Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0602/920/2012
Головуючий у 1-й інст. Васильчук О.В. (
Доповідач Кочетов Л. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Кочетова Л.Г.,

суддів Талько
О.Б.., Борисюка Р.М.,

за участю секретаря
Ходаківської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
цивільну справу за позовом
акціонерного комерційного банку
«Східно-Європейський банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Баранівського районного суду
Житомирської області від 05 липня 2012
року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2010 року АКБ
«Східно-Європейський банк» (далі -
Банк) звернувся до суду із вказаним
позовом та в обґрунтування вимог
зазначив, що 06.03.2007 року між ним та
ЗАТ «Полонський фарфор» був укладений
кредитний договір № 0001-17/2007, за
умовами якого підприємство отримало
кредит в сумі 4500000.00 грн. строком до
06.03.2010 року із сплатою 19% річних. В той
же день, в забезпечення виконання умов
вказаного договору, з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 були укладені договора поруки.
Посилаючись на те, що позичальник не
виконує належним чином умови
кредитного договору і взяті на себе
зобов'язання щодо погашення кредиту,
позивач просив стягнути з
поручителів в солідарному порядку
існуючу заборгованість за кредитом
та понесені судові витрати.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Останнім рішенням Баранівського
районного суду Житомирської області
від 05 липня 2012 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь Банку 4081220 грн. 75 коп.
заборгованості по кредитному договору
та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку
4081220 грн. 75 коп. заборгованості по
кредитному договору.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 05 липня 2013
року, рішення Баранівського районного
суду скасовано та постановлено нове -
про відмову в позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013
року, рішення апеляційного суду в
частині відмови в задоволенні позову
до ОСОБА_2 скасовано та справу
направлено на новий апеляційний
розгляд.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
першої інстанції та постановити нове
рішення - про відмову в задоволенні
позову.

Вислухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволеню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 06.03.2007 року між
Банком та ЗАТ «Полонський фарфор» був
укладений кредитний договір №
0001-17/2007, за умовами якого
підприємство отримало кредит в сумі
4500000.00 грн. строком до 06.03.2010 року із
сплатою 19% річних (т.1 а.с. 7-23).

В той же день, в забезпечення виконання
умов вказаного договору, з ОСОБА_2
укладено договор поруки (т.1 а.с 24).

Позичальник належним чином умови
кредитного договору не виконував,
внаслідок чого виникла заборгованість
перед позивачем у сумі 5268415.11 грн., з
яких 3574000.00 грн. заборгованість по тілу
кредиту, 778122.12 грн. - заборгованість по
відсоткам, 1500.00 грн. - комісія за зміну
графіка погашення кредиту, 282.37 грн. -
комісія за відстрочку погашення
відсотків, 46885.83 грн. штраф за несплату
відсотків, 430838.36 - пеня (т.1 а.с. 27-28).

12 березня 2009 року Банк відповідно до п.
5.2 договору кредиту направив вимоги ЗАТ
«Полонський фарфор» протягом одного
дня достроково сплатити всю суму боргу
за кредитом. Вказану вимогу
підприємство отримало 18 березня 2009
року, що встановлено рішенням
Полонського районного суду
Хмельницької області від 28 грудня 2012
року (т.2 а.с. 178).

ОСОБА_2 Банк направив вимогу сплатити
всю суму боргу за вказаним договором - 23
червня 2010 року. Вказану вимогу вона
отримала 02.07.2010 року (т.1 а.с. 29, 33).

У відповідності до вимог ст. 553 ЦК
України, за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Стаття 554 ЦК України передбачає, що у
разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно вимог ст. 559 ч.4 ЦК України, порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

В пункті 24 Постанови № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
зазначено, що відповідно до частини
четвертої статті 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Оскільки банком застосовано право на
повернення кредиту достроково,
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання, який банком був
визначений - 19 березня 2009 року, останній
не пред'явив вимоги до поручителя,
колегія суддів вважає, що на час
звернення Банку до відповідача, порука
була припинена, а тому підстав для
задоволення позову немає.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції постановлено з порушенням
норм матеріального права, а тому воно
підлягає скасуванню, з постановленням
нового - про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309,
313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовільнити.

Рішення Баранівського районного суду
Житомирської області від 05 липня 2012
року в частині задоволення позову до
ОСОБА_2 та стягнення з неї судових
витрат скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позову акціонерного
комерційного банку
«Східно-Європейський банк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовити за
безпідставністю.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий Судді