overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
Справа № 202/4560/14-ц
Провадження по справі № 2-н/0202/321/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Кухтін Г.О., ознайомившись з заявою Комунального підприємства «Коменергосервіс»
Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з боржника - ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з боржника - ОСОБА_1.

Ознайомившись з наданими матеріалами, прихожу до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 N 14 якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Однак, з наданого розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання та 3 % річних наявні сумніви щодо їх правильності та безспірності, а також відсутні відомості щодо осіб, зареєстрованих за вказаною в заяві адресою, із кількості яких розрахована пред'явлена до стягнення сума.

Також, окрім стягнення на користь заявника суми заборгованості за послуги теплопостачання та судових витрат, останнім заявлено й вимогу щодо стягнення з боржника витрат на правову допомогу. Вважаю, що дана вимога може бути не визнана або оспорена боржником, а тому повинна бути також вирішена в порядку позовного провадження.

Таким чином, вважаю, що з заяви
Комунального підприємства
«Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання вбачається спір про право.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 96, 100, 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству
«Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя:
Г.О.
Кухтін
Справа № 201/5098/14-ц (2-н/201/671/2014)
У Х В А Л А

18 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська Черновськой Г.В., розглянувши заяву комунального підприємства «Дніпроводоканал»
Дніпропетровської міської ради ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник КП «Дніпроводоканал»
Дніпропетровської міської ради 17 квітня 2014 року звернувся до суду з заявою про стягнення заборгованості за оплату послуг з ОСОБА_1, ОСОБА_2

З вищезазначеної заяви та викладу обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також з поданих документів (довідки за особовим рахунком) вбачається, що заборгованість утворилася за період з 1999 року по квітень 2014 року, тобто заявник з урахуванням його вимог просить суд стягнути з боржників заборгованість, яка виникла понад три роки до дати звернення до суду з даною заявою, а оскільки заявник звернувся до суду з вказаною заявою лише 17 квітня 2014 року - вбачається пропуск позовної давності, тобто наявний спір про право.

Згідно п. 9 постанови № 14 Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" від 23 грудня 2011 року наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити заявнику у прийнятті зави про видачу судового наказу та рекомендувати звернутися до суду з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Також, слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 3, ч. ч. 4, 7 ст. 100, ч. 2 ст. 101 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Комунальному підприємству
«Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради відмовити у прийнятті зави про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з ради
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та рекомендувати звернутися до суду з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя:
Г.В. Черновськой
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
Справа № 202/4543/14-ц
Провадження по справі № 2-н/0202/306/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Кухтін Г.О., ознайомившись з заявою Комунального підприємства «Коменергосервіс»
Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з боржника - ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з боржника - ОСОБА_1 .

Ознайомившись з наданими матеріалами, прихожу до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 N 14 якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Однак, з наданого розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання та 3 % річних наявні сумніви щодо їх правильності та безспірності, а також відсутні відомості щодо осіб, зареєстрованих за вказаною в заяві адресою, із кількості яких розрахована пред'явлена до стягнення сума.

Також, окрім стягнення на користь заявника суми заборгованості за послуги теплопостачання та судових витрат, останнім заявлено й вимогу щодо стягнення з боржника витрат на правову допомогу. Вважаю, що дана вимога може бути не визнана або оспорена боржником, а тому повинна бути також вирішена в порядку позовного провадження.

Таким чином, вважаю, що з заяви
Комунального підприємства
«Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання вбачається спір про право.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 96, 100, 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству
«Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя:
Г.О.
Кухтін
Справа № 182/1799/14-ц
Провадження № 2/0182/2001/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.04.2014 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді

Бабаніної В. А.

секретаря -

Нагаєвій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів, - суд

ВСТАНОВИВ:

14.03.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з
ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього доньки -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилається на те, що вони з 27.04.2002 року перебувають зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини припинили 3 серпня 2013 року.

Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні.
Відповідач ухиляється від утримання дитини.

Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити.

Відповідач надав суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнав повністю, проти стягнення аліментів на утримання дитини не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 180 -183, 191 СК
України підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони з 27.04.2002 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач є батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманню, відповідач кошти на утримання дитини не надає.

Інших стягнень з відповідача не проводиться.

При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, п.1 ч.1 367 ЦПК України, 180-183, 191СК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Нікополя,
Дніпропетровської області, ІПН -НОМЕР_1, аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с. Семиполки,
Броварського району Київської області,
ІПН - НОМЕР_1, щомісячно, починаючи з 14.03.2014 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Дніпропетровської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: В. А. Бабаніна
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
Справа № 202/4530/14-ц
Провадження по справі № 2-н/0202/293/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Кухтін Г.О., ознайомившись з заявою Комунального підприємства «Коменергосервіс»
Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з боржників - ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з боржників - ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Ознайомившись з наданими матеріалами, прихожу до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 N 14 якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Однак, з наданого розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання та 3 % річних наявні сумніви щодо їх правильності та безспірності, а також відсутні відомості щодо осіб, зареєстрованих за вказаною в заяві адресою, із кількості яких розрахована пред'явлена до стягнення сума.

Також, окрім стягнення на користь заявника суми заборгованості за послуги теплопостачання та судових витрат, останнім заявлено й вимогу щодо стягнення з боржників витрат на правову допомогу. Вважаю, що дана вимога може бути не визнана або оспорена боржниками, а тому повинна бути також вирішена в порядку позовного провадження.

Таким чином, вважаю, що з заяви
Комунального підприємства
«Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання вбачається спір про право.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 96, 100, 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству
«Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя:
Г.О.
Кухтін
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
Справа № 202/4536/14-ц
Провадження по справі № 2-н/0202/299/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Кухтін Г.О., ознайомившись з заявою Комунального підприємства «Коменергосервіс»
Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з боржника - ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з боржника - ОСОБА_1.

Ознайомившись з наданими матеріалами, прихожу до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 N 14 якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Однак, з наданого розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання та 3 % річних наявні сумніви щодо їх правильності та безспірності, а також відсутні відомості щодо осіб, зареєстрованих за вказаною в заяві адресою, із кількості яких розрахована пред'явлена до стягнення сума.

Також, окрім стягнення на користь заявника суми заборгованості за послуги теплопостачання та судових витрат, останнім заявлено й вимогу щодо стягнення з боржника витрат на правову допомогу. Вважаю, що дана вимога може бути не визнана або оспорена боржником, а тому повинна бути також вирішена в порядку позовного провадження.

Таким чином, вважаю, що з заяви
Комунального підприємства
«Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання вбачається спір про право.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 96, 100, 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству
«Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя:
Г.О.
Кухтін
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
Справа № 202/4568/14-ц
Провадження по справі № 2-н/0202/329/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Кухтін Г.О., ознайомившись з заявою Комунального підприємства «Коменергосервіс»
Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з боржника - ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з боржника - ОСОБА_1.

Ознайомившись з наданими матеріалами, прихожу до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 N 14 якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Однак, з наданого розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання та 3 % річних наявні сумніви щодо їх правильності та безспірності, а також відсутні відомості щодо осіб, зареєстрованих за вказаною в заяві адресою, із кількості яких розрахована пред'явлена до стягнення сума.

Також, окрім стягнення на користь заявника суми заборгованості за послуги теплопостачання та судових витрат, останнім заявлено й вимогу щодо стягнення з боржника витрат на правову допомогу. Вважаю, що дана вимога може бути не визнана або оспорена боржником, а тому повинна бути також вирішена в порядку позовного провадження.

Таким чином, вважаю, що з заяви
Комунального підприємства
«Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання вбачається спір про право.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 96, 100, 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству
«Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя:
Г.О.
Кухтін
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
Справа № 202/4521/14-ц
Провадження по справі № 2-н/0202/284/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Кухтін Г.О., ознайомившись з заявою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 188» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з боржника -
ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з боржника - ОСОБА_1.

Ознайомившись з наданими матеріалами, прихожу до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 N 14 якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Однак, з наданого розрахунку заборгованості за послуги теплопостачання та 3 % річних наявні сумніви щодо їх правильності та безспірності, а також відсутні відомості щодо осіб, зареєстрованих за вказаною в заяві адресою, із кількості яких розрахована пред'явлена до стягнення сума.

Також, окрім стягнення на користь заявника суми заборгованості за послуги теплопостачання та судових витрат, останнім заявлено й вимогу щодо стягнення з боржника витрат на правову допомогу. Вважаю, що дана вимога може бути не визнана або оспорена боржником, а тому повинна бути також вирішена в порядку позовного провадження.

Таким чином, вважаю, що з заяви
Обслуговуючого кооперативу
«Житлово-будівельний кооператив № 188» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання вбачається спір про право.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 96, 100, 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 188» у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя:
Г.О.
Кухтін