Справа № 751/8712/13-ц Провадження №
22-ц/795/662/2014 Головуючий у I інстанції:
Гордійко Ю. Г.Категорія: цивільна
Доповідач: Харечко Л. К.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

08 квітня 2014 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
у складі:

головуючого - судді Харечко Л.К.,

суддів: Кузюри Л.В., Вінгаль В.М.,

при секретарі - Шкарупі Ю.В.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача КП
„Новозаводське" Чернігівської міської
ради - Данькової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу Комунального підприємства
„Новозаводське" Чернігівської міської
ради на рішення Новозаводського
районного суду міста Чернігова від 03
лютого 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Комунального
підприємства „Новозаводське"
Чернігівської міської ради про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди,

в с т а н о в и
в:

Рішенням Новозаводського районного
суду міста Чернігова від 03 лютого 2014
року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
комунального підприємства
„Новозаводське" Чернігівської міської
ради про стягнення матеріальної та
моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з комунального підприємства
„Новозаводське" Чернігівської міської
ради на користь ОСОБА_3 матеріальну
шкоду в розмірі 3162 грн., моральну шкоду
в розмірі 400 грн., судові витрати в сумі
1995 грн. 67 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням КП
„Новозаводське" звернулося з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення Новозаводського районного
суду міста Чернігова скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
вимоги комунального підприємства
„Новозаводське" Чернігівської міської
ради.

В обґрунтування апеляційної скарги КП
„Новозаводське" посилається на те, що
оскаржуване рішення є таким, що не
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, а також
фактичним обставинам справи.

Так, апелянт вказує, що суд першої
інстанції при вирішенні спору не
врахував висновку судової експертизи
№ 2635/2636/13-24 від 23.12.2013 року
Чернігівського відділення КНДІСЕ, в
якому встановлено, що причину залиття
квартири не вдалося визначити, а отже
вина відповідача повністю не доведена.

Також зазначає, що районним судом не
враховано, що відповідач ОСОБА_4 не
надав доступу для обстеження своєї
квартири № 21, яка знаходиться поверхом
вище квартири позивача, а тому
визначити причини затоплення квартири
позивача та ліквідувати аварію у
найкоротші строки працівники КП
„Новозаводське" не змогли. Наголошує,
що залиття квартири позивача відбулося
19.07.2013 року, а позивач звернулася до КП
„Новозаводське" тільки 22.07.2013 року, про
що складено відповідний акт, а тому
внаслідок несвоєчасного звернення і
відбулось затоплення квартири ОСОБА_3

Крім того, апелянт зазначає, що
позивачем не було надано доказів, які б
свідчили про спричинення ОСОБА_3
моральної шкоди діями КП
„Новозаводське", а тому заперечує
проти її стягнення.

Вислухавши суддю-доповідача, осіб, які
брали участь у справі, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не може бути задоволеною,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
власником квартири АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування від 06.06.2008 року
(а.с.12). Власником квартири АДРЕСА_3 є
ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу від 13.09.2004 року (а.с.28).

Квартира ОСОБА_4 розташована поверхом
вище ніж квартира ОСОБА_3

Відповідно до акту ДОЖФ № 2 КП
„Новозаводське" Чернігівської міської
ради від 22.07.2013 року через протікання
каналізаційного стояка в кв. № 21 та
несвоєчасного звернення її мешканців
до ДОЖФ-2 19.07.2013 року була підтоплена
квартира № 18 (а.с.6).

Згідно з висновком судової
будівельно-технічної експертизи №
2635/2636/13-24 від 23.12.2013 року Чернігівського
відділення КНДІСЕ вартість
відновлювального ремонту (розмір
заподіяної майнової шкоди) внаслідок
залиття, яке відбулося 19.07.2013 р. в
квартирі АДРЕСА_2 на момент проведення
експертизи становить 3162 грн. Причину
залиття не вдалося визначити, так як не
було надано доступу до вище
розташованої квартири (а.с. 51-61).

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що залиття квартири сталося з
вини відповідача КП „Новозаводське" у
зв'язку з відсутністю належного
технічного догляду каналізаційного
стояка з боку комунального
підприємства, внаслідок чого квартира
позивача отримала пошкодження, що
завдало останній матеріальну та
моральну шкоду.

Такий висновок суду ґрунтується на
законі та відповідає обставинам
справи.

Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України
24.06.2004 року № 1875-IV „Про
житлово-комунальні послуги" споживач
має право на відшкодування збитків,
завданих його майну та/або приміщенню,
шкоди, заподіяної його життю чи
здоров'ю внаслідок неналежного надання
або ненадання житлово-комунальних
послуг.

Частина 2 статті 21 зазначеного Закону
наголошує, що виконавець зобов'язаний
забезпечувати своєчасність та
відповідну якість житлово-комунальних
послуг згідно із законодавством та
умовами договору, в тому числі шляхом
створення систем управління якістю
відповідно до національних або
міжнародних стандартів; здійснювати
контроль за технічним станом
інженерного обладнання будинків,
квартир, приміщень.

Доказів того, що КП „Новозаводське"
були здійснені всі необхідні заходи по
запобіганню протікання стояка у
спірній квартирі суду надано не було.

Крім того, актом ДОЖФ № 2 КП
„Новозаводське" Чернігівської міської
ради від 22.07.2013 року було встановлено,
що причиною залиття квартири ОСОБА_3 є
протікання каналізаційного стояка в
АДРЕСА_3, а тому доводи апеляційної
скарги про те, що визначити причини
затоплення квартири позивача не
можливо є необґрунтованими. До того ж,
згідно акту від 29.07.2013 року КП
„Новозаводське" та рахунку-фактури від
18.09.2013 року комунальним підприємством
були придбані ремонтні матеріали для
усунення течії каналізаційного стояку
в кв. 21, чим фактично відповідач визнав
свою вину.

На думку апеляційного суду, не
заслуговують на увагу і доводи
апеляційної скарги про те, що
відповідач ОСОБА_4 не надав доступу для
обстеження своєї квартири, а тому
ліквідувати аварію працівники КП
„Новозаводське" не мали можливості,
оскільки згідно фототаблиці, що
додається до висновку експерта, сліди
затікання є і на площадці входу до
квартири.

Інші доводи апеляційної скарги щодо
несвоєчасного звернення позивача до КП
„Новозаводське" з приводу затоплення
квартири не відповідають фактичним
обставинам справи, оскільки позивач
звернулася наступного робочого дня
після виявлення слідів затоплення.

За таких підстав, суд першої інстанції
дійшов до вірного та обґрунтованого
висновку, що залиття квартири, в
наслідок якого позивачу було завдано
шкоду у вигляді пошкодження
опоряджувальних покриттів в
приміщеннях квартири та утворення
грибкового нальоту у місцях затікання
рідини, сталося з вини відповідача КП
„Новозаводське", яке повинне
відшкодувати шкоду та на яке покладено
обов'язок підтримання належного
технічного стану і обслуговування
каналізаційного стояка, через
протікання якого сталося затікання
води до квартири позивача.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка
підлягає відшкодуванню позивачу, суд
першої інстанції вважав факт завдання
її доведеним та враховував обсяг і
тривалість моральних страждань
позивача, пов'язаних з ушкодженням його
майна, інші негативні наслідки
морального характеру, на які ОСОБА_3
посилалася, а тому вважав
обґрунтованим розмір відшкодування у
сумі 400 грн.

Відповідно до положень п.п.1, 3 ч.2 ст.23 ЦК
України, моральна шкода, крім іншого,
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Як зазначено в роз'ясненнях Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31 березня 1995 року „Про судову практику
у справах про відшкодування моральної
( не майнової) шкоди" розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з об'єктивно визначеним
розміром моральної шкоди, оскільки він
відповідає вимогам розумності та
справедливості.

Отже, суд першої інстанції
задовольняючи позов у обсязі вимог, які
знайшли своє підтвердження належними
та допустимими доказами, правомірно
ухвалив рішення про часткове
задоволення позову. Судом повно та
всебічно з'ясовані обставини справи,
правильно визначено характер спірних
правовідносин, визначено закон, який
регулює ці правовідносини та ухвалено
законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи вищевказане, відповідно до
ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства „Новозаводське"
Чернігівської міської ради відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду міста Чернігова від 03 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Головуючий:
Судді: