Справа № 407/1083/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 квітня 2014 року Антрацитівський
міскрайонний суд Луганської області у
складі:

головуючого-судді
: Афанасьєва В.О.,

при секретарі
: Лисенко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Антрацит
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та Управління державної
міграційної служби України в
Луганській області про усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження жилим
приміщенням, належним на праві
власності, шляхом зняття з реєстрації
місця проживання,

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_1 звернулася до Антрацитівського
міськрайонного суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Управління державної
міграційної служби України в
Луганській області про усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження жилим
приміщенням за адресою АДРЕСА_1,
належним на праві власності, шляхом
зняття з реєстрації місця проживання.

На підтвердження своїх вимог, позивач
посилається на те, що відповідно до
Договору дарування житлового будинку
від 13 листопада 2008 року їй на праві
власності належить житловий будинок
розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Вказаний житловий будинок їй
подарувала мати _ ОСОБА_4 та дядя
ОСОБА_5. До оформлення права власності
на вказаний будинок, тобто з часу, коли
власником вищевказаного житлового
будинку була її бабуся - ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_4, її двоюрідний
брат ОСОБА_3 проживав і був
зареєстрований за місцем проживання в
цьому житловому будинку проживала та
була зареєстрована її двоюрідна сестра
ОСОБА_2 з 10.07.2001 року. Влітку 2002 року
відповідачі виїхали з житлового
будинку за адресою АДРЕСА_1 та забрали з
цього будинку всі свої речі і стали там
проживати, але на теперішній час місце
проживання їх невідоме. Реєстрація в
належному на праві власності житловому
будинку за місцем проживання
позивачки, сторонніх осіб для неї
становить перешкоди в користуванні та
розпорядженні належному їй житловому
будинку. Зазначає, що те, що відповідачі
зареєстровані в належним їй на праві
власності житловим будинком створює
для неї додаткові матеріальні
зобов'язання та перешкоди в
користуванні та розпорядженні
належним їй будинком, порушує її право
власності. А також це створює перешкоди
при відчуженні належного їй будинку.
Добровільно знятися з реєстрації місця
проживання за адресою: АДРЕСА_1
відповідачі не бажають.

Відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явилися, причину неявки
суду не повідомили, про слухання справи
повідомлені належним чином, через
засоби масової інформації, заяви про
розгляд справи за їх відсутності не
надходило, тому суд розглядає справу
згідно зі ст. 225 ЦПК України на підставі
наявних у справі доказів, оскільки
проти цього не заперечує позивач.
Відповідач - Управління державної
міграційної служби України в
Луганській області надав заяву про
розгляд справи за відсутності їх
представника, у вирішенні спору
покладається на розсуд суду. Від
позивача надійшла заява про розгляд
справи у її відсутність, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, проти
заочного розгляду справи не заперечує.

18 квітня 2014 року постановлено ухвалу
про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до Договору дарування
житлового будинку від 30 листопада 2008
року ОСОБА_1 є власником будинку
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.6), право власності на який
відповідно до Витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
ОСОБА_1 зареєстровано 21.11.2008 року (а.с.7).
В зазначеному будинку зареєстровані,
окрім інших, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8-10)
Згідно довідки №243 від 25.02.2014 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за вищезазначеною
адресою не мешкають з 2002 року (а.с.11).
Відповідно до акту складеного
депутатом міської ради від 27.02.2014 року
в будинку розташованому за адресою
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мешкають з
2002 року, їх речі в будинку відсутні
(а.с.13).

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його
порушення, невизнання, або
оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого майнового права та
інтересу.

Відповідно до ст.316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти до свого майна будь-які дії, які
не суперечать закону. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений в його здійсненні.

Згідно до ст. 391 ЦК України власник має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Статтею 71 Житлового кодексу України
встановлено, що при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

Відповідно ст.. 72 Житлового кодексу
України визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Таким чином, є всі підстави для
усунення перешкод у здійсненні
позивачкою права користування та
розпорядження будинком розташованим
за адресою: АДРЕСА_1 належного їй на
праві приватної власності шляхом
визнання відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням, які не мешкають в
зазначеному будинку понад шести
місяців, чим порушують права позивачки.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 174, 212-215, 224-233 ЦПК України,
ст.ст. 368-370, 391,ЦК України, ст..ст. 71,72 ЖК
України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
Управління державної міграційної
служби України в Луганській області
про усунення перешкод у здійсненні
права користування та розпорядження
жилим приміщенням, належним на праві
власності, шляхом зняття з реєстрації
місця проживання-задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право
користування житловим приміщенням за
адресою АДРЕСА_1 шляхом зняття з
реєстрації місця проживання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Антрацитівський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті

Суддя Антрацитівського

міськрайонного суду
В. О. Афанасьєв