ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року м.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської
М.Є.,

Закропивного О.В., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю «АВТО
ПРОСТО» про визнання договору та
додатків до нього недійсними та
стягнення грошових коштів за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «АВТО
ПРОСТО» на рішення Калінінського
районного суду м. Донецька від 20
березня 2013 року та рішення
апеляційного суду Донецької області
від 5 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 18 січня 2011 року між ним та ТОВ
«АВТО ПРОСТО» укладено угоду,
предметом якої є надання учаснику
системи послуг, спрямованих на
придбання автомобіля. Позивач
систематично та своєчасно сплачував
щомісячні внески, однак до
теперішнього часу автомобіль він не
отримав. Позивач указав, що зазначена
угода не відповідає вимогами ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів», якою заборонена нечесна
підприємницька практика, яка вводить
споживача в оману, зокрема така, як
утворення, експлуатація або сприяння
розвитку пірамідальних схем. Крім
цього, позивач вважав, що йому
спричинено моральну шкоду у розмірі 5
тис. грн. Ураховуючи вищевикладене,
позивач просив суд визнати угоду,
укладену 18 січня 2011 року між ним та
ТОВ «Авто Просто», недійсною,
стягнути з відповідача сплачені внески
на загальну суму у розмірі 64 802 грн 53
коп. та у рахунок відшкодування
моральної шкоди 5 тис. грн.

Рішенням Калінінського районного суду
м. Донецька від 20 березня 2013
року позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано недійсною угоду від 18 січня 2011
року з додатками до неї, укладену між
ОСОБА_3 та ТОВ «Авто
Просто». Стягнуто з ТОВ «АВТО ПРОСТО»
на користь ОСОБА_3 суму сплачених
внесків у розмірі
64 802 грн 53 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. В іншій
частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 5 вересня 2013 року рішення
районного суду в частині визнання
недійсними угоди та додатків до неї
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено. У решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «АВТО ПРОСТО»
просить скасувати зазначені судові
рішення, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позов, виходив із того, що
угода від 18 січня 2011 року є недійсною,
оскільки суперечить положенням ст. 19
Закону України «Про захист прав
споживачів» унаслідок здійснення ТОВ
«АВТО ПРОСТО» нечесної
підприємницької практики, яка є такою,
що містить несправедливі умови, а тому
підлягають поверненню позивачу кошти,
сплачені ним на виконання цього
недійсного правочину.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції в частині
визнання недійсною оспорюваної угоди
та ухвалюючи в цій частині нове рішення
про відмову в позові, виходив із того,
що спірний договір є нікчемним, а тому
визнання такого правочину недійсним у
судовому порядку не вимагається.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Судами встановлено, що 18 січня 2011 року
між ОСОБА_3 та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було
укладено угоду із додатками, предметом
якої є надання учаснику послуг,
спрямованих на придбання автомобіля,
за якою сплатив 64 802 грн. 53 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК
України.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у
ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів», забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7
ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
«пірамідальної схеми» не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
«пірамідальної схеми».

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» дає підстави
для висновку, що поняття «пірамідальна
схема» у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
сплати за можливість одержання
учасником компенсації; б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми; в)
відсутність продажу або споживчого
товару.

Таким чином, для кваліфікації
«пірамідальної схеми» необхідна
наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
«пірамідальної», тобто такої, що
порушує норми чинного законодавства
України.

Так, пірамідальній схемі властива
сплата за можливість одержання окремим
учасником компенсації, яка повинна
надаватися за рахунок залучення цим
учасником схеми інших споживачів.

У той самий час предметом угоди сторін,
укладеної в рамках функціонування
системи придбання автомобілів у групах
«Авто Так», є надання учаснику програми
адміністративних послуг, у тому числі
фінансового характеру, з метою
придбання ним автомобіля.

Відповідно до ст. 2 Угоди ТОВ «АВТО
ПРОСТО» гарантує надання кожному
учаснику права на отримання автомобіля
за умови виконання ним усіх
зобов'язань, передбачених угодою.

Статтею 3 угоди передбачено, що ТОВ
«АВТО ПРОСТО» зобов'язується
забезпечити отримання учасником
автомобіля згідно з умовами угоди. При
цьому відповідно до ст. 8.2 додатку № 2 до
угоди поняття «право на отримання
автомобіля» означає право учасника
одержати власне автомобіль та
обов'язок товариства передати
автомобіль у зазначений термін, якщо
учасник на момент фактичної передачі
автомобіля належно виконує свої
зобов'язання. Водночас ТОВ «АВТО
ПРОСТО» зобов'язане надіслати
постачальнику замовлення на передачу
автомобіля учаснику протягом 5 робочих
днів після того, як учасник, у якого
виникло право на одержання автомобіля,
здійснить відповідні платежі.

Відповідно до угоди між ТОВ «АВТО
ПРОСТО» та виробником (дистриб'ютором
чи імпортером) останній протягом 30
календарних днів з дня отримання
замовлення зобов'язаний передати
автомобіль учаснику, який одержав
право на отримання автомобіля (п. 8.1
додатку № 2).

Передбачені угодою умови дозволяють
учаснику сплачувати ціну автомобіля
невеликими щомісячними внесками, які
названі в угоді «Чисті внески» або
«Внесок в оплат товару».

Відповідно до розд. 1 Визначення
термінів додатку № 2 до угоди «Цілий
чистий внесок - це частина щомісячного
повного внеску, який використовується
для оплати Автомобіля. Половинний
Чистий внесок - це половина Цілого
чистого внеску».

Згідно з п. 2.6 ст. 2 додатку № 2 до угоди
Чисті внески, сплачені учасником у
встановлені строки та відповідно до
поточної ціни автомобіля, дійсної на
момент сплати, зараховуються як
відсоток від вартості автомобіля, що у
свою чергу є оплатою за товар -
автомобіль.

Таким чином, в угоді чітко передбачено,
що споживач оплачує кожного місяця
частину ціни автомобіля. Крім того,
сплачені Чисті внески перерахунку (у
зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не
підлягають. Після одержання автомобіля
та реєстрації його на своє ім'я
споживач зобов'язаний і надалі
сплачувати кошти за автомобіль до
повної його сплати - 100% від ціни
автомобіля.

Отже, Угодою передбачена щомісячна
сплата внесків за (товар) автомобіль,
який передається споживачеві в рамках
укладеної Угоди, а не за можливість
одержання права на купівлю товару.

Споживач, який виконав усі умови угоди,
має повне право вимагати від ТОВ «АВТО
ПРОСТО» виконання свого зобов'язання, а
саме: оплатити продавцю вартість
автомобіля та передати автомобіль
споживачу, незалежно від того, чи
сплачують кошти інші споживачі.

Отже, за системою придбання
автомобілів у групах «Авто Так» кожний
з учасників, який належним чином
виконує зобов'язання за угодою, отримує
автомобіль через механізм,
передбачений в угоді, оскільки система
функціонує таким чином, що кількість
учасників групи, яким надається право
на отримання автомобіля, відповідає
кількості автомобілів, яку можна
придбати за рахунок Чистого Фонду
групи, створеного за рахунок
щомісячних внесків учасників групи (п.
1.2 ст. 1, п. 4.1 ст. 4 додатку № 2 до угоди).

За таких обставин висновок суду про те,
що діяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» за
угодою сторін є функціонуванням
«пірамідальної схеми», суперечить
змісту п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» у зв'язку з
відсутністю головних ознак
«пірамідальної схеми» - безтоварність
та сплати компенсації одним учасником
за рахунок інших, оскільки за схемою
придбання товарів у групах придбавають
товар усі учасники за рахунок
об'єднання внесків кожного з них.
Різниця між споживачами - учасниками
схеми є тільки в часі одержання
автомобіля кожним із них, за умови
виконання своїх зобов'язань.

Крім того, для віднесення схеми до
пірамідальної необхідно врахувати й
інші норми чинного законодавства
України, що регулюють спірні
правовідносини, оскільки діяльність
ТОВ «АВТО ПРОСТО» з адміністрування
фінансових коштів підпадає під поняття
«фінансова послуга».

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» під поняттям
«фінансова послуга» розуміється
операція з фінансовими активами, що
здійснюється в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів.

Законом України від 2 червня 2011 року
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо регулювання ринків
фінансових послуг» (введено в дію з 9
січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4
Закону України «Про фінансові послуги
та регулювання ринків фінансових
послуг» та доповнено п. 111, відповідно
до якого до фінансових послуг
віднесено послуги з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг (як уповноважений державний
орган) (далі - Нацкомфінпослуг),
затвердила Ліцензійні умови
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах
(розпорядження від 9 жовтня 2012 року «Про
затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах»). (далі -
Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення,
сутність, правовий статус учасників (і
вимоги до них) такого виду фінансових
правовідносин, як придбання товарів у
групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід
зробити висновок про те, що діяльність
таких груп направлена на легітимне
використання фінансової схеми із
залученням грошових коштів споживачів
для придбання певного виду товарів
та/або послуг.

Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групі - це
фінансова послуга, що надається
ліцензіатом і передбачає залучення
грошових коштів учасників групи,
об'єднання цих коштів з метою придбання
та розподілу товарів між учасниками
групи.

Відповідно до додатку № 2 угоди «Авто
Так» - це торговельна марка
зареєстрована згідно із
законодавством України та
використовується для позначення
послуг «АВТО ПРОСТО» з
адмініструванням системи придбання
автомобілів у групах. Кожна укладена
включається в групу, кожній
сформованій групі надається
порядковий номер, кожному учаснику
системи - порядковий номер його в групі.
Після формування групи учасників
залучення інших учасників не
відбувається. Право на отримання
автомобіля здійснюється в порядку,
передбаченому угодою (ст. ст. 5, 6 додатку
до угоди), і відповідно до платежів,
здійснених самим учасником, а не
відповідно до платежів, здійснених
іншими учасниками групи.

Отже, отримання кожним споживачем
автомобіля здійснюється виключно
відповідно до платежів, здійснених ним
самим, і незалежно від платежів інших
клієнтів відповідача.

Як убачається з наведеного,
законодавець розрізняє ознаки, що
застосовуються до поняття
«пірамідальна схема» та «придбання
товарів у групах». Якщо перше є
порушенням законодавства, то друге, за
умови отримання відповідного дозволу
та дотримання всіх встановлених вимог,
є легітимною підприємницькою
діяльністю.

Такий висновок ґрунтується на головній
ознаці відсутності «пірамідальної
схеми» згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів» -
це товарність схеми, тобто
передбачення надання споживачу товару
в обмін на внесені ним кошти.

Такі висновки суду касаційної
інстанції узгоджуються з правовою
позицією Верховного Суду України,
викладеною у постанові № 6-40цс13 від
11 вересня 2013 року, який
відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є
обов'язковою для всіх судів України.

Так, за схемою придбання товарів у
групах придбання товарів для кожного
споживача (крім останнього)
відбувається, у тому числі й за рахунок
внесків інших учасників. Різниця між
споживачами-учасниками є тільки в часі
одержання товару кожним із них,
оскільки в кінцевому підсумку товар
одержать усі учасники, навіть ті, які
фінансово були найменш «активними», за
умови виконання ними умов договору.

Ураховуючи те, що ТОВ «АВТО ПРОСТО»
отримало відповідний дозвіл (ліцензію)
на здійснення діяльності (надання
фінансової послуги) щодо «придбання
товарів у групах» у Нацкомфінпослуг,
яка здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг, не
можна вважати правильним висновок
суду про те, що така діяльність
здійснюється товариством нелегітимно,
у тому числі й до введення законом
ліцензування такої діяльності.

Отже, якщо укладений сторонами
правочин передбачає одержання
споживачем необхідного йому товару,
визначає умови (схему фінансування
тощо), за яких такий товар може бути
одержаний (у тому числі закріплює
відповідні права та обов'язки сторін),
то до такого правочину не може бути
застосовано визначення «пірамідальної
схеми».

Наведене дозволяє визнати, що висновок
суду щодо пірамідальності схеми
придбання товарів у групах, який
ґрунтується тільки на факті
неотримання автомобілів усіма
учасниками групи одночасно, а лише
окремими учасниками й у певній
послідовності, є передчасним.

Також висновок суду про введення
позивача в оману з підстав оплати ним
не самого товару, а права купівлі
товару та відсутності залучення
власних коштів відповідача суперечить
нормам чинного законодавства й суті
самого правочину, визначеного в ч. 5 ст. 1
Закону України «Про фінансові послуги
та регулювання ринків фінансових
послуг».

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України
обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

З матеріалів справи вбачається, що під
час укладення угоди ОСОБА_3
отримав примірник угоди та додатки до
неї, які містять опис послуг ТОВ «АВТО
ПРОСТО».

Відповідно до ст. 10 угоди від 18 січня 2011
року підписання цієї угоди та додатків
до неї є підтвердженням факту
ознайомлення, розуміння сторонами її
умов та згоди сторін з усіма
визначеннями, умовами та змістом Угоди
та додатків до неї.

Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до угоди
учаснику надається 7 днів для того, щоб
він міг детально ознайомитися з Угодою
та прийняти її чи відмовитись від
участі в системі «Авто Так». При цьому в
разі розірвання угоди протягом семи
днів з дати її підписання учаснику
повертається сума всіх коштів,
внесених ним на рахунок ТОВ «АВТО
ПРОСТО». Для цього необхідно письмово
повідомити ТОВ «АВТО ПРОСТО» про
розірвання угоди.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 із заявою про розірвання угоди у
семиденний термін до ТОВ «АВТО ПРОСТО»
не звертався, що свідчить про його
розуміння та згоду з усіма умовами
угоди.

Таким чином, у порушення ст. ст. 212-214, 316
ЦПК Україн6и суди на зазначені вище
положення закону та обставини справи
уваги не звернули, не визначилися з
характером спірних правовідносин та
дійшли передчасного висновку про
наявність обману та ознак
«пірамідальної схеми» у діях
ТОВ «АВТО ПРОСТО» під час укладання
спірної угоди.

За таких обставин судові рішення не
відповідають вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для скасування
судових рішень із передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «АВТО
ПРОСТО» задовольнити частково.

Рішення Калінінського районного суду
м. Донецька від 20 березня 2013 року та
рішення апеляційного суду Донецької
області від 5 вересня 2013 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта Судді:Б.І. Гулько
О.В. Закропивний М.Є. Червинська В.А.
Черненко