У х в а л а

іменем україни

17 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів:
Мостової Г.І.,
Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
Ѕ частину земельної ділянки, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 25 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
права власності на Ѕ частину земельної
ділянки.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області
від 5 липня 2012 року у задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 25 грудня 2013
року рішення Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 5 липня 2012 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано за
ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку, будівель або споруд
за АДРЕСА_1 із загальної площі 768,91 кв. м,
з яких: 242,72 кв. м - площа під самими
будівлями та спорудами, 526,19 кв. м - площа
земельної ділянки для забезпечення
доступу та обслуговування цих будівель
і споруд, загальною вартістю 49 100 грн.

У решті позову відмовлено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 321 грн 90 коп.
судового збору та 1 377 грн витрати,
пов'язані із проведенням судової
експертизи.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 25 грудня 2013
року скасувати, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права й неправильним застосуванням
норм матеріального права, та закрити
провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов,
апеляційний суд дійшов обґрунтованого
висновку про те, що якщо на земельній
ділянці знаходиться будинок, будівля,
споруда, що є спільною сумісною
власністю подружжя, то у разі поділу
будинку, будівлі, споруди між подружжям
та виділу конкретної частини будинку,
будівлі, споруди до особи, яка не мала
права власності чи користування
земельною ділянкою, переходить це
право у розмірі частки права власності
у спільному майні будинку, будівлі,
споруди у відповідності до статей 120 ЗК,
377 ЦК.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 25 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк Г.І.
Мостова М.І. Наумчук