядження
об'єктами права власності українського
народу , землею як основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави, її
надрами, іншими природними ресурсами
тощо.

Факт незаконності набуття права
власності на оспорювані земельні
ділянки виключає саму можливість
відчуження права власності на ці землі
іншій особі на законних підставах. Крім
того відповідно до ст. 140 Земельного
кодексу України, підставами припинення
права власності на земельну ділянку,
відповідно до ст. 140 Земельного кодексу
України є: добровільна відмова
власника від права на земельну ділянку;
смерть власника земельної ділянки за
відсутності спадкоємця; відчуження
земельної ділянки за рішенням
власника; звернення стягнення на
земельну ділянку на вимогу кредитора;
відчуження земельної ділянки з мотивів
суспільної необхідності та для
суспільних потреб; конфіскація за
рішенням суду; невідчуження земельної
ділянки іноземними особами та особами
без громадянства у встановлений строк
у випадках, визначених цим Кодексом.
Проте, зазначені підстави у даному
випадку відсутні, оскільки земельні
ділянки вибули з власності держави в
порушення вимог чинного законодавства,
а користувач земельної ділянки також
заперечує проти того, що спірну
земельну ділянку було вилучено з його
користування.

Відповідно ст. 393 Цивільного кодексу
України правовий акт органу державної
влади, який не відповідає законові і
порушує права власника, за позовом
власника майна визнається судом
незаконним та скасовується. Власник
майна, права якого порушені внаслідок
виданння правового акта органом
державної влади має право вимагати
відновлення того становища, яке
існувало до видання цього акта.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 388 ЦК
України, якщо майно за відплатним
договором придбане в особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач
не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати
це майно лише у разі, якщо майно вибуло
з володіння власника або особи, якій
він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, ДП «Київське лісове
господарство», відповідно до вимог ст.
388 ЦК України має право вимагати від
добросовісного набувача, а саме ОСОБА_2,
та ОСОБА_8 як осіб, у власності яких
перебувають на даний час спірні
земельні ділянки, повернення вказаних
земельних ділянок.

При цьому, в силу ст. 388 ЦК України
відповідачі ОСОБА_2, та ОСОБА_8
зобов'язані повернути вказані земельні
ділянки до державної власності у
придатному до використання за цільовим
призначенням стані.

Зважаючи на те, що на підставі
незаконного розпорядження
райдержадміністрації, спірні державні
акти на право власності на земельні
ділянки відповідачами були
зареєстровані у встановленому законом
порядку, відновити становище, яке
існувало до порушення можливо лише
шляхом визнання недійсними
розпорядження райдержадміністрації,
виданих на його підставі державних
актів та договорів купівлі-продажу
земельних ділянок.

Оспорюваними розпорядженням
райдержадміністрації, державними
актами на право власності на земельні
ділянки та договорами купівлі-продажу
порушено інтереси держави, адже з
державної власності та з користування
протиправно вибули земельні ділянки
лісового фонду, і висновок суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог є вірним.

Колегія суддів, з огляду на зазначене,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку про задоволення
позовних вимог.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в порядку
ст. 303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги, в якій ставиться
питання про ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог, колегія суддів вважає, що
рішення суду є законним та
обгрунтованим, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303 ,307, 308, 313-315, 317,319, ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 11 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: