Провадження № 2/752/1788/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.03.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі

головуючого судді
Шевченко Т.М.

з участю секретаря
Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя
особа - ОСОБА_3, про визнання права
власності, -

в с т а н о в и в:

17 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з зазначеним позовом до Київської
міської ради про визнання права
власності.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла його мати ОСОБА_4, яка за час
життя залишила на ім"я позивача заповіт
на все належне їй майно, що був
посвідчений 02 червня 1992 року державним
нотаріусом Другої київської державної
нотаріальної контори.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на 1/2 частину житлового
будинку АДРЕСА_1, з надвірними
спорудами, а саме сарай літера "В" та
вбиральня літера "Г", що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину, виданим 30 березня 1983 року
державним нотаріусом Першої
київського державної нотаріальної
контори, та рішенням Московського
районного народного суду м. Києва від 11
квітня 1985 року.

У видачі свідоцтва про право на
спадщину йому було відмовлено через
розбідності в правовстановлюючих
документах та технічній документації
на спадкове майно.

Просить суд ухвалити рішення, яким
визнати за ним право власності на
зазначене майно в порядку спадкування
за заповітом від 02 червня 1992 року,
посвідченим державним нотаріусом
Другої Київської державної
нотаріальної контори.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги
та просили суд задовольнити позов з
вищевказаних підстав.

Відповідач Київська міська рада в
судове засідання не з'явилася, про час
та місце розгляду справи
повідомлялась. Направила до суду
письмові пояснення, просить прийняти
рішення згідно чинного законодавства
та слухати справу у відсутності її
представника.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні не заперечував проти
задоволення позову, посилаючись на
його обгрунтованість.

Вислухавши пояснення учасників
судового розгляду та дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
надані докази, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 02 червня 1992 року
ОСОБА_4 склала на ім"я свого сина ОСОБА_1
заповіт, посвідчений державним
нотаріусом Другої київської державної
нотаріальної контори. (а.с. 6)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим відділом
реєстрації смерті у м. Києві 21 червня 2012
року. (а.с. 7)

Згідно догоіору купівлі-продажу,
посвідченого державним нотаріусом
Другої київської державної
нотаріальної контори 14 жовтня 1971 року,
1/2 частина житлового будинку з
прилеглою частиною надвірної будівлі -
24,8 кв.м, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, належала ОСОБА_4 За цим
договором у постійне користування
останньої перейшли визначені на плані
кімнати "2-4" площею 14,2 кв.м, "2-4" площею 10,6
кв.м, кухня "2-2", сіни "2-1" та половина
сарая літ. "В".

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, виданого 30 березня 1983 р.
державним нотаріусом Першої київської
державної нотаріальної контори, 1/6
частина житлового будинку АДРЕСА_1
належить ОСОБА_4

Згідно рішення Московського районного
народного суду м. Києва від 11 квітня 1985
року 4/12 частини житлового АДРЕСА_1
належить ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 - син померлої є єдиним
спадкоємцем за заповітом, який прийняв
спадщину, оскільки у встановлений
законом шестимісячний строк звернувся
із заявою про прийняття спадщини до
П"ятнадцятої київської державної
нотаріальної контори, де на підставі
його заяви була відкрита спадкова
справа №896/2012.

27 грудня 2012 року державний нотаріус
П"ятнадцятої київської державної
нотаріальної контори Опанасюк О.Ю.
видала ОСОБА_1 свідоцтва про право на
спадщину за заповітом щодо 1/2 частини
земельної ділянки від площі 0,0400
гектарів, яка розташована на АДРЕСА_1, а
також щодо грошових вкладів з
відповідними відсотками та
компенсаційними виплатами по них, що
знаходяться у філії - Головне
управління АТ "Ощадбанка" по м. Києву та
Київській області № 10026/01 на
відповідних рахунках.

У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

З відповіді державного нотаріуса
П»ятнадцятої київської державної
нотаріальної контори Опанасюк О.Ю. від
29 жовтня 2013 року № 4553/02-14/7 вбачається,
що видати позивачу свідоцтво на право
на спадщину немає можливості через
розбіжності в правовстановлюючих
документах та технічній документації,
що унеможливлює ідентифікацію та
визначення складу спадкового майна.

Згідно правовстановлюючих документів
до складу спадщини входить житловий
будинок АДРЕСА_1, квартира 2. Згідно
реєстрації Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об"єкти
нерухомого майна житловий будинок
АДРЕСА_1 (згідно плану будинок під літ.
"А" та "Б")

Згідно відповіді від 10 лютого 2014 року №
28867 (И-2014) Київського міського БТІ
житловий будинок АДРЕСА_1 на праві
власності зареєстрований за:

- 1/6 частина ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право на спадщину,
виданого 30 березня 1983 року;

- 4/12 частини ОСОБА_4 на підставі
рішення народного суду Московського
району м. Києва від 11 квітня 1985 року;

- 1/2 частина ОСОБА_7 на підставі
свідоцтва про право на спадщину,
виданого 13 квітня 1992 року.

З довідки про показники об"єкта
нерухомого майна від 14 вересня 2012 року
№ ПБ-2012 № 5297, виданої КП БТІ,
вбачається. Що відповідно до
проведеної інвентаризації від 17 серпня
2012 року будинки за адресою: АДРЕСА_1,
мають такі показники: літ. "А" - загальна
площа 79,3 кв.м, житлова площа 49,6 кв.м, літ.
"Б" - загальна площа 49,5 кв.м, житлова
площа 36,8 кв.м. (а.с. 103)

З технічного паспорта, виготовленого
станом на 17 серпня 2012 року, вбачається,
що будинок літ. "А" на АДРЕСА_1
складається з двох квартир. Квартира
АДРЕСА_1, що належить спадкодавцю,
складається з коридору "2-1" площею 2,7
кв.м, кухні "2-2" площею 7,5 кв.м, житлових
кімнат "2-3" та "2-4" площею 10: та 14,2 кв.м
відповідно, вбиральні "2-5" площею 1,1 кв.м
та ванної кімнати "2-7" площею 2,3 кв.м,
всього квартира АДРЕСА_2 загальною
площею 38,5 кв.м, житловою площею 24,8 кв.м.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 27 січня 2012 року право
власності на 1/2 частину житлового
будинку під літ. "А" за адресою: АДРЕСА_1,
визнано за ОСОБА_3 В порядку
спадкування за законом після смерті
його матері ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Також за ОСОБА_3 визнано
право власності на житловий будинок
під літ. "Б" за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 49,5 кв.м.

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_3 підтвердив, що у житловому
будинку за адресою: АДРЕСА_1,
позначеному літ. "А", в його
користуванні знаходиться квартира
НОМЕР_2, загальною площею 40,8 кв.м,
житловою площею 24,8 кв.м.

Таким чином, судом встановлено, що до
спадщини, що відкрилася після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, входить
1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1,
позначеного літ. "А", загальною площею
79,3 кв.м, житловою площею 49,6 кв.м, а також
сарай літ. "В" та вбиральня літ. "Г".

Позивач просить суд визнати за ним
право власності на зазначене нерухоме
майно, яке належить його матері на
праві власності.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості є набуття спадкодавцем
зазначеного права у встановленому
законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув
права власності на нерухоме майно, то
спадкоємець також не набуває права
власності в порядку спадкування. До
спадкоємця переходять лише визначені
майнові права, які належали
спадкодавцеві на час відкриття
спадщини. Для набуття права власності у
встановленому законодавством порядку
спадкоємець повинен здійснити дії, які
необхідні для набуття права власності
на визначене нерухоме майно.

Згідно з абзацем 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Вбачається, що свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане 30 березня
1983 року Першою київською державною
нотаріальною конторою, та рішення
Народного Московського районного суду
м. Києва від 11 квітня 1985 року про поділ
домоволодіння і є правовстановлюючими
документами, які засвідчують право
власності особи.

З огляду на наведене, позов підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 392, 1216, 1261 ЦК України,
статтями 3, 4 Закону України «Про
державну реєстрацію І речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
Правилами державної реєстрації
об'єктів нерухомого майна, що
знаходяться у власності юридичних та
фізичних осіб, затверджених Наказом
Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству від
13 грудня 1995 року № 56, статтями 3, 4, 10, 11,
57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку
спадкування за заповітом, посвідченим
02 червня 1992 року Другою київською
державною нотаріальною конторою, після
смерті його матері ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_1,
позначеного літ. "А", загальною площею
79,3 кв.м, житловою площею 49,6 кв.м, а також
сарай літ. "В" та вбиральня літ. "Г".

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: