Справа № 464/2795/14-ц
пр.№ 2/464/872/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2014 Сихівський районний суд м.
Львова в складі:

головуючого судді Шашуріної Г.О.,

за участю секретаря Причини О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, П'ята
Львівська державна нотаріальна
контора, ЖБК № 138, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Стимул-Сихів» про визнання права
власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з вказаним
позовом посилаючись на те, що її матір,
ОСОБА_4, згідно із рішенням виконкому
Львівської міської ради за № 535 від
30.12.1981 року отримала квартиру АДРЕСА_1,
який належав третій особі - ЖБК № 138 і
30.12.1981 року їй було видано ордер за № 12994
на зайняття даної квартири на сім'ю з 3-х
осіб: ОСОБА_4, чоловіка - ОСОБА_5 та дочку
- ОСОБА_2 ОСОБА_4 була членом ЖБК № 138 і ще
в 1980 році повністю виплатила пайовий
внесок за дану квартиру. За життя
ОСОБА_4 не оформила
правовстановлюючого документу на
право власності на дану квартиру.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Позивач зазначала, що і до смерті
матері і після її смерті вона
залишалась проживати і була прописана
постійно в квартирі АДРЕСА_1. Після
смерті матері заяву про відмову від
спадщини, як спадкоємиця за заповітом
першої черги, вона не писала і згідно із
ч. 3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину,
як спадкоємець з 1/2 частки у даній
квартирі, оскільки така була придбана
її батьками за час перебування у шлюбі,
згідно із вимогами ст. 60 СК України.
Після смерті дружини батько ОСОБА_5
спадщини не оформляв. ОСОБА_5 за життя, а
саме 24.05.2013 року, склав заповіт, яким
земельну ділянку заповів її сестрі -
ОСОБА_2, а все інше майно, яке йому
належало на час смерті, він заповів в
рівних частинах ОСОБА_2, та їй. ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року і після його
смерті відкрилася спадщина, до складу
якої відносилась і частка у квартирі
АДРЕСА_1, яка належала батькові.
Вказувала, що вона, як спадкоємець за
заповітом після смерті батька,
своєчасно у 6-тимісячний строк
звернулась із заявою до П'ятої
Львівської державної нотаріальної
контори про прийняття спадщини. Після
закінчення шестимісячного строку з дня
смерті батька вона звернулась до П'ятої
Львівської державної нотаріальної
контори з заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину за заповітом, але
їй відмовили, оскільки відсутній
правовстановлюючий документ на дану
квартиру. Вважає, що частки, її та
відповідача, в спадковому майні у
спірній квартирі є рівними і становить,
відповідно, по 1/2. Оскільки їх дідусь
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є непрацездатним,
він має право на обов'язкову частку у
спадковому майні, але він не прийняв
спадщини, не подав своєчасно заяви у
нотаріальну контору про прийняття ним
спадщини. З урахуванням наведеного,
позивач просила суд визнати за нею та
відповідачем право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 за кожною в
порядку спадкування за законом та
заповітом після смерті батьків.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про день та час розгляду
справи повідомлялася належним чином.
Надали суду заяву, якою позов
підтримала в повному обсязі, просила
вимоги задовольнити та проводити
розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася. Подала суду заяву про
визнання позову в повному обсязі,
просила розглядати справу за її
відсутності.

Треті особи в судове засідання не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлялися належним чином.
Третя особа П'ята Львівська державна
нотаріальна контора подала суду заяву
про можливість розгляду справи за
відсутності її представника. Третя
особа ОСОБА_3 надав суду заяву, згідно з
якою проти задоволення позову не
заперечує, на обов'язкову частку у
спадковому майні свого сина ОСОБА_5 не
претендує.

Враховуючи наведене, суд на підставі
ст. 169 ЦПК України вважає за можливе
розглядати справу за відсутності
сторін на підставі наявних доказів.

З'ясувавши дійсні обставини справи,
дослідивши та перевіривши докази у їх
сукупності, суд прийшов до висновку про
необхідність задоволення позову з
наступних підстав.

02.04.1997 року, згідно з ордером від 31.12.1981
року № 12994 ОСОБА_4 отримала право на
зайняття квартири АДРЕСА_1 на сім'ю з
трьох осіб: ОСОБА_4, чоловіка ОСОБА_5 та
дочки ОСОБА_2

Як встановлено судом, ОСОБА_4 не
оформлювала правовстановлюючі
документи на вказану квартиру.
Наведене підтверджується довідкою
Львівського обласного державного
комунального бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки
від 24.10.2013 року.

Відповідно до п. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Згідно з положеннями ст. 15 Закону
України «Про власність», який діяв на
час отримання ОСОБА_4 спірної квартири,
член житлового, житлово-будівельного,
дачного, гаражного чи іншого
кооперативу або товариства, який
повністю вніс свій пайовий внесок за
квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або
приміщення, надані йому в користування,
набуває права власності на це майно.

У відповідності до п. 5-1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
18.09.1987 року «Про практику застосування
судами законодавства про
житлово-будівельні кооперативи» член
ЖБК, який повністю вніс свій пайовий
внесок за квартиру, надану йому в
користування, набуває право власності
на квартиру і вправі розпоряджатись
нею на свій розсуд - продавати,
заповідати, обмінювати, в тому числі на
інше жиле приміщення у будинку
державного або громадського житлового
фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок
(частину будинку), що належить
громадянину на праві власності і
вчиняти відносно неї інші угоди, що не
заборонені законом.

Згідно з довідкою ЖБК № 138 від 06.02.1992
року № 82 ОСОБА_4 була членом ЖБК №
138 та повністю внесла свій пайовий
внесок за квартиру АДРЕСА_1.

З урахуванням наведених норм, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_4 набула
право власності на спірну квартиру,
оскільки в повному обсязі виплатила
пайовий внесок за неї.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 07.11.2005 року серії НОМЕР_1.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина, до складу якої входила 1/2
частина спірної квартири, оскільки
така була придбана нею за час
перебування у шлюбі з ОСОБА_5, згідно із
вимогами ст. 60 СК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 не
складала заповіту на випадок смерті.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що спадкоємцями
першої черги за законом після смерті
ОСОБА_4 були чоловік померлої - ОСОБА_5
та діти ОСОБА_1, ОСОБА_2

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно з довідкою ТОВ ЖЕП
«Стимул-Сихів» від 23.09.2013 року № 46
ОСОБА_1, ОСОБА_2 проживали і була
зареєстровані в АДРЕСА_1 з 23.05.2000 року та
18.07.1996 року відповідно.

Крім того, судом з матеріалів справи
встановлено факт проживання ОСОБА_5 у
спірній квартирі на час смерті
спадкодавця - ОСОБА_4

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та їх
батько ОСОБА_5 прийняли спадщину після
смерті ОСОБА_4, оскільки на час
відкриття спадщини постійно проживала
з нею разом у спірній квартирі, та
успадкована кожним з них частка склала
1/6 частина спірної квартири.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть від 13.09.2013 року серії НОМЕР_2.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 24.05.2013 року
складено заповіт, посвідчений
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
та зареєстрований в реєстрі за № 423,
згідно з яким заповів земельну ділянку
площею 0,0444 га, розташовану на території
Солонківської сільської ради
Львівської області, заповів ОСОБА_2; усе
інше майно, за виключенням вказаної
земельної ділянки, заповів в рівних
частках ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Таким чином, після смерті ОСОБА_5
відкрилась спадщина, до складу якої,
зокрема, входила 3/6 частини спірної
квартири.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України визначено,
що малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка). Розмір
обов'язкової частки у спадщині може
бути зменшений судом з урахуванням
відносин між цими спадкоємцями та
спадкодавцем, а також інших обставин,
які мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 передбачено, що для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Положеннями ст. 1272 ЦК України
передбачено, якщо спадкоємець протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Як встановлено судом, третя особа
ОСОБА_3, який є непрацездатним батьком
померлого ОСОБА_5 та має право
обов'язкову частку у спадщині після
смерті свого сина, не звертався до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. Згідно з заявою
ОСОБА_3 від 02.04.2014 року останній не
претендує на обов'язкову частку у
спадщині після смерті свого сина
ОСОБА_5

Таким чином, в силу приписів ст. 1270 ЦК
України, ОСОБА_3 вважається таким, що не
прийняв спадщину після смерті свого
сина ОСОБА_5

З матеріалів спадкової справи № 735/2013
до майна померлого ОСОБА_5 у жовтні 2013
року позивач та відповідач звернулись
до П'ятої Львівської державної
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5, однак їм було відмовлено у
видачі свідоцтва через відсутність у
померлого правовстановлюючого
документу на квартиру.

Таким чином, позивачі, як спадкоємці
майна ОСОБА_5, мають право на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1 кожна в порядку
спадкування за заповітом.

За таких обставин суд вважає вимоги
позивачів законними, обґрунтованими
такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
1216-1218, 1223, 1241, 1258, 1261, 1268-1270, 1272, 1274
Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 60,
88, 169, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_3, П'ята Львівська державна
нотаріальна контора, ЖБК № 138,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Стимул-Сихів» про
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
та в порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
та в порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
через Сихівський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення або отримання
його копії.

Суддя: