Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1694/14
Головуючий у 1 інстанції Кулик В.Б.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, який дії в
інтересах ОСОБА_4 на рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 06 лютого 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3, який дії в інтересах
ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПРОМЕТЕЙ-АВТО ЛТД»,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7 про
звернення стягнення, визнання права
власності на предмет застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_4 ,звернувся до суду з
позовом до ТОВ «ПРОМЕТЕЙ-АВТО ЛТД»,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення
і визнання права власності на предмет
застави.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що 01 червня 2000 року між ОСОБА_4
та ОСОБА_5, ОСОБА_6 було укладено угоду у
формі розписки, відповідно до умов
якої, ОСОБА_4 передав відповідачам у
борг 14 249 грн., а відповідачі прийняли
дану суму грошових коштів та
зобов'язались повернути їх в строк до 30
вересня 2000 року, а у разі неповернення
боргу в обумовлений цією угодою строк,
зобов'язались в рахунок забезпечення
виконання зобов'язань, передати ОСОБА_4
по 0,65 частки в статутному фонді ТОВ
«ПРОМЕТЕЙ-АВТО ЛТД» кожен.

Таким чином в якості предмета застави
було визначено майнові права
відповідачів на 1,3 частку в статутному
фонді ТОВ «ПРОМЕТЕЙ-АВТО ЛТД».

На підставі викладеного позивач просив
суд звернути стягнення на предмет
застави - майнові права відповідачів на
1,3 частки в статутному фонді ТОВ
«ПРОМЕТЕЙ-АВТО ЛТД» на користь ОСОБА_4 в
рахунок виконання зобов'язань
відповідачів за договором позики від 01
червня 2000 року, припинивши право
власності відповідача ОСОБА_5 на 0,65
частки в статутному фонді TOВ
«ПРОМЕТЕЙ-АВТО ЛТД» та право власності
відповідача ОСОБА_6 на 0,65 частки в
статутному фонді ТОВ «ПРОМЕТЕЙ-АВТО
ЛТД»; визнати за ОСОБА_4 право власності
на предмет застави за договором
застави від 01 червня 2000 року частку в
статутному фонді ТОВ «ПРОМЕТЕЙ-АВТО
ЛТД» у розмірі 1,3 від статутного фонду
товариства, стягнути з відповідачів на
користь ОСОБА_4 судові витрати.

Ухвалою Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 10 січня 2014 року
залучено ОСОБА_7 до участі в справі, як
третю особу, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 06 лютого 2014 року позов
ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3, який діє в інтересах
ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив із того,що у порушення вимог
ст.60 ЦПК України позивачем не надано
доказів на підтвердження позовних
вимог, надана розписка не дає підстав
для висновку суду про укладення
сторонами договору застави.

Судова колегія вважає,що такі
висновки відповідають встановленим
обставинам справи і вимогам закону.

Із позовних вимог вбачається,що
01.06.2000 року між ОСОБА_4 і відповідачами
ОСОБА_5.,ОСОБА_6 виникли правовідносини
на підставі договору позики в сумі
14249гр.,яку відповідачі зобов»язались
повернути ОСОБА_4 у строк до 30.09.2000року.

Позивачем пред»явлені позовні
вимоги про звернення стягнення на
предмет застави- майнові права
відповідачів.

Вимагаючи звернення стягнення на
предмет застави- майнові права
відповідачів і визнання за ним права
власності на 1,3 частки у статутному
фонді ТОВ «Прометей-Авто ЛТД», позивач
посилався на укладений сторонами
01.06.2000р. договір застави,згідно до якого
ОСОБА_4 передано у заставу кожним із
відповідачів по 0,65 часток у статутному
фонді зазначеного товариства у
забезпечення виконання договору
позики.

Із доданої до позовної заяви
ксерокопії розписки ОСОБА_6, і
ОСОБА_5.(а.с.11) видно,що вона надана
відповідачами на підтвердження
отримання ними у борг від ОСОБА_4
14249гр.,які вони зобов»язались повернути
до 30 вересня 2000року.При цьому зазначили
в розписці ,що у разі неповернення суми
боргу у встановлений строк передають
ОСОБА_4 свої частки ТОВ «Прометей-Авто
ЛТД» в розмірі 0,65 кожний.

За змістом вимог ст.ст. 13,14 Закону
України «Про заставу» №2654-ХП від
02.10.1992р договір застави повинен бути
укладений в письмовій
формі,недотримання вимог щодо
письмової форми договору застави тягне
за собою недійсність договору з
наслідками,передбаченими
законодавством України.

За змістом вимог ст.11, ст.12
цього ж Закону України в редакції,що
діяла на час виникнення спірних
правовідносин, договір застави є
двостороннім, укладається сторонами, у
договорі застави повинно бути
зазначено найменування(призвище,ім.»я
та по-батькові),місцезнаходження(місце
проживання) сторін,суть забезпеченою
заставою вимоги, її розмір і строк
виконання зобов»язання,опис предмету
застави, а також будь-які інші
умови,відносно яких за заявою однієї із
сторін повинна бути досягнута угода.

Згідно до вимог ст.49 Закону України
«Про заставу» Заставодавець може
укласти договір застави як належних
йому на момент укладення договору прав
вимоги по зобов'язаннях, в яких він є
кредитором, так і тих, що можуть
виникнути в майбутньому.

У договорі застави прав повинна бути
вказана особа, яка є боржником по
відношенню до заставодавця.

Надана суду позивачем розписка не
містить у собі ознак договору застави,
оскільки складена і підписана лише
боржниками , в ній відсутні дані,що
передбачені ст.ст.11,12,49 Закону «Про
заставу», а також загальні ознаки
договору,що передбачені ст.41 ЦК УРСР,що
діяла на час спірних правовідносин -
відсутні дані про осіб,що уклали
договір, зміст договору застави, опис
предмету застави, а також зміст
застави майнових прав,на що
посилається позивач у позовній
заяві,наявність прав вимоги по
зобов'язаннях, в яких відповідачі є
кредиторами,не зазначена особа,яка є
боржником по відношенню до
заставодавців та інші необхідні умови
такого договору, що за вимогами ст.14
Закону «Про заставу» тягне за собою
недійсність договору.

До того ж Законом «Про заставу» не
передбачено звернення стягнення на
майнові права шляхом визнання права
власності на майно.

Таким чином набутими у справі
доказами не підтверджується наявність
між сторонами у справі
правовідносин,що виникають із договору
застави,а відтак і права вимоги
позивача на підставі договору застави,
а тому суд першої інстанції правильно
відмовив у задоволенні вимог про
звернення стягнення на предмет
застави.

Доводи апеляційної скарги про те,що
висновки суду не відповідають
обставинам справи, вимогам
матеріального і процесуального права ,
є неспроможними ,спростовуються
вимогами закону, наведеними доказами
та іншими матеріалами справи і не
дають підстав для скасування або зміни
рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який дії в
інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 06 лютого 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: