Справа № 162/241/14-ц
Провадження № 2/162/86/2014
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Глинянчука В.Д.,

при секретарі Оласюк Л.П.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
моральної шкоди,--

встановив:

У суд з цивільним позовом звернувся
ОСОБА_1. Просить ухвалити рішення, яким
стягнути з ОСОБА_2 10 тисяч моральної
шкоди, заподіяної злочином.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 17
червня 2013 року відповідач завдав йому
легкі тілесні ушкодження, а саме: забій
м'яких тканин і забійну рану оболонки
верхньої губи; внутрішкірний
крововилив, забійну рану шкіри,
підслизовий крововилив і забійну рану
слизової оболонки нижньої губи; синець
і садна правої кисті; синці і множинні
садна правого передпліччя. Вироком
Любешівського районного суду від 29
січня 2014 року ОСОБА_2 по вказаному факту
засуджено за частиною 2 статті 125
Кримінального кодексу України.
Внаслідок протиправних дій
відповідача позивач зазнав фізичного
болю, моральних страждань тощо.

Позивач в судовому засіданні
зменшив свої вимоги: просить стягнути з
відповідача 2 тисячі гривень. В решті
позов підтримав.

Відповідач позов визнав частково,
вважає вимоги позивача завищеними, а
справедливою сатисфакцією -- 500 гривень.

Судом встановлено наступні
фактичні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до частини 4 статті 61
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК) вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Обвинувальним вироком Любешівського
районного суду від 29 січня 2014 року у
справі № 162/2441/13-к встановлено, що
ОСОБА_2 близько 12 години 17 червня 2013
року в урочищі Хвоїна неподалік хутора
Наїздово, що на території
Березичівської сільської ради
Любешівського району Волинської
області, під час суперечки з ОСОБА_1
умисно дерев'яними граблями наніс йому
удар в обличчя та кілька ударів по
правий кисті та правому передпліччю,
чим завдав потерпілому легких тілесних
ушкоджень, а саме: забій м'яких тканин і
забійну рану оболонки верхньої губи;
внутрішкірний крововилив, забійну рану
шкіри, підслизовий крововилив і
забійну рану слизової оболонки нижньої
губи; синець і садна правої кисті; синці
і множинні садна правого передпліччя.
Зазначені тілесні ушкодження
спричинили потерпілому короткочасний
розлад здоров'я.

Відповідно до статті 23 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК) особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1167, частиною 1
статті 1168 ЦК моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті. Моральна шкода,
завдана каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.

На пропозицію суду про проведення
судово-психологічної експертизи щодо
визначення можливого розміру грошової
компенсації за завдані позивачу
страждання сторони відмовились. При
визначенні суми відшкодування
покладаються на суд.

Суд констатує, що у зв'язку з
протиправними діями ОСОБА_2 ОСОБА_1
завдано шкоди здоров'ю, що потягло за
собою і моральні переживання. Взято до
уваги, що позивач є особою похилого
віку.

Виходячи з принципів розумності та
справедливості, суд вважає за можливе
стягнути з відповідача як компенсацію
завданої позивачу моральної шкоди суму
у розмірі 1500 гривень.

Питання про судові витрати слід
вирішити відповідно до положень статті
88 ЦПК.

Враховуючи наведене, керуючись
статтями 10, 12, 11, 60, 61, 83, 88, 174, 209, 213-215 ЦПК,
на підставі статей 23, 1167, 1168 ЦК суд, --

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
села Рудка Любешівського району
Волинської області, РНОКПП НОМЕР_1) в
користь ОСОБА_1 1500 (одну тисячу п'ятсот)
гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
документально підтверджених судових
витрат.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення оскаржуваного судового
рішення.

Головуючий: суддя
В.Д. Глинянчук