Справа № 161/1892/14-ц
Провадження № 2/161/1184/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

28 березня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі:

головуючого - судді
Кихтюка Р.М.,

при секретарі -
Авдійчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «Дельта Банк» звернулось в
суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Позовні вимоги мотивує тим, що 29.09.2006
року між ЗАТ «ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого є АТ «Сведбанк»
та ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір №0201/0906/88-265, згідно якого
позичальнику було надано кредит в
розмірі 12000,00 доларів США зі сплатою 14%
річних на строк до 29.09.2016 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань відповідачем ОСОБА_1 за
кредитним договором, 29.09.2006 року між ЗАТ
«ТАС-Комерцбанк», правонаступником
якого є АТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був
укладений іпотечний договір б/н,
відповідно до якого ОСОБА_2 передала в
іпотеку квартиру, загальною площею 40,0
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ
«Дельта Банк» було укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги. Внаслідок
передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ
«Дельта Банк» прав вимоги до боржників,
то до ПАТ «Дельта Банк» переходить
право вимагати від боржників повного,
належного та реального виконання
обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами, в тому
числі і за даним договором.

Вказує, що відповідач ОСОБА_1 свої
зобов'язання щодо погашення
заборгованості не виконала і станом на
20.11.2013 року сума її боргу за кредитним
договором становить 29675,37 грн.

У зв'язку з цим, просить суд стягнути з
ОСОБА_1 вказану заборгованість. Крім
того, в рахунок погашення
заборгованості звернути стягнення на
предмет іпотеки, а саме: квартиру,
загальною площею 40,0 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
стягнути судові витрати пов'язані з
розглядом справи.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав суду заяву,
в якій просить справу слухати у його
відсутності та у разі неявки
відповідача не заперечує щодо заочного
розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи. Заяви про розгляд справи за їх
відсутності не подали. А тому, суд
ухвалив проводити заочний розгляд
справи у відсутності відповідачів в
порядку ст. 224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197
ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення з наступних
підстав.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановленим договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 29.09.2006 року між
ЗАТ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником
якого є АТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір
№0201/0906/88-265, згідно якого позичальнику
було надано кредит в розмірі 12000,00
доларів США зі сплатою 14% річних на
строк до 29.09.2016 року (а.с. 6-9).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та порядку, що
встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 належним чином не виконала
взяті на себе зобов'язання і як
вбачається з розрахунку ціни позову, її
заборгованість станом на 20.11.2013 року по
кредитному договору становить 29675,37
грн., з яких: за кредитом - 29102,03 грн., за
відсотками - 573,34 грн. (а.с. 18).

Таким чином, оцінивши зібрані та
дослідженні в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що з ОСОБА_1 слід стягнути
на користь позивача встановлену суму
заборгованості за кредитним договором.

Крім цього, як вбачається з матеріалів
справи, з метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
29.09.2006 року між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк»,
правонаступником якого є АТ «Сведбанк»
та майновим поручителем ОСОБА_2 був
укладений іпотечний договір б/н, за
умовами якого остання передала в
іпотеку квартиру, загальною площею 40,0
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, заставна вартість якої за
домовленістю сторін визначена у 138 774
грн. (а.с. 13-16).

Згідно зі ст. 589 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

При цьому, як слідує з п. 41 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають з кредитних
правовідносин» №5 від 30.03.2012 року при
вирішенні спору про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
дати оцінку співмірності суми
заборгованості за кредитом та вартості
іпотечного майна, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав.

Таким чином, зважаючи, що предмет
іпотеки значно перевищує розмір
заборгованості за кредитним договором,
тобто заявлені вимоги в цій частині є
не співмірними, дотримуючись засад
розумності і справедливості, то суд
приходить до висновку, що заявлені
вимоги підлягають до часткового
задоволення, з відповідача ОСОБА_1 слід
стягнути на користь позивача
встановлену суму заборгованості за
кредитним договором, а в задоволенні
решти вимог про звернення стягнення на
предмет іпотеки - відмовити.

У відповідності до ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача слід стягнути судовий збір в
розмірі 296,75 грн., а з позивача в дохід
держави - 243,6 грн. недоплаченого
судового збору по не задоволеній
вимозі стосовно звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 213-215, 224-226
ЦПК України, ст. ст. 526, 589, 1049, 1054 ЦК
України, Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають з кредитних правовідносин»
№5 від 30.03.2012 року, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором №0201/0906/88-265 від
29.09.2006 року в розмірі 29675 (двадцять
дев'ять тисяч шістсот сімдесят п'ять)
грн. 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» 296 (двісті дев'яносто
шість) грн. 75 коп. судового збору.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» в дохід
держави 243,6 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідачів, яку
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Р.М.
Кихтюк