Справа №712/9058/13-ц
Провадження №2/712/94/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі :

головуючого - судді Пироженко ВД.

при секретарі - Маршук М.О.

за участі адвоката ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9 до ОСОБА_5, третя
особа : Перша Черкаська державна
нотаріальна контора, ОСОБА_6 про
визнання свідоцтва про право на
спадщину частково недійсним, визнання
права власності в порядку спадкування
на частку спадкового майна та усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом
до ОСОБА_5, третя особа : Перша Черкаська
державна нотаріальна контора, ОСОБА_6
про визнання свідоцтва про право на
спадщину частково недійсним, визнання
права власності в порядку спадкування
на частку спадкового майна та усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням, визнати право власності
за ОСОБА_2 на ? частину будівель Д-І, д, Д1
-І, д1 як на майно набуте під час шлюбу на
праві спільної сумісної власності
подружжя, визнати право власності в
порядку спадкування за ОСОБА_2, ОСОБА_9,
ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки кожному на
будівлі Д-І, д, Д1 -І, д1визнання права
власності на частку земельної ділянки,
вказуючи, що 24 серпня 1974 року був
укладений шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8.

Від шлюбу народилось двоє дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2 від часу одруження в 1974 році,
ОСОБА_9 від часу народження в 1975 році та
ОСОБА_3 від часу народження в 1982 році,
постійно проживають в будинку АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 (син
спадкодавця), про що зроблено
реєстраційний запис під №234.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_10. Після його
смерті відкрилась спадщина на
домоволодіння з усіма надвірними
спорудами. ОСОБА_10 залишив заповіт
№8201475 від 05.04.2002 р. на користь ОСОБА_5,
яким заповідав їй будинок.

Вищезазначений будинок будували
позивач разом з ОСОБА_8 (сином
спадкодавця), який був інвалідом II
групи по зору, страждав на цукровий
діабет, гангрену.

03.02.2010 р, після смерті ОСОБА_10
відкрилась спадщина і ОСОБА_3 та ОСОБА_9
запросили до Першої Черкаської
державної нотаріальної контори з
приводу оформлення спадщини та для
з'ясування спірних питань, які можливо
вирішити лише в судовому порядку.

Нотаріус зазначив, що при собі
необхідно мати документи, що
підтверджують родинні відносини з
померлим. На той час у позивачів було
відсутнє свідоцтво про народження
ОСОБА_8, який народився в Узбекистані.

В зв'язку з труднощами, а саме,
відсутністю вищезазначеного
документа, а також коштів на судові
витрати, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 написали
відмову від прийняття спадщини. Між
відповідачем та ОСОБА_9 та ОСОБА_3, в
свою чергу, була усна домовленість про
те, що спочатку вона оформить будинок
на себе, а потім вони. Запевняла, що в
заповіті будинку (самочинного
будівництва) немає, отже, він належить
ОСОБА_2.

10 серпня 2010 року ОСОБА_5 та позивач
почали переоформлення житла в ЧООБТІ,
при цьому остання сплатила аванс 200грн.
В квитанції платником зазначений -
відповідач, проте підпис - позивача.

Після цього відповідач забрала
поновлений технічний паспорт і
сказала, що тепер вона є повновладним
господарем усіх будівель, включаючи
самочинне будівництво.

На час відкриття спадщини ОСОБА_2
постійно проживала в будинку разом із
спадкодавцем, прийняла його спадщину,
але у визначений законом термін не
звернулась до державної нотаріальної
контори для видачі їй свідоцтва про
право на спадщину.

В квітня 2012 р. відповідач написала
скаргу в муніципальну інспекції на
ОСОБА_2 та її синів на факт самочинного
будівництва. Внаслідок цього
уповноваженими органами винесена
постанова №184 від 18 квітня 2012 р., якою
позивача зобов'язали сплатити штраф у
сумі 51грн. Вважають, що цією скаргою
відповідач підтверджує той факт, що
ОСОБА_2будувала це житло та відповідно
має право на цю будівлю.

Позивач претендує на нерухоме майно,
яке б належало ОСОБА_8 - сину
спадкодавця, інше - їх не цікавить.

Крім того, будинок (самочинне
будівництво), в якому проживають ОСОБА_2
та її сини, з жовтня 2012 року по
теперішній час відповідач залишила без
опалення. На численні прохання
увімкнути його, брутально лаялась,
виштовхала з будинку. Просили визнати
свідоцтво про право на спадщину
частково недійсним, визнати права
власності в порядку спадкування на
частку спадкового майна та усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням,

В ході розгляду справи позивачі
збільшили позовні вимоги, просили
визнати право власності за ОСОБА_2 на ?
частину будівель будівлі яке в
технічному паспорті позначене
літерами Д-І, д, Д1-І, д1., як на майно
набуте під час шлюбу із ОСОБА_8 на праві
спільної сумісної власності подружжя,
визнати право власності в порядку
спадкування від ОСОБА_8 за позивачами в
розмірі 1/6 частина кожному на будівлі,
яке в технічному паспорті позначене
літерами Д-І, д, Д1-І, д1, визнати право
власності в порядку спадкування за
ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3 пропорційно до
часток співвласників на земельну
ділянку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
заявлені позовні вимоги підтримала,
просила задовольнити.

Позивачі ОСОБА_9 та ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали, в
подальшому в судове засідання не
з»явились, просили справу розглядати в
їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала в повному
обсязі та просила відмовити в їх
задоволенні.

Представник Першої Черкаської
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з?явився, скерував
до суду заяву про розгляд справи у його
відсутність, у вирішенні питання
покладався на розгляд суду.

ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав в повному обсязі та
просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24.08. 1974 року був
укладений шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8.

Від шлюбу у них народилось двоє дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають та
зареєстровані в будинку АДРЕСА_1.
Власником даного домоволодіння був
ОСОБА_10.

Відповідно довідки ЧООБТІ
домоволодіння по АДРЕСА_1
зареєстровано 37/50 за ОСОБА_13, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину, 13/50 частин - за ОСОБА_6 на
підставі договору дарування від 20.03.1986
року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8, чоловік та
батько позивачів, про що зроблено
реєстраційний запис під №234.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_10, про що в
книзі реєстрації актів про смерть
зроблено запис №1598.

Відповідно до ст.. 1233 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

ОСОБА_10 залишив заповіт №8201475 від 05.04.2002
р. на користь ОСОБА_5, яким заповідав їй
будинок з надвірними спорудами. .

Згідно до ст.1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності
заповіту, визнання його недійсним,
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття спадкоємцями за
заповітом, а також у разі неохоплення
заповітом усієї спадщини право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_9 16.12.2009 року
звернулися до нотаріальної контори з
заявою на прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_10, а в подальшому 10.02.2010
року написали заяву про відмову від
прийняття спадщини.

Відповідно до ст.. 1273 ЦК України,
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитись, від
прийняття спадщини протягом строку,
встановленого ст.. 1270 цього Кодексу.
Відмова від прийняття спадщини є
безумовною і беззастережною. Відмова
від прийняття спадщини може бути
відкликана протягом строку,
встановленого для її прийняття.

Стаття 1301 ЦК України визначає
підстави і порядок визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину. Серед
підстав визнання свідоцтва недійсним
дана стаття прямо називає лише
відсутність права спадкування у особи,
на ім'я якої було видане свідоцтво
(наприклад, у разі, якщо ця особа була
усунена від спадкування; відсутні
юридичні факти, які давали б їй
підстави для закликання до спадкування
- утримання, спорідненість, заповіт; у
випадку, коли спадкодавець, оголошений
у судовому порядку померлим, виявився
насправді живим і судове рішення про
оголошення його померлим скасоване).
Проте свідоцтво може бути визнане
недійсним також в інших випадках,
встановлених законом, що дозволяє
стверджувати про те, що перелік підстав
визнання свідоцтва недійсним не є
вичерпним і може бути розширений
шляхом аналізу й тлумачення інших норм
спадкового права. Зокрема, підставами
для визнання свідоцтва про право на
спадщину недійсним може бути
оформлення його неуповноваженою на те
посадовою особою; оформлення не за
місцем відкриття спадщини;
недодержання встановленої законом
форми свідоцтва; видача свідоцтва, якщо
серед імовірних спадкоємців за законом
або заповітом є ненароджена дитина
спадкодавця, зачата за його життя тощо.

Відповідно до абз.3 п.27 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» та
відповідно до ст. 1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину може
бути визнано недійсним не лише тоді,
коли особа, якій воно видане, не мала
права на спадкування, але й за інших
підстав, установлених законом. Іншими
підставами можуть бути: визнання
заповіту недійсним.

Відповідно до матеріалів справи
ОСОБА_10 складено заповіт 05.04.2002 р., у
відповідності до якого він заповів
належну йому 37/50 частини будинку по
АДРЕСА_1, відповідачу, а ОСОБА_5 належним
чином прийняла спадщину. 11.02.2010 року нею
отримано свідоцтво на прийняття
спадщини. Даний заповіт не був
визнаний не дійсним та позивачі з такою
вимогою не звертались.

Відповідно до ст.. 1296 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.. 1225 ЦК України,
передбачає, що до спадкоємців
житлового будинку, інших будівель та
споруд переходить право власності або
право користування земельною ділянкою,
на якій вони розміщенні.

Позивач ОСОБА_2 просить визнати майно ,
а саме яке позначено в технічному
паспорті літерами Д-І, д, Д1-І, д1, майном
яке набуте за час спільного проживання
в шлюбі з ОСОБА_2 посилаючись на норми
Сімейного Кодексу України.

Суд вважає, що в даному випадку норми
Сімейного Кодексу не можуть бути
застосовані, так як будинковолодіння
по АДРЕСА_1 ,а саме 37/50 його частин
належав померлому ОСОБА_10.

Покази свідків, які були допитані в
судовому засіданні стосовно того, що
позивач ОСОБА_2 разом зі своїм
чоловіком будували собі житло в
домоволодіння по АДРЕСА_1, суд також не
може взяти до уваги, так як зазначалось
вище, домоволодіння на той час належало
померлому ОСОБА_10 і за час життя його
сина ОСОБА_8 - ним не розпорядився, майно
по заповіту залишив відповідачу по
справі.

Приватні житлові будинки садибного
типу, дачні та садові будинки з
господарськими спорудами і будівлями,
споруджені до 5 серпня 1992 року
Оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна цієї категорії
здійснюється на підставі висновку про
технічний стан будинку (будівлі),
складеного бюро технічної
інвентаризації і документу, що
засвідчує право власності або
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані об'єкти будівництва.

ОСОБА_5 є власницею 37/50 частини будинку
по АДРЕСА_1, ОСОБА_6 є власником 13/50
частини будинку, а отже їм належить
право власності на будівництво, яке в
технічному паспорті позначене
літерами Д-І, д, Д1-І, д1.

Таким чином, суд вважає, що вимоги
позивачів в частині визнання свідоцтва
про право на спадщину частково
недійсним, визнання права власності на
майно набуте під час шлюбу, визнання
права власності на майно в порядку
спадкування не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні та
не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст..ст.5,10,11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.
1225, 1223, 1266, 1275 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9 до ОСОБА_5,
третя особа : Перша Черкаська державна
нотаріальна контора, ОСОБА_6 про
визнання свідоцтва про право на
спадщину частково недійсним, визнання
права власності в порядку спадкування
на частку спадкового майна та усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
Черкаського апеляційного суду через
суд першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10 денний строк з
дня проголошення рішення.

Головуючий: