Справа № 539/1289/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Матвієнка В. М.

при секретарі - О.А. Павличенко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Лубни цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Управління
Держземагенства у Лубенському районі,
Бієвецької сільської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до Управління
Держземагенства у Лубенському районі,
Бієвецької сільської ради про визнання
права власності на земельну ділянку
площею 2,57 га, яка належала ОСОБА_7 на
праві приватної власності на землю
відповідно до державного акту с. ПЛ №
023286 від 12.09.2003 року.

У позові вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_3, яка заповітом від 26.09.2008
року все належне їй майно заповіла
ОСОБА_4 Позивачка звернулася до
приватного нотаріуса для оформлення
спадкового майна ОСОБА_3, в яке серед
іншого майна входила земельна ділянка
площею 2,57 га, яка належала ОСОБА_7 на
праві приватної власності на землю
відповідно до державного акту с. ПЛ №
023286 від 12.09.2003 року. В оформленні права
власності позивачці було відмовлено з
тих підстав, що остання не надала
відповідний правовстановлюючий
документ - державний акт. ОСОБА_1 не мала
можливості надати такий документ,
оскільки він був втрачений, при цьому
надати дублікат державного акту також
немає можливості, оскільки відповідно
до ЗУ «Про Державний земельний
кадастр» та ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» з 01.01.2013 державні
акти на право власності на землю не
видаються.

В зв'язку з цим, позивач прохає суд
визнати право власності на земельну
ділянку площею 2,57 га, яка належала
ОСОБА_7 на праві приватної власності на
землю відповідно до державного акту с.
ПЛ № 023286 від 12.09.2003 року в порядку
спадкування.

В судове засідання позивачка не
з"явилася, надавши суду письмову заяву
згідно якої прохає розглянути справу
без неї, на своїх позовних вимогах
наполягає.

Представники відповідача Бієвецької
сільської ради Лубенського району
Полтавської області, управління
Держземагенства у Лубенському районі
Полтавської області, в судове
засідання не з'явились, звернувшись до
суду з письмовими заявами згідно яких
не заперечують проти задоволення
позову, прохають розглянути справу без
них.

Представник Лубенської державної
районної адміністрації, приватний
нотаріус Хорольського районного
округу в судове засідання не з'явилися,
звернувшись до суду з письмовими
заявами про розгляд справи у без їх
участі.

Дослідивши обставини, докази справи
суд вважає, що вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Частина 1 статті 1268 ЦК України
встановлює, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від

неї.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкоємцем, має подати до
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

Згідно пункту г) ч.1 ст.81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.125 ЗК України в редакції
станом на 01.01.2002 року, яка діяла на
момент отримання спадкодавцем
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, право власності та
право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації.

Згідно ст.125 ЗК України зі змінами
станом на 20.11.2012 року право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про Державний
земельний кадастр» кадастровий номер
земельної ділянки - індивідуальна, що
не повторюється на всій території
України, послідовність цифр та знаків,
яка присвоюється земельній ділянці
під час її державної реєстрації і
зберігається за нею протягом усього
часу існування

Згідно ч.9 ст.24 ЗУ «Про Державний
земельний кадастр» при здійсненні
державної реєстрації земельної
ділянки їй присвоюється кадастровий
номер.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та
перехідних положень ЗУ «Про Державний
земельний кадастр» земельні ділянки,
право власності (користування) на які
виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від
присвоєння їм кадастрового номера.

Відповідно ч.ч.3, 4 ст.3 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на
нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.
Права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Судом встановлено, що відповідно до
листа Управління Держземагенства у
Лубенському районі Полтавської
області від 11.12.2013 року № 01.0110/2636 ОСОБА_3
отримувала державний акт на право
власності на земельну частку с. ПЛ №
023286 реєстраційний номер 303 від 12.09.2003
року, виготовлений на підставі
розпорядження голови Лубенської РДА
від 25.06.2002 року на території Бієвецької
сільської ради.

26.09.2008 року ОСОБА_3 склала заповіт, який
посвідчено секретарем виконавчого
комітету Бієвецької сільської ради
Лубенського району Полтавської
області.

За цим заповітом ОСОБА_3 все своє майно,
де б воно не було і з чого б воно не
складалося заповіла ОСОБА_1

Судом встановлено, що
правовстановлюючий документ на
вищевказану земельну частку (пай) після
смерті ОСОБА_3 знайдений не був, тобто
був втрачений.

Постановою приватного нотаріуса
Хорольського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 ОСОБА_1 відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на земельну ділянку, в
зв'язку з тим, що відсутній
правовстановлюючий документ у
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на
земельну ділянку, що розташована на
території Бієвецької сільської ради
Лубенського району Полтавської
області.

Враховуючи вищевикладене, відсутність
спору, а також те, що позивач є єдиним
спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 бажає
оформити спадщину, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Судові витрати позивачка взяла на себе,
прохає їх не стягувати.

Керуючись ст. 41
Конституції України,ст. 125 ЗК України;

ст.ст.328 ч.1,1218, 1225, 1223,
1261 ЦК України ;

ст.ст.10, 60,
212- 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління
Держземагенства у Лубенському районі,
Бієвецької сільської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності в порядку спадкування за
заповітом на спадщину, що відкрилась
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 і
складається з земельної ділянки (паю),
розташованої на території Бієвецької
сільської ради Лубенського району
Полтавської області та належала їй
згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ПЛ
№023286 реєстраційний номер №303 від 12.09.2003
року, виготовлений на підставі
розпорядження голови Лубенської РДА
від 25.06.2002 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Матвієнко В. М.