Справа № 570/191/14-ц
Номер провадження 2/570/533/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року

Рівненський районний суд Рівненської
області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі Беднарчук Г.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Обарівської сільської ради
Рівненського району про визнання
права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його
мама. Після її смерті відкрилася
спадщина, в тому числі й на земельну
ділянку. Прийнявши земельну ділянку у
спадок, мама не переоформила право
власності на цю ділянку на себе.
Позивач не може оформити спадкові
права через нотаріуса, зважаючи на цю
обставину. Тому він звернувся до суду
та просить суд постановити рішення,
яким визнати за ним право власності на
зазначене нерухоме майно.

Позивач, згідно до поданої заяви, позов
підтримав та просить справу розглядати
без його участі.

Представник відповідача подав до суду
заяву, згідно до якої позов визнає та
просить розгляд справи провести без їх
участі.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні,
05.10.2012 року помела мати позивача. Після
її смерті відкрилась спадщина, в тому
числі й на земельну ділянку, яку вона
успадкувала після смерті ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач у встановлений законом термін
звернувся до Рівненської районної
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини. Позивач
отримав свідоцтво про право на
спадщину за заповітом після смерті
матері.

А мати позивача прийняла спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_2 та
отримала свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, в тому числі й на
дану земельну ділянку.

Проте оформити спадщину щодо земельної
позивач не може через те, що
спадкодавець, прийнявши спадщину після
смерті ОСОБА_2, не здійснила державної
реєстрації права власності.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України
визначено, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного
кодексу України право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням її цільового призначення.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок
спадкоємця звернутися за свідоцтвом
про право на спадщину на нерухоме
майно. Проте нормами цієї статті, так
само як й іншими нормами цивільного
права, не визначено правових наслідків
недотримання такого обов'язку у виді
втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на
спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям, як майнового права
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкоємця, який не одержав свідоцтва
про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК
України) та не здійснив його державної
реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, а також
право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується:

- цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною у порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою;

- свідоцтвом про право на спадщину (ч.
1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України).

Відповідно до Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України 22.02.2012 № 296/5,
встановлено:

4.18. Якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації (за винятком земельної
ділянки), нотаріус вимагає, крім
правовстановлюючого документа, витяг з
Реєстру прав власності. За відсутності
у спадкоємця необхідних для видачі
свідоцтва про право на спадщину
документів нотаріус роз'яснює йому
процедуру вирішення зазначеного
питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб у спосіб, визначений законами
України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України
визначено, що одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів є визнання
права.

Державний нотаріус відмовив
позивачеві у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом саме
щодо земельної ділянки. Оскільки
оформити спадкові права щодо земельної
ділянки через нотаріуса позивач не має
можливості, то його звернення до суду є
виправданим. За таких умов позов
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 217, 218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Обарівської сільської
ради Рівненського району про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) право власності на земельну
ділянку площею 0,406 га, що на території с.
Ставки Обарівської сільської ради
Рівненського району Рівненської
області, в тому числі: 0,134 га - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель; 0,272 га - для ведення
особистого підсобного господарства, що
належала ОСОБА_2 згідно Державного акта
на право приватної власності на землю
ІІ-РВ № 011306, що був виданий 25.01.1999 року
та зареєстрованому в Книзі записів
Державних актів на право приватної
власності на землю за № 6954, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1), яка
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2
(померла ІНФОРМАЦІЯ_2).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
районний суд Рівненської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Красовський О.О.