Номер провадження № 2/235/330/14
Єдиний унікальний номер № 235/7286/13-ц
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ
УКРАЇНИ

3 квітня 2014 року
м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого-судді
Коваленко В.О.,

при секретарі
Лемзікова В.С.,

учасники цивільного процесу:

позивач ОСОБА_1 (не
з'явилася),

представник відповідача
Скачко Л.М. (не з'явилася)

розглянувши у відкритому
судовому засiданнi в місті
Красноармійську Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Удачненської сільської ради, третя
особа відділ державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби
Красноармійського міськрайонного
управління юстиції про перехід права
забудовника в порядку спадкування, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з
позовом про перехід права забудовника
в порядку спадкування до Удачненської
сільської ради, і в обґрунтування
позовних вимог зазначила, що вона є
спадкоємцем її чоловіка ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті
спадкодавця залишилося спадкове майно:
житловий будинок площею 66,3 кв.м. та
господарські споруди, які розташовані
у АДРЕСА_1. Право власності
спадкодавець отримав на підставі
договору купівлі-продажу від 25 квітня
1973 року. Також спадкодавцю належала
земельна ділянка загальною площею 0,1919
га на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ДН № 134062. 23 жовтня 2012 року позивач
подала заяву до Другої
красноармійської нотаріальної контори
на видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок АДРЕСА_1 та земельної ділянки
там же розташованої. 6 листопада 2013 року
позивач отримала свідоцтва на право на
спадщину на земельні ділянки які
розташовані у АДРЕСА_1 площею 0,15 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та площею 0,0419 га для ведення
особистого селянського господарства,
але їй відмовили у видачі свідоцтва про
право на спадщину на житловий будинок
за цією адресою, через відсутність
правовстановлюючого документу
спадкодавця, хоча згідно довідки № 1188
від 08.11.2013 року Удаченської селищної
ради будинок АДРЕСА_1 зареєстрований у
по господарський книзі села Удачне № 9
особовий рахунок НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_3
з 01.01.1974 року. Крім того рішенням
Удаченської селищної ради від 20.01.1984
року № 1 надано дозвіл на будівництво
жилого будинку ОСОБА_3. Будинок був
побудований у 1988 році, але не був
зареєстрований у БТІ та введений в
експлуатацію. Позивач просить суд
перевести на нього право забудовника в
порядку спадкування на домоволодіння
АДРЕСА_1, що залишилося після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та господарські
споруди.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи без його
участі, наполягав на задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи без участі
представника, позовні вимоги визнав у
повному обсязі.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи без участі
представника, позовні вимоги визнав у
повному обсязі.

Суд вважає, що в справі є достатньо
матеріалів про права i взаємовідносини
сторін i немає необхідності
вислуховувати особисті пояснення осіб,
які не з'явилися до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 6/.

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 10
березня 1973 року уклав шлюб з ОСОБА_1,
прізвище після шлюбу ОСОБА_1 /а.с. 7/.

Згідно договору купівлі-продажу від 25
квітня 1975 року, посвідченого
виконкомом Удачинської сільської ради
Красноармійського району Донецької
області, ОСОБА_3 купив домоволодіння в
АДРЕСА_1, площею 32 кв.м., який належав
ОСОБА_5 на підставі по господарської
книги № 10 особовий рахунок НОМЕР_3,
договір підлягає реєстрації у
виконкомі Удачинської сільської ради
протягом 6-ти місяців /а.с. 8/.

Відповідно державного акту на право
приватної власності на землю ОСОБА_3 на
підставі рішення Удаченської селищної
ради від 20.11.2001 року № 33, від 09.04.2002 року
№ 5 передано у приватну власність
земельна ділянка площею 0,1919 га,
розташована АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку 0,15
га, для ведення особистого селянського
господарства - 0,0419 га /а.с. 9/.

ОСОБА_6 17 вересня 2012 року надав Другій
Красноармійській нотаріальній конторі
заяву про відмову від прийняття
спадщини за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 - дружини померлого /а.с. 10/.

Відповідно свідоцтв про право на
спадщину за законом, виданих державним
нотаріусом Другої красноармійської
державної нотаріальної контори 6
листопада 2013 року, ОСОБА_1 є спадкоємцем
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 і
прийняла спадщину вклади в установах
банків та права на пайовий фонд майна
КСП «Дружба»; земельної ділянки площею
5,7180 га; земельної ділянки розташованої
у АДРЕСА_1 для ведення особистого
селянського господарства площею 0,0419 га
та для будівництва та обслуговування
жилого будинку господарських споруд
площею 0,15 га /а.с. 11 - 21/.

Відповідно довідки Удаченської
селищної ради № 1186 від 08.11.2013 року
ОСОБА_3 з 1973 року по день смерті був
зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1
разом із дружиною - ОСОБА_1 та сином
ОСОБА_6 /а.с. 22/.

Згідно довідки № 1187 від 08.11.2013 року
будинок АДРЕСА_1 зареєстрований в
погосподарський книзі села Удачне № 9
особовий рахунок НОМЕР_2 з 01.01.1974 року
/а.с. 22/.

Рішенням Удаченської сільської ради
від 20 січня 1984 року № 1 ОСОБА_3 дозволено
будівництво жилого будинку в АДРЕСА_1
відповідно генерального плану /а.с. 23/.

Відповідно технічного паспорту
житлового будинку АДРЕСА_1 житловий
будинок площею 64,70 кв.м. збудований у 1988
році /а.с. 24 - 27/.

Спадкодавцю ОСОБА_3 наданий дозвіл на
виконання будівельних робіт на
земельній ділянці по АДРЕСА_1 жилого
будинку відповідно будівельного
паспорту, актом від 14.03.1984 року винесені
в натурі земельна ділянка
індивідуального забудовника,
розроблений проект настройки та
будівельний паспорт /а.с. 31 - 37/.

Відповідно реєстраційної картки
здійсненого будівництва житловий
будинок побудований в 1986 році /а.с. 38/.

Завідувач Другої Красноармійської
державної нотаріальної контори листом
від 06.11.2013 року № 1414/01-16 повідомила
позивача про відсутність реєстрації
договору купівлі-продажу житлового
будинку АДРЕСА_1 у БТІ, а після смерті
власника неможливо його зареєструвати
/а.с. 28/.

Дослідивши надані суду докази у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до частини 4 статті 174
Цивільного процесуального кодексу
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності, відповідно
статті 392 ЦК України.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини.

При вирішенні спору про визнання права
власності на спадкове майно суд
керується законодавством, яке
регулювало виникнення права власності
у самих спадкодавців на момент
закінчення будівництва будинків,
зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року,
Законом України «Про власність»,
Законом України від 07 грудня 1990 року №
553-ХІІ «Про місцеві Ради народних
депутатів та місцеве і регіональне
самоврядування», Законом України від 25
грудня 1974 року «Про державний
нотаріат», постановою Ради Міністрів
Української РСР від 11 березня 1985 року №
105 «Про порядок обліку житлового фонду
в Українській РСР», Вказівками по
веденню погосподарського обліку в
сільських Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР 13 квітня
1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР 12 травня
1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР від 31 січня 1966 року,
Інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затвердженою наказом Міністра
юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975
року № 45/5, Інструкцією про порядок
вчинення нотаріальних дій виконавчими
комітетами міських, селищних,
сільських Рад депутатів трудящих,
затвердженою наказом Міністра юстиції
УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими
нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР підтвердженням приналежності
будинку, який знаходиться в сільському
населеному пункті, можуть бути
відповідні довідки виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих, які видавалися в тому числі і
на підставі записів у погосподарських
книгах.

За змістом зазначених нормативних
актів виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад
відносилось також питання узаконення
цих будівель та внесення записів про
право власності на будинки за
громадянами у погосподарські книги
місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів
УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988
роках сільськими, селищними, районними
радами народних депутатів
ухвалювалось рішення щодо оформлення
права власності та реєстрації будинків
у бюро технічної інвентаризації за
даними погосподарських книг сільських,
селищних рад із додатками списків
громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення запису у
погосподарську книгу, позивач своє
право власності в БТІ не зареєстрував
(не оформив).

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року № 56, передбачала
обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п. 20
Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

При вирішенні питання щодо визнання
права власності на житлові будинки,
споруди у порядку спадкування
позивача, запис у по господарській
книзі відповідача суд оцінює у
сукупності з іншими доказами:
технічними паспортами на будівлі,
документом про відведення в
установленому порядку земельної
ділянки під обслуговування та
експлуатацію спірного будинку.

У разі відсутності документів, що
підтверджують право власності
спадкодавця на житловий будинок, або
відсутності державної реєстрації
права власності необхідно з'ясувати
причини відсутності
правовстановлюючих документів,
державної реєстрації права власності
або документів на забудову. У разі
недотримання спадкодавцем вимог
законодавства щодо державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно судами може визнаватись у
порядку спадкування право на забудову,
право на будівельні матеріали та інше у
відповідності зі встановленим судом
правовим режимом спірного майна.

Враховуючи, що відповідно
погосподарській книзі відповідача № 9
особовий рахунок НОМЕР_2 з 01.01.1974 року
будинок АДРЕСА_1 належав спадкодавцю,
який він придбав за договором
купівлі-продажу від 25.04.1973 року,
земельна ділянка надана спадкодавцю у
приватну власність за державним актом,
відповідачем спадкодавцю 20 січня 1984
року надано дозвіл на будівництво
житлового будинку, спадкодавець
отримав дозвіл на проведення
будівельних робіт у відповідності до
проекту будівництв, оформив
будівельний паспорт на будинок,
зареєстровано виконання будівництва в
1986 році, позивач прийняв спадщину після
смерті спадкодавця, але будівництво не
введено в експлуатацію і не
зареєстровано за спадкодавцем, у
зв'язку з чим нотаріус відмовив в
оформленні спадщини, суд вважає, що
позовна вимога позивача про
переведення на спадкоємця права
забудовника підлягає задоволенню, у
порядку спадкування після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

На підставі статей 392,1261, 1268 - 1270 ЦК
України, керуючись статтями 11, 57, 174, 208,
209, 212, 213-218 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Удачненської
сільської ради, третя особа відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Красноармійського міськрайонного
управління юстиції про перехід права
забудовника в порядку спадкування
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_3, податковий номер НОМЕР_1,
право на забудову домоволодіння
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
В.О. Коваленко