АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1072/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19,27 Горобець О. К.
Доповідач в апеляційній інстанції
Сіренко Ю. В. РІШЕННЯ
17 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоСіренко Ю. В. суддівМагда Л.
Ф. , Трюхан Г. М. при секретаріАнкудінові
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» на рішення Шполянського
районного суду Черкаської області від
18 лютого 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» (далі -
Банк) до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
заслухавши представника Банку, -
в с т а н о в и л а :
У січні 2014 року Банк звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_6 про
стягненнязаборгованості за кредитним
В обґрунтування позовних вимог позивач
вказував, що відповідно до укладеного
договору № CSXRRX05500376 від 13.03.2008р. ОСОБА_6
отримав кредит у розмірі 2246,17 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
"Розстрочка" складає між ним та Банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві.
Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплата
нарахованих за період користування
кредитом відсотків, комісії за
користування кредитом та інших витрат.
Відповідач не надав своєчасно Банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, що має
відображення у розрахунку
заборгованості за договором. Таким
чином, у порушення умов кредитного
договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК
України, відповідач зобов'язання за
вказаним договором не виконав.
Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором,
грн. 32 коп., в тому числі: заборгованість
за кредитом - 2236 грн. 08 коп.,
заборгованість по відсотках за
користування кредитом - 164 грн. 39 коп.,
заборгованість по комісії - 333 грн. 52
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, штраф (фіксована частина )
- 500 грн., штраф (відсоткова складова) - 1248
грн. 59 коп., а також просив стягнути 267
грн. 20 коп. судового збору.
Рішенням Шполянського районного суду
Черкаської області від 18 лютого 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_6, на користь Банку
заборгованість за кредитним договором
№ CSXRRX05500376 від 13.03.2008р в сумі 4472,16 грн., а
саме : 2236,08 грн. - заборгованість за
кредитом; 2236,08 грн. - сума пені та
неустойки.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просить
змінити рішення Шполянського
районного суду Черкаської області від
18.02.2014 року, задовольнивши позов в
повному обсязі

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення
суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Однак, дане рішення суду вказаним
вимогам відповідає не в повній мірі.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Встановлено, що 13 березня 2008 року між
сторонами по справі був укладений
кредитний договір № CSXRRX05500376 (а.с. 4-9).

Відповідно до умов договору, Банк надає
строковий кредит в сумі 2246, 18 грн. на
строк 12 місяців з 13.03.2008 року по 13.03.2009
року, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Договір був укладений у формі заяви
разом з Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам.

Судом першої інстанції помилково, не
вмотивуваши своє рішення, відмовлено в
задоволенні позовних вимог позивача
щодо стягнення з відповідача
заборгованості в повному обсязі по
відсоткам за користування кредитом;
пені за несвоєчасне виконання умов
договору; штрафу (фіксованої частини)
та штрафу (процентної складової).

Задовольняючи частково позовні вимоги
Банку, суд першої інстанції виходив з
тих обставин, що оскільки позивач
виконав свої зобов'язання щодо надання
кредитних коштів, а відповідач
заборгованість не погасив, що свідчить
про невиконання договірних зобов'язань
з боку позичальника перед Банком, то
вимоги в частині стягнення боргу по
тілу кредиту в сумі 2236, 08 грн.
підлягають до задоволення.

При цьому суд зазначив, що позивач, не
звертаючись своєчасно до суду, сам
призвів до того, щоб по кредитному
договору у відповідача зросли
відсотки, штраф та пеня, тому до
стягнення з відповідача підлягає пеня
та неустойку лише в сумі 2236, 08 грн.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Згідно ст. 536 ЦК України за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором , законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до умов договору, Банк надає
строковий кредит в сумі 2246, 18 грн. на
строк 12 місяців з 13.03.2008 року по 13.03.2009
року, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Згідно розрахунку, станом на 25.11.2013 року
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом становить 164, 39
грн. та підлягає до стягнення з
відповідача.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

При цьому в законодавстві визначаються
різні поняття як «строк дії договору»,
так і «строк (термін) виконання
зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Статтями 546-552,624 ЦК України передбачено,
що виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом. Неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штраф є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день просрочення
виконання. Якщо за порушення
зобов'язання встановлено неустойку, то
вона підлягає стягненню у повному
обсязі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання наступають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема - сплата
неустойки.

Зменшуючи розмір пені та штрафу,
суд встановив вину в діях банку, що
призвела до значного збільшення
відповідальності відповідача за
невиконання кредитних зобов'язань.

Разом з тим, відповідно до ст. 614 ЦК
України, особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Відсутність своєї вини доводить особа ,
яка порушила зобов'язання.

Зазначене залишилося поза увагою суду.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до наданого Банком
розрахунку заборгованість відповідача
за укладеним договором станом на 25.11.2013
року становить 26720 грн. 32 коп., в тому
числі: заборгованість за кредитом - 2236
грн. 08 коп., заборгованість по відсотках
за користування кредитом - 164 грн. 39 коп.,
заборгованість по комісії - 333 грн. 52
коп., 22237 грн. 74 коп. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, штраф (фіксована частина )
- 500 грн., штраф (відсоткова складова) - 1248
грн. 59 коп.,

Відповідач не надав належних та
допустимих доказів того, що в його діях
відсутня вина, в порушенні зобов'язань
за кредитним договором.

Таким чином, вимоги Банку щодо
стягнення заборгованості за договором
підлягає до задоволення.

Крім того, відповідно до п. 5.5 Умов
надання споживчого кредиту терміни
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

Вказане узгоджується з положеннями ст
.259 ЦК України, відповідно до якої,
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Сторони за кредитним договором
повністю узгодили підстави, розміри
нарахування та стягнення неустойки, а
тому вимоги позивача в цій частині
підлягають до задоволення в повному
обсязі. Підстав для зменшення розміру
неустойки колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, оскільки суд
першої інстанції ухвалив оскаржуване
рішення при неповному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням і неправильним
застосування норм матеріального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
доводи апеляційної скарги є суттєвими
і дають підстави для її задоволення та
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» задовольнити.

Рішення Шполянського районного суду
Черкаської області від 18 лютого 2014 року
у даній справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договром
№ CSXRRX05500376 від 13.03.2008 року в сумі
26720 грн. 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» судові
витрати в сумі 267 грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції на протязі
двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :