Справа № 236/3333/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року Краснолиманський
міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Ткачова О.М.

при секретарі - Грицай Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Красний Лиман справу
за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
втратившим право користуватись
житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :

09.12.2013 року позивач звернулась до
суду з позовом до відповідача в якому
просила визнати її батька ОСОБА_3
втратившим право користуватись жилим
приміщенням - житловим будинком ,
розташованим по АДРЕСА_1 та зобов*язати
СГІРФО РВ УМВС України в Донецькій
області зняти з реєстраційного обліку
за адресою- АДРЕСА_1 ОСОБА_3.

Позивач в судовому засіданні
наполягала на своїх позовних вимогах,
при обставинах викладених нею у
позовній заяві, просила позов
задовольнити та судові пояснила, що
батьки подарували їй домоволодіння по
АДРЕСА_1, з 24 грудня 2012 року батько
мешкає з жінкою за іншою адресою, не
платить за утримання будинку а вона
бажає цей будинок продати.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав у повному обсязі та
судові пояснив, що він не мав намір
дарувати дочці будинок бо йому ніде
буде жити, вважав, що тоді він давав
тільки якусь довіреність а як так
вийшло що будинок став дочки не
розуміє, хоче і надалі жити в цьому
будинку, при цьому дочка не працювала,
була на його утриманні,

вона вигнала його з дому, змінила замки,
що змусило його звернутись до суду і
тільки тоді він зміг вселитись до свого
будинку. Коли він лежав в лікарні дочка
навіть його не навідувала

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_4вважав, що позов не підлягає
задоволенню, оскільки відповідач
відповідно до житлового кодексу
України не втратив право на
користування жилим приміщенням,
оскільки деякий час був відсутній з
поважної причини бо хворів .

Представник третьої особи
вважала, що вимоги позивача шодо зняти
відповідача з реєстраційного обліку не
підлягають задоволенню, оскільки це
здійснюється відповідно до
встановленого порядку передбаченого
законом.

Суд, заслухавши участників
процесу та дослідивши письмові докази
по справі, вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України -
обставини , встановлені судовим
рішенням у цивільній справі,що набуло
законної сили, не доказуються при
розгляді іншої справи , у якій беріть
участь ті самі особи або особи , щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Краснолиманського
міського суду Донецької області від
22.01.2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням , вселення ( а.с.66-72)
прийняте рішення : усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_3 жилим будинком ,
розтащованим по АДРЕСА_1, зобов*язавши
ОСОБА_2 передати ОСОБА_3 ключі від воріт
та вхідних дверей до жилого будинку ,
розташованого по АДРЕСА_1; вселити
ОСОБА_3 в жилий будинок , розташований
по АДРЕСА_1.

При цьому зазначеним рішенням
встановлені наступні обставини :

ОСОБА_2 на підставі договору
дарування, посвідченого 08.08.2001 року
приватним нотаріусом
Краснолиманського міського
нотаріального округу Донецької
області по реєстру № 1732, належить жилий
будинок з господарськими спорудами,
розташований в АДРЕСА_1, відповідно до
якого ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_3
подарували вказаний будинок ОСОБА_2

З 1993 року по січень 2014 року
ОСОБА_3, який є інвалідом 2 групи,
проживав у вказаному будинку разом з
відповідачем однією сім"єю та
зареєстрований в ньому.

В січні місяці 2013 року та в
жовтні-листопаді місяці 2013 року ОСОБА_2,
з метою створення перешкод ОСОБА_3 у
користуванні житловим будинком
змінювала замки у вхідних дверях
житлового будинку та на воротах
домобудівлі, позбавивши його
можливості користуватися ним. До січня
2014 року перешкоди в користуванні
житлом ОСОБА_2не усунула.

ОСОБА_3 з листопада 2013 року був
позбавлений можливості проживати та
користуватися жилим приміщенням, в
якому він зареєстрований, у зв"язку з
чим звернувся до суду.

ОСОБА_3надав суду докази того, що
проживав у жилому будинку, який
належить на праві власності ОСОБА_2, і
користувався ним як член її сім"ї , бо
інші договори і порядок користування
ним між сторонами не укладалися.

ОСОБА_2 не надала суду жодного
доказу на підтвердження своїх
заперечень, окрім заяв про небажання
усунути перешкоди, створені ОСОБА_3, з
тих підстав, що вона є власником
спірного житла і має право
розпоряджатися ним на власний розсуд.

Відсутні будь-які правові
підстави вважати, що ОСОБА_3 втратив
право користування спірним жилим
приміщення, бо він користувався ним як
член сім"ї власника, не користувався
приміщенням незначний час з поважних
підстав, пов"язаних зі створенням саме
ОСОБА_2 перешкод в його користуванні.

Зазначені обставини
підтверджуються і іншими письмовими
доказами дослідженими в судовому
засіданні ( а.с.4-7,21-24).

Надані ж позивачем
ОСОБА_2попередній договір від 10.01.2014
року та довідка від 13.04.2014 року ( а.с.59-63)
сприймаються судом критично , оскільки
вони протирічать іншим вже доказаним
обставинам справи.

Відповідно до ч.4 ст.156 СК України
припинення сімейних відносин з
власником будинку не позбавляє права
цих осіб користуватись займаним
приміщенням .У разі відсутності угоди
між власником будинку і колишнім
членом його сім*ї про безоплатне
користування жилим приміщенням
зазначене користування здійснюється
за плату.

Згідно з ст.163 ЖК України у разі
тимчасової відсутності наймача або
членів його сім*ї за ними зберігається
займане жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК
України-член сім*ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім*ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Таким чином, у зв*язку з тим, що в
судовому засіданні встановлено, що
відповідач не втратив право
користуватись жилим приміщенням, то
його право на користування житлом
підлягає захисту, а отже в позові в цій
частині слід відмовити у зв*язку з
відсутністю підстав для його
задоволення.

Позовні вимоги в частині зняти з
реєстраційного обліку за адресою-
АДРЕСА_1 ОСОБА_3
Степановича.задоволенню не
підлягають,оскільки ч.1 ст.7 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", передбачено, що - зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи,запити органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи,остаточного рішення суду про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою,
свідоцтва про смерть. А отже в позові в
зазначеній частині теж слід відмовити
в зв*язку з відсутністю підстав для
його задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
судовий збір сплачений відповідачем
відноситься за його рахунок і йому
поверненню не підлягає.

Керуючись ст. 47 Конституції
України, ст.ст.15,16,405 ЦК України, ст.ст. 10,
11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання таким що втратив
право користуватись жилим приміщенням
- відмовити у зв*язку з відсутністю
підстав для його задоволення.

Рішення суду набирає законної
сили післязакінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через
Краснолиманський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя