Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року

Харцизький міський суд Донецької
області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання
Боровко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харцизьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання матері, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у березні 2014 року
пред'явила до суду позов до відповідача
ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів
на її утримання. Позов обґрунтовує тим,
вона є непрацездатною, пенсіонером за
віком, отримує невелику пенсію, якої їй
не вистачає для забезпечення основних
потреб, оскільки вона хворіє, потребує
додаткового хірургічного втручання.
Відповідач її сином, працює, має
постійний дохід, проте коштів на її
утримання не надає. З цих підстав
просить стягнути з нього аліменти в
розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку, щомісячно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1
подала заяву, згідно з якою позов
підтримала, просить його задовольнити,
розглянувши справу в її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4
позов підтримав із викладених у
позовній заяві обставин та просить
його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подав у судове
засідання заяву, згідно з якою позов
визнав, згідний на стягнення з нього
аліментів у розмірі 1/4 частини його
заробітку на утримання матері, просить
розглянути справу в його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3, будучи належним
чином повідомленою про час та місце
судового розгляду, в судове засідання
не з'явилася, не повідомивши про
причини неявки.

За вказаних обставин відповідно до ст.
169 ЦПК України суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
третьої особи на підставі наявних у
справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у
справі докази, встановив такі
обставини:

Відповідач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1,
актовий запис № 1496 від 23 вересня 1976
року палацу одруження м. Кадіївки
Ворошиловградської області.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером за віком,
що підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_1 від 11 червня 2009
року. Відтак у силу ч. 3 ст. 75
Сімейного кодексу України ОСОБА_1 є
непрацездатною.

Відповідно до вимог ст. 202 СК України
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

Перевіряючи викладені у позовній заяві
доводи позивача ОСОБА_1 про те, що вона
потребує матеріальної допомоги, та
доводи представника позивача з цього
приводу, суд бере до уваги такі
обставини:

Як слідує з довідки № 3783 Виконавчого
комітету Первомайської міської ради
Управління житлово-комунального
господарства та капітального
будівництва від 20 березня 2014 року,
позивач ОСОБА_1 проживає разом зі своїм
чоловіком ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1,
яка відповідно до свідоцтва про право
власності на житло № 522 від 25 лютого 1999
року належить на праві сумісної
власності ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7.

Як слідує з виписного епікризу до
історії хвороби № 2484, в період з 03
червня 2011 року по 23 червня 2011 року
ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному
лікуванні в хірургічному відділенні
Первомайської міської лікарні з
приводу ПТФС обох нижніх кінцівок., у
зв'язку з чим їй рекомендовано
профілактичне лікування двічі на рік
та санаторно-курортне лікування.

19 березня 2012 року ОСОБА_1 перенесла
операцію - екстрафасціальну
тиреоідектомію в лікарні УМВС м.
Луганська, у зв'язку з чим їй показано
диспансерне спостереження та прийом
медичних препаратів, що слідує з
виписного епікризу до історії хвороби
№ 1261.

У лютому 2013 року ОСОБА_1 обстежувалась
лікарем-кардіологом з приводу серцевих
захворювань, у тому числі
кардіосклерозу та аортосклерозу, що
підтверджується записом у медичній
карті ОСОБА_1 за 11 лютого 2013 року та
висновком ехокардіографії від 11 лютого
2013 року.

Згідно з довідкою лікаря ОСОБА_8 10
лютого 2014 року ОСОБА_1 направлено в
Луганську обласну клінічну лікарню для
вирішення питання проведення
планового оперативного лікування з
приводу виявленого ендометріального
фіброзного поліпу.

З наведеного слідує, що за станом
здоров'я ОСОБА_1 потребує періодичного
лікування.

Як убачається з довідки № 10/1216-28/2 від 24
березня 2014 року, виданої Первомайським
міським управління Пенсійного фонду
України, дохід ОСОБА_1 за період з
квітня 2013 року по березень 2014 року
склав 13068,16 гривень - з квітня по
листопада 2013 року по 1070,68 гривень та з
грудня 2013 по березень 2014 року по 11258,68
гривень.

Чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 є
пенсіонером за віком та інвалідом ІІІ
групи, що підтверджується пенсійним
посвідченням серії НОМЕР_3 від 07.12.2004
року, та згідно з довідкою до акта
огляду МСЕК від 15 квітня 2013 року йому
рекомендовано лікування у невролога та
психіатра.

Дохід ОСОБА_5 за період з квітня 2013 року
по березень 2014 року складає 23369,08
гривень, що слідує з довідки № 10/1215-28/2
від 24 березня 2014 року, виданої
Первомайським міським управління
Пенсійного фонду України, у тому числі
з квітня по листопада 2013 року
щомісячний розмір його пенсії становив
1943,39 гривень та з грудня 2013 по березень
2014 року - 1955,49 гривень.

Як слідує з викладених у позовній заяві
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої позовні вимоги, та пояснень її
представника слідує, що значні кошти
нею витрачаються на оплату комунальних
послуг. На підтвердження зазначених
обстави позивачем долучені квитанції
та чеки про сплату за надані послуги з
утримання житла (будинку) та
обслуговування прибудинкової
території, водопостачання,
газопостачання,теплопостачання,
технічно-побутового обслуговування за
2013 - 2014 роки.

Аналізуючи в сукупності наведені вище
докази, судом установлено, що ОСОБА_1
потребує матеріальної допомоги, і в
силу ст. 202 Сімейного кодексу України це
створює для ОСОБА_2 обов'язок із
утримання матері.

Згідно зі ст. 205 Сімейного кодексу
України суд визначає розмір аліментів
на батьків у твердій грошовій сумі і
(або) у частці від заробітку (доходу) з
урахуванням матеріального та
сімейного стану сторін. При визначенні
розміру аліментів суд бере до уваги
можливість одержання утримання від
інших дітей, до яких не пред'явлено
позову про стягнення аліментів,
дружини, чоловіка та своїх батьків.

З пояснень представника позивача у
судовому засіданні встановлено, що
відповідач сплачує аліменти на користь
третьої особи ОСОБА_3 на утримання
неповнолітнього сина в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку, до
досягнення дитиною повноліття.

Як слідує з довідки № А-10/10-541 від 27.03.2014
року, виданої Державним підприємством
«Шахтарськантрацит» відокремленого
підрозділу «Шахта» Іловайська», ОСОБА_2
працює підземним електрослюсарем на
шахті «Іловайській». За період з
вересня 2013 року по лютий 2014 року
заробітна плата ОСОБА_2 склала 63539,38
гривень, з яких 9742,81 гривень - аліменти.

Також із пояснень представника
позивача у судовому засіданні
встановлено, що позивач ОСОБА_1 має ще
повнолітню дочку, яка на даний час
проживає в Києві, однак надавати матері
утримання не може в силу матеріального
та сімейного стану, оскільки перебуває
у відпустці по догляду за дитиною.

Чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5, як
установлено на підставі досліджених
вище доказів, сам є непрацездатним,
потребує лікування, отримує невеликий
дохід.

Відповідач ОСОБА_2 згідно з поданою ним
до суду письмовою заявою визнав позов
повністю, тобто згідний на стягнення з
нього аліментів на утримання матері в
розмірі 1/4 частини його заробітку.

При цьому суд враховує, що відповідно
до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
стягнення аліментів із заробітної
плати боржника може бути утримано
п'ятдесят відсотків.

З цих підстав стягнення із ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_1 аліментів на утримання
матері в розмірі 1/4 частини його
заробітку, з урахуванням стягуваних із
нього на користь ОСОБА_3 аліментів на
дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів
його заробітку, до досягнення дитиною
повноліття, не порушуватиме
встановленого законом граничного
розміру відрахувань із доходів
боржника.

З цих підстав, з урахуванням зазначених
вище вимог закону щодо визначення
розміру аліментів, позов ОСОБА_1
підлягає до задоволення шляхом
стягнення в її користь із відповідача
щомісячно аліментів у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку.

Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367
ЦПК України рішення суду в частині
стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
аліментів на її утримання в межах суми
платежу за 1 місяць слід допустити до
негайного виконання.

Також відповідно до ст.88 ЦПК України
суд вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь держави судовий
збір в розмірі 243,60 грн.

Відповідно до ст. ст. 202,203, 205 Сімейного
кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60,
88, 174, 212, 213, 215, 223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296, ст. 367
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Кадіївка
Ворошиловградської області, мешканця
АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_2, в
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки
АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1,
аліменти на її утримання в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку
відповідача, щомісячно, починаючи з 19
березня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 243 гривні 60 копійок
судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів у
межах суми платежу за 1 місяць
допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Харцизький
міський суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя