Справа № 438/358/14-ц
Номер провадження 2/438/304/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 квітня 2014 року Бориславський
міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Слиша А.Т.

при секретарі
Дробчак Г.К.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бориславі цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_1 про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житловою площею,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням в будинку АДРЕСА_1
внаслідок відсутності без поважних
причин за місцем реєстрації понад
строки, встановлені законодавством.

Позовні вимоги мотивує тим, що йому на
праві власності, згідно з договором
купівлі-продажу від 29 квітня 1988 року
належить будинок АДРЕСА_1 В даному
будинку зареєстровано чотири особи:
позивач - ОСОБА_3, син - ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
колишня дружина сина та ОСОБА_4 - внучка.
Фактично в будинку постійно проживає
позивач з сином ОСОБА_1 Дружина його
сина ОСОБА_2 зареєстрована в будинку з 04
вересня 2008 року. В серпні 2012 року шлюб
між відповідачкою та сином ОСОБА_1
розірвано. Приблизно з травня 2012 року
по даний час відповідач ОСОБА_2 не
проживає в будинку. Поштової
кореспонденції за місцем реєстрації не
отримує, особистих речей в квартирі не
зберігає.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 втратила
право на користування жилим
приміщенням в будинку АДРЕСА_1 так як не
проживає у ньому більше року без
поважних причин.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 не
з'явився, про причину неявки суд не
повідомив, хоча належним чином
повідомлявся про час та місце розгляду
справи.

Представник позивача ОСОБА_1, який діє
на підставі довіреності від 06 березня
2014 року позов підтрималв, зіславшись на
обставини зазначені у позовній заяві.
Позов просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги заперечила. Пояснила, що
близько двох років не проживає в
будинку за адресою АДРЕСА_1 Будинок
належить батькові колишнього чоловіка.
Особистих речей у даному будинку не
зберігає. Проте відповідач повинна
бути десь зареєстрована. Фактично
разом із донькою проживає за адресою
АДРЕСА_2

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, оцінивши
представлені суду документи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника втрачає право на
користування

житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

У судовому засіданні встановлено, що на
праві власності, згідно з договором
купівлі-продажу від 29 квітня 1988 року
позивачу належить будинок АДРЕСА_1 В
даному будинку зареєстровано чотири
особи: позивач - ОСОБА_3, син - ОСОБА_1,
ОСОБА_2 - колишня дружина сина та ОСОБА_4
- внучка. Фактично в будинку постійно
проживає позивач з сином ОСОБА_1
Дружина його сина ОСОБА_2 зареєстрована
в будинку з 04 вересня 2008 року. Приблизно
з травня 2012 року по даний час
відповідач ОСОБА_2 не проживає в
будинку. Поштової кореспонденції за
місцем реєстрації не отримує,
особистих речей в квартирі не зберігає.

З представленого суду акту від 26 лютого
2014 року, складеної комісією ДКП «ЖЕК
№3», вбачається, що відповідач з 2012 року
не проживає у даному будинку.

Таким чином, відповідач, будучи
зареєстрований в належному позивачу
будинку, порушує права та законні
інтереси власника на свій розсуд
володіти, користуватись і
розпоряджатись належним майном, в
спірному жилому приміщенні не
проживає, не маючи перешкод в
користуванні ним, своїх речей там не
зберігає, жилою площею не цікавиться,
витрат по її утриманню не несе, дій, які
б свідчили про намір та бажання
зберегти за собою право користування
жилим приміщенням, не вчиняла.

Суд враховує, що на час подання позову
сплив встановлений законом понад один
рік. З огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що
відповідачка втратила право
користування спірним жилим
приміщенням, добровільно залишивши
спірне жиле приміщення і на час
розгляду справи не проживає в ньому
більше одного року, що відповідно до
вимог ст.ст.391, 405 ЦК України дає суду
підстави визнати відповідача таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням жилим приміщенням у
будинку АДРЕСА_1

Частиною ч. 1 ст. 88 ЦПК України
встановлено, що при проведенні
розподілу судових витрат стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10-11,
57-60, 74, 76, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш
и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням у будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати, що складаються із
судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Львівської області через
Бориславський міський суд Львівської
області.

Головуючий:
Слиш А.Т.