АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2691/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Говоруха В. О. Доповідач -
Григорченко Е.І. Категорія 37
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів -Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Гасановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 і ОСОБА_3

на рішення Петриківського районного
суду Дніпропетровської області від 21
січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Лобойківської
сільської ради Петриківського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, третя особа
Реєстраційна служба Петриківського
районного управління юстиції,

встановив:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з
апеляційною скаргою на рішення
Петриківського районного суду
Дніпропетровської області від 21 січня
2014 року, де ставлять питання про
скасування рішення суду, посилаючись
на те, що рішення ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Рішенням Петриківського районного
суду Дніпропетровської області від 21
січня 2014 року відмовлено у задоволенні
позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, яка
доводиться позивачу ОСОБА_2 дружиною, а
позивачці ОСОБА_3 - матір'ю /а.с. 10-16, 56/.

Згідно Державного акту про право
приватної власності на землю від 04.04.2001
року померлій ОСОБА_4 належала земельна
ділянка, видана для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного господарства,
розташована за адресою : АДРЕСА_1 /а.с.
20-28/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 20.12.1985 року ОСОБА_4
прийняла в спадщину житловий будинок
АДРЕСА_1 /а.с. 5/.

Згідно довідки державного нотаріуса
Петриківської державної нотаріальної
контори позивачі є єдиними
спадкоємцями за законом, що в
передбаченому законом порядку,
прийняли спадщину після померлої
ОСОБА_4 /а.с. 42-46/.

15 липня 2013 року постановою державного
нотаріуса Петриківської державної
нотаріальної контори відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії, оскільки
право власності померлої ОСОБА_4 на
житловий будинок АДРЕСА_1, не
зареєстровано в Реєстрі прав власності
на нерухоме майно /а.с 3/.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні
відмовилася від надання суду
технічного паспорта, виготовленого в
результаті технічної інвентаризації
об'єкта нерухомого майна, щодо якого
подано позовну заяву, що містить
відомості про характеристику
спадкового домоволодіння на час
звернення до суду.

Враховуючи встановлені обставини, суд
першої інстанції відмовив у позові,
оскільки позивачем не надано доказів
та не доведено існування спадкового
майна, його склад і характеристика.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, апеляційний суд не находить
підстав для задоволення скарги та
скасування рішення суду з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному об'ємі з'ясував права
та обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та дав їм
належну правову оцінку. Висновки суду
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи,
суд першої інстанції, відповідно до ст.
ст. 1216, 1218, 1222, 1266 ЦК України, ст.ст. 10, 11,
57-60 ЦПК України, прийшов до
обґрунтованого висновку про відмову у
позові.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі,
що суду надані всі правовстановлюючі
документи на спадкове майно, не можуть
бути підставою для скасування рішення
суду з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 20.12.1985 року ОСОБА_4
прийняла в спадщину житловий будинок
АДРЕСА_1, спадкове майно складається з
житлового глинобитного, дах очерет,
будинку житловою площею 35 кв.м., сараю,
погребу, колодязю /а.с. 5/.

Позивачі ж звернулися до суду з
вимогами про визнання за ними право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, на нерухоме майно, яке
складається з житлового будинку
АДРЕСА_1 ( А-будинку, Б-гаражу, В- сараю,
к-колодязю, 1-воріт з хвірткою, 2- забору,
3-забору) загальною площею 44,2 кв.м та
житловою площею 17,9 кв.м.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Аналіз цивільного законодавства в
контексті права на спадкування
свідчить, що успадковуються виключно
ті права і обов'язки, які виникли та
належали спадкодавцеві ще за життя, та
які не припинилися внаслідок смерті
спадкодавця.

У відповідності до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог ст.
ст. 57 - 60 ЦПК України.

Проте будь-які докази, які б
підтверджували, що спадкодавець набув
права власності на спірне
домоволодіння у тому вигляді, в якому
позивачі просять визнати за ними право
власності, суду не надано

Отже, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про відмову у
позові, оскільки позивачі звернулися з
вимогами про визнання за ними право
власності також і на спадкове майно,
яке за життя не належало спадкодавцеві
(відсутній правовстановлюючий
документ на нерухоме майно на ім'я
спадкодавця), а саме: на житловий
будинку АДРЕСА_1, загальною площею 44,2
кв.м та житловою площею 17,9 кв.м. (
А-будинку, Б-гаражу, В- сараю, к-колодязю,
1-воріт з хвірткою, 2- забору, 3-забору).

Інші доводи, приведені в апеляційній
скарзі, не можуть бути підставою для
скасування рішення суду, оскільки вони
зводяться до іншої оцінки фактичних
обставин справи, яка відрізняється від
зробленої судом першої інстанції
оцінки, і висновків суду не
спростовують.

Суд першої інстанції розглянув справу
у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11,
60 ЦПК України про змагальність сторін
та диспозитивність цивільного
судочинства, в межах заявлених вимог та
на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Петриківського районного суду
Дніпропетровської області від 21 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

СУДДІ: