Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1102/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
УХВАЛА

Іменем України

16.04.2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі: головуючого судді:
Єгорової С.М.

суддів: Дьомич Л.М., Пищиди М.М.

із
секретарем - Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Каунас»
до ОСОБА_2 про визнання договору оренди
земельної ділянки поновленим, та
зобов'язання підписати додаткову
угоду, за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Каунас» на рішення
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 04 березня
2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Каунас» (надалі ТОВ
«Каунас») звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_2 про визнання договору оренди
земельної ділянки поновленим, та
зобов'язання підписати додаткову
угоду. В обґрунтування позову
зазначено, що 08.08.2008 року між ФГ
«Каунас», правонаступником якого є ТОВ
«Каунас», та ОСОБА_2 укладено договір
оренди землі, строком на п'ять років,
тобто до 08.08.2013 року, який зареєстровано
у Знам'янському відділі ДП
«Кіровоградська регіональна філія
центру державного земельного
кадастру» при Держкомземі України, про
що у книзі реєстрації договорів оренди
земель вчинено запис 08.08.2008 року. Після
08.08.2013 року ТОВ «Каунас» продовжує
користуватися земельною ділянкою
відповідача, який отримав орендну
плату повністю за весь 2013 рік. У період
з 08.08.2013 року по 08.09.2013 року від ОСОБА_2 не
надходило листа-повідомлення про
заперечення у поновленні договору
оренди землі. ТОВ «Каунас» 19.09.2013 року
направило відповідачеві листа про
поновлення строку дії договору оренди
землі разом з примірником додаткової
угоди та просило її підписати. Заявою
від 26.09.2013 року відповідач відмовився
підписувати додаткову угоду про
поновлення терміну дії договору оренди
землі на п'ять років, тобто до 08.08.2018
року.

Посилаючись на вказані обставини, та
ст. 33 Закону України «Про оренду землі»,
позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 04.03.2014
року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачем
ставиться питання про скасування
судового рішення з підстав
неправильного застосування судом норм
матеріального та порушенням
процесуального права і ухвалення
нового рішення про задоволення позову.
Зазначено, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи, а також судом неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, зокрема судом не було взято до
уваги, що ТОВ «Каунас» має переважне
право перед іншими особами на
укладення договору оренди земельної
ділянки на новий строк, та те, що
позивач після закінчення строку
договору оренди продовжував
користуватися земельною ділянкою, а
відповідач не направляв
листа-заперечення про поновлення
договору і отримав орендну плату за 2013
рік, тобто договір оренди було
продовжено на той самий строк і на тих
самих умовах.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, який підтримав
доводи апеляційної скарги,
відповідача, який згоден з рішенням
суду, вивчивши матеріали справи,
перевіривши в межах, передбачених ст. 303
ЦПК України, законність і
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що 08.08.2008 року між
ФГ «Каунас», правонаступником якого є
ТОВ «Каунас», та ОСОБА_2 було укладено
договір оренди землі, строком на п'ять
років, тобто до 08.08.2013 року, який
зареєстровано у Знам'янському відділі
ДП «Кіровоградська регіональна філія
центру державного земельного
кадастру» при Держкомземі України, про
що у книзі реєстрації договорів оренди
земель вчинено запис 08.08.2008 року (а.с.6-7).

По закінченню строку дії договору
оренди землі ТОВ «Каунас» 05.07.2013 року та
19.09.2013 року зверталося до ОСОБА_2 з
листом про поновлення договору оренди,
долучивши додаткову угоду (а.с.12-15, 39-41).

26.09.2013 року ОСОБА_2 повідомив ТОВ
«Каунас» про намір самостійно
обробляти свою земельну ділянку та
відмовився продовжувати термін дії
договору оренди землі та підписувати
додаткову угоду (а.с.16).

Згідно довідки № 20 від 11.02.2014 року
виданої Володимирівською сільською
радою у 2013 році на земельній ділянці
НОМЕР_1, яка знаходиться на полі № 4,
власником якої є ОСОБА_2, весною було
посіяно насіння соняшника, а в
листопаді зібрано врожай і
підготовлено до посіву сої (а.с.27).

Згідно з видатковим касовим ордером
від 06.12.2013 року ОСОБА_2 отримав орендну
плату за 2012 та 2013 роки в сумі 5972,14 грн.
(а.с.11).

Заочним рішенням Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 25.09.2013 року задоволено
позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Каунас»
про розірвання договору оренди
земельної ділянки з підстав порушення
відповідачем істотних умов договору
щодо орендної плати (а.с.26). Ухвалою
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 18.11.2013
заяву ТОВ «Каунас» про перегляд
заочного рішення задоволено, заочне
рішення скасовано, а справу призначено
до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 19.12.2013
провадження у справі закрито у зв'язку
з відмовою ОСОБА_2 від позову (а.с.26, 42-44).
Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_2,
він відмовився від позову у зв'язку зі
сплатою ТОВ «Каунас» всієї суми
заборговановасті по орендній платі.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
оренду землі», в редакції на час
виникнення спірних правовідносин, по
закінченню строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки за
умовами договору, має переважне право
перед іншими особами на укладення
договору оренди землі на новий строк
(поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

У разі недосягнення домовленості щодо
орендної плати та інших істотних умов
договору переважне право орендаря на
укладення договору оренди землі
припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця
щодо поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення строку
договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором. У цьому
випадку укладання додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі
здійснюється із власником земельної
ділянки (щодо земель приватної
власності).

Зазначеною нормою визначено
порядок продовження договору оренди та
зобовязання учасників такого договору
щодо здійснення певних дій задля
продовження або припинення дії
договору.

Згідно із абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України,
сторони у договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах вказано про це, а також у разі,
якщо обовязковість для сторін положень
актів цивільного законодавства
випливає з їх змісту або із суті
відносин між сторонами.

За п. 8 договору оренди,
укладеного між сторонами 8 серпня 2008
року, орендар, який має переважне право
поновлення договору на новий строк,
повинен не пізніше, ніж за 30 днів до
закінчення строку дії договору,
письмово повідомити орендодавця про
намір щодо продовження дії договору.
Пункт 36 цього договору передбачає, що
зміна його умов здійснюється у
письмовій формі за згодою сторін.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції встановив і
дійшов правильного висновку про
недоведеність обставин щодо
відсутності заперечень з боку
орендодавця на поновлення договору
оренди землі.

Те що, орендодавець не заперечував
проти користування належною йому на
праві власності земельною ділянкою
орендодавцем до закінчення польових
робіт і зібрання врожаю та отримав
орендну плату за весь 2013 рік, не може
бути доказом того, що він своєю
поведінкою підтвердив згоду на
поновлення договору оренди землі, та
не спростовує висловлене власником
бажання на особисте господарювання на
спірній земельній ділянці. Вимоги
закону щодо переважного права орендаря
на поновлення договору оренди землі не
скасовують права власника на власний
розсуд користуватись та володіти своєю
земельною діянкою.

Суд першої інстанції з дотриманням
вимог статей 213, 214 ЦПК України
правильно встановив характер
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Оскільки зі змісту апеляційної
скарги не вбачається порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити
та залишити без змін рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю «Каунас»
відхилити.

Рішення Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 04
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: