22-ц/775/195/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Песоцької Л.І.

Ткаченко Т.Б., Мальцевої Є.Є.

при секретарі Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
суми забезпечувального платежу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне
рішення Першотравневого районного
суду Донецької області від 11 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з даним позовом. Вказував на те, що
24 червня 2011 року між ним і ОСОБА_4 було
укладено нотаріально посвідчений
попередній договір, за умовами якого
вони зобов'язалися до 24 грудня 2012 року
укласти договір купівлі-продажу двох
дачних будинків з прибудовами і
земельної ділянки, які належать
відповідачці та розташовані за
адресою: АДРЕСА_1. У забезпечення
договору купівлі-продажу згідно з
умовами попереднього договору він
передав, а відповідачка отримала 502349
грн.

У зв'язку з тим, що після укладення
попереднього договору відповідач
через агентство нерухомості «Атланта»
виставила на продаж зазначене нерухоме
майно він звернувся до Першотравневого
районного суду Донецької області з
позовом до неї про зобов'язання
виконати умови попереднього договору.
І лише після цього йому стало відомо, що
спірне нерухоме майно з 2008 року є
об'єктом іпотеки та знаходиться під
забороною відчуження на підставі
іпотечного договору, укладеного між
банком та відповідачем.

Оскільки договір купівлі-продажу між
ними не було укладено у зазначений у
попередньому договорі строк у зв'язку з
тим, що вказане нерухоме майно, як
предмет іпотеки, знаходилось під
арештом і забороною відчуження, про що
він не був попереджений, позивач просив
стягнути з відповідача сплачену ним у
забезпечення договору грошову суму в
розмірі 478380 грн. та відшкодувати
витрати на сплату судового збору в
розмірі 3670,40 грн.

Заочним рішенням Першотравневого
районного суду Донецької області від 11
листопада 2013 року позов задоволено,
стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 478380
грн. та відшкодування витрат на судовий
збір в розмірі 3670,40 грн.

Ухвалою Першотравневого районного
суду Донецької області від 27 грудня 2013
року у задоволені заяви ОСОБА_4 про
перегляд заочного рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи і
неврахування того, що сплачена сума є
завдатком, просить скасувати рішення
суду і ухвалити рішення про відмову в
задоволені позову.

У судове засідання ОСОБА_3 не з'явився,
про розгляд справи повідомлений.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
відповідачки ОСОБА_4 і її представника
ОСОБА_5, які підтримали доводи скарги,
представника позивача ОСОБА_6, який
заперечував проти задоволення скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

У відповідності з вимогами ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом встановлено, що 24 червня 2011 року
між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 було укладено
попередній договір, посвідчений
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_7 і
зареєстрований у реєстрі за № 1087.
Згідно з п. 1 указаного договору сторони
зобов'язалися не пізніше 24 грудня 2012
року укласти договір купівлі-продажу
дачних будинків з відповідними
прибудовами і частини земельної
ділянки, які належать на праві
власності ОСОБА_4 і розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 Першотравневого
району Донецької області. У
забезпечення виконання договору
ОСОБА_3 сплачено ОСОБА_4 478380 грн. (а.с. 8-9).

Згідно іпотечного договору № 40/1 від 16
липня 2008 року, укладеного між
акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» і
ОСОБА_4, остання передала в іпотеку у
забезпечення виконання своїх
зобов'язань за кредитним договором
дачні будинки, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 Першотравневого
району Донецької області (а.с.10-13).

У липні 2012 року ОСОБА_3 звертався до
Першотравневого районного суду
Донецької області з позовом до ОСОБА_4
про зобов'язання виконати умови
попереднього договору, за його заявою
позовна заява була залишена без
розгляду (а.с.16-17).

У вересні 2012 року ОСОБА_4 зверталась до
Ворошиловського районного суду міста
Донецька з позовом до ОСОБА_3 про
зобов'язання укласти договір
купівлі-продажу, ухвалою суду від 27
вересня 2012 року позовна заява
повернута, як така, що подана з
порушенням правил підсудності (а.с. 18-20).

Рішенням Першотравневого районного
суду Донецької області від 10 січня 2013
року відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
недійсним попереднього договору,
стягнення збитків та відшкодування
моральної шкоди (а.с. 23-32).

Задовольняючи позов і стягуючи з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 478380 грн., суд
виходив із того, що договір
купівлі-продажу вищезазначеного
нерухомого майна у строк, передбачений
попереднім договором, сторонами не
укладено, тому відповідач має
повернути позивачеві сплачену ним у
підтвердження зобов'язання грошову
суму. З висновком суду не можна не
погодитись.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Зобов'язання, встановлене
попереднім договором, припиняється,
якщо основний договір не укладений
протягом строку (у термін),
встановленого попереднім договором,
або якщо жодна із сторін не направить
другій стороні пропозицію про його
укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є
грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Відповідно до п. 1 попереднього
договору купівлі-продажу, укладеного
сторонами, основний договір
купівлі-продажу дачних будинків та
частини земельної ділянки мав бути
укладеним у строк до 24 грудня 2012 року.

У п. 2 попереднього договору зазначено,
що продаж нерухомого майна буде
вчинено за 150000 доларів США;
забезпечувальний платіж в сумі 478380
грн., що еквівалентно 60000 доларів США,
передається покупцем під час
підписання цього договору і цей платіж
не є одним із видів забезпечення
виконання зобов'язань, передбачених ст.
546 ЦК України, тобто, не є неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком (а.с. 8).

У п. 2 цього договору зазначено, що
продавець стверджує, що вказане
нерухоме майно нікому іншому не
продане, не подароване, не заставлене, в
спорі та під забороною, в тому числі, в
податковій заставі, не перебуває; прав
щодо нього у третіх осіб, в тому числі,
права привілейованої купівлі не має, а
також, що правочин по продажу цього
майна не суперечить правам та
інтересам неповнолітніх та
непрацездатних осіб.

Проте, як встановлено судом, нерухоме
майно, про купівлю-продаж якого сторони
домовились, з 16 липня 2008 року є об'єктом
іпотеки і знаходиться під забороною
відчуження на підставі договору
іпотеки, укладеного між АКБ
«Укрсоцбанк» та відповідачкою. І саме у
зв'язку з наявністю договору іпотеки
позивач оспорював дійсність
попереднього договору.

Згідно п. 6 попереднього договору,
фактом підтверджуючим готовність
покупця до повного розрахунку та
підписання договору купівлі-продажу,
буде наявність усіх необхідних
документів для відчуження
вищезазначеного нерухомого майна, які
будуть передані відповідному
нотаріусу у відповідний час. Фактом
підтверджуючим готовність покупця до
повного розрахунку та підписання
договору купівлі-продажу буде
присутність у вищевказаний час у
відповідного нотаріуса.

Встановлено, що на час, коли мав
укладатись сторонами договір
купівлі-продажу, не були отримані усі
необхідні документи для відчуження
вказаного нерухомого майна і не була
знята заборона його відчуження.

Згідно п. 8 попереднього договору у
разі, якщо одна сторона ухиляється від
виконання зобов'язань за цим договором
(тобто, ухиляється від укладення
основного договору) інша сторона
вправі звернутися до суду з вимогою про
примушення укласти основний договір на
умовах визначених цим договором.
Сторона, яка необґрунтовано ухиляється
від укладення договору
купівлі-продажу, повинна відшкодувати
другій стороні збитки, завдані
простроченням, а також штраф у розмірі
100 відсотків суми забезпечувального
платежу.

Оскільки встановлено, що договір
купівлі-продажу дачних будинків
укладено не було, а сторони лише
домовились укласти такий договір в
майбутньому, передана позивачем
грошова сума в розмірі 478380 грн. є
авансом, який підлягає поверненню, тому
суд законно та обґрунтовано
задовольнив позов і стягнув зазначену
суму з відповідача на користь позивача.

З урахуванням обставин справи законних
підстав для відмови у задоволені
позову про стягнення з відповідача на
користь позивача зазначеної грошової
суми не встановлено.

Судом у відповідності з вимогами ст. 11
ЦПК України справа розглянута в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що
спірна грошова сума є завдатком і що
відсутні підстави для її стягнення на
користь позивача є необґрунтованими і
такими, що не відповідають положенням
закону та умовам попереднього
договору.

Рішення суду відповідає вимогам ст. ст.
10, 11, 60, 213-214 ЦПК України, положенням ст.
ст. 546, 570, 635 ЦК України і підстав для
його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Першотравневого районного
суду Донецької області від 11 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів безпосередньо
до суду касаційної інстанції.

Судді