Справа № 396/3213/13-ц
Провадження № 2/396/34/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2014 року Новоукраїнський районний
суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Музика Олена
Василівна

при секретарі: Ганічкіна
К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Новоукраїнка цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" від імені якого
діє ТВБВ № 10010/098 філії - Кіровоградське
обласне управління до ОСОБА_1,
неповнолітнього ОСОБА_2, треті особи, що
беруть участь у справі ВДВС
Новоукраїнського РУЮ в
Кіровоградській області, ОСОБА_3, орган
опіки та піклування Новоукраїнської
РДА про усунення перешкод щодо
виконання рішення Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області по справі №2/1116/25/12 від 27
березня 2012 року, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачів про усунення
перешкод щодо виконання рішення
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області по справі
№2/1116/25/12 від 27 березня 2012 року,
посилаючись на те, що 10.10.2008 року між АТ
"Ощадбанк" в особі керуючого ТВБВ №
10010/098 філії-Кіровоградське обласне
управління, ОСОБА_6 та гр.ОСОБА_3 було
укладено договір про іпотечний кредит
№ 181, згідно якого останній було надано
Кредит в сумі 150 000,00 (сто п"ятдесят
тисяч) гривень, на придбання
трикімнатної квартири за договором
купівлі-продажу від 10.10.2008 року,
реєстраційний №379, терміном на 68
місяців, термін остаточного погашення
кредиту 10.06.2014 року, з відсотковою
ставкою відповідно до п. 1.1. 21 % річних.

В забезпечення сплати кредиту
28.10.2008 року було укладено договори
поруки: №202, згідно якого поручителем є
ОСОБА_1 та №203 згідно якого поручителем
є ОСОБА_4, згідно даних договорів
поручителі беруть на себе прямі
зобов'язання відповідати перед Банком
по зобов'язаннях Позичальника за
Договором; та іпотечний договір № 3383.

Відповідно до п 1.2. іпотечного договору
предметом іпотеки є нерухоме майно:
АДРЕСА_1. Квартира житловою площею 39,3,
загальною площею 64,9 кв.м., кількість
кімнат три (3).

Внаслідок порушення термінів сплати
основного боргу та відсотків за
користування кредитом у ОСОБА_3 виникла
заборгованість за користування
кредитом.

В зв"язку з виникненням заборгованості
позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення заборгованості за кредитом.
27.03.2012 року Новоукраїнським районним
судом Кіровоградської області було
винесено рішення, яке набрало законної
сили, про стягнення солідарно з
позичальника та поручителів боргу за
кредитом.

Виконавчі листи було передано до ВДВС
Новоукраїнського РУЮ для примусового
виконання. З метою виконання рішення
суду, описано й накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом
іпотеки.

В процесі виконання рішення суду
з"ясувалося, що ОСОБА_3 для
перешкоджання стягнення
заборгованості за рахунок нерухомого
майна, не повідомивши банк, 28.12.2010 року
зареєструвала в квартирі свою доньку
та її неповнолітнього сина, які
являються відповідачами по даній
справі.

Оскільки право користування квартирою,
має неповнолітній ОСОБА_2, служба у
справах дітей Новоукраїнської РДА не
надала дозвіл на реалізацію квартири в
якій проживає неповнолітній, що стало
прямою перешкодою під час виконання
рішення суду.

Тому позивач був змушений звернутися
до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача уточнив позовні вимоги,
оскільки представнику ПАТ "Державний
ощадний банк України" лише під час
розгляду даної справи стало відомо, що
відповідачка по справі ОСОБА_1 змінила
прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1, тому
просить суд змінити відповідача
ОСОБА_1 на ОСОБА_1, первісні та уточнені
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі. Також суду додав, що на час
отримання кредиту на придбання
квартири та передачі нерухомого майна
в іпотеку в даній квартирі була
зареєстрована ОСОБА_5, а ОСОБА_1 була на
той час зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2. Реєструвати в квартиру, яка є
предметом іпотеки свою доньку та онука
ОСОБА_3 не мала права.

Відповідачка в судовому засіданні
заперечила проти задоволення позовних
вимог та суду пояснила, що їй потрібно
було зареєструвати дитину, а окрім цієї
квартири не було куди. також додала, що
вона дійсно раніше була зареєстрована
в квартирі АДРЕСА_2, але а потім
перереєструвалася на дану квартиру,
оскільки не мала іншого виходу. Просила
суд в позові відмовити та додала, що
буде сплачувати кредит.

Представник органу опіки та піклування
Новоукраїнської РДА заперечив проти
задоволення позовних вимог.

Представник ВДВС Новоукраїнського РУЮ
в судовому засіданні пояснила, що 05.07.2012
року було відкрито виконавче
провадження по виконанню рішення
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області по справі
№2/1116/25/12 від 27 березня 2012 року, в ході
виконання рішення з"ясувалося, що в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1
та її малолітній син ОСОБА_2, тому
рішення на даний час не можливо
виконати, оскільки в квартирі
зареєстрована малолітня дитина.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, представників
третіх осіб та дослідивши матеріали
справи дійшов висновку, що позовні
вимоги обгрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав:

10.10.2008 року між АТ "Ощадбанк" в
особі керуючого ТВБВ № 10010/098
філії-Кіровоградське обласне
управління, ОСОБА_6 та гр.ОСОБА_3 було
укладено договір про іпотечний кредит
№ 181, згідно якого останній було надано
Кредит в сумі 150 000,00 (сто п"ятдесят
тисяч) гривень, на придбання
трикімнатної квартири за договором
купівлі-продажу від 10.10.2008 року,
реєстраційний №379, терміном на 68
місяців, термін остаточного погашення
кредиту 10.06.2014 року, з відсотковою
ставкою відповідно до п. 1.1. 21 % річних,
що підтверджується (а.с. 7-9).

В забезпечення сплати кредиту
28.10.2008 року було укладено договори
поруки: №202, згідно якого поручителем є
ОСОБА_1 та №203 згідно якого поручителем
є ОСОБА_4, згідно даних договорів
поручителі беруть на себе прямі
зобов'язання відповідати перед Банком
по зобов'язаннях Позичальника за
Договором; та іпотечний договір № 3383
(а.с. 10-12).

Відповідно до п 1.2. іпотечного договору
предметом іпотеки є нерухоме майно:
АДРЕСА_1. Квартира житловою площею 39,3,
загальною площею 64,9 кв.м., кількість
кімнат три. Право власності на предмет
іпотеки підтверджено договором
купівлі-продажу від 10 жовтня 2008 року
№3379, посвідченого приватним
нотаріусом Новоукраїнського районного
нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с.7).

Внаслідок порушення термінів сплати
основного боргу та відсотків за
користування кредитом у ОСОБА_3 виникла
заборгованість за користування
кредитом.

В зв"язку з виникненням заборгованості
позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення заборгованості за кредитом.
27.03.2012 року Новоукраїнським районним
судом Кіровоградської області було
винесено рішення, яке набрало законної
сили, про стягнення солідарно з
позичальника та поручителів боргу за
кредитом, що підтверджується (а.с. 32-34).

Виконавчі листи було передано до ВДВС
Новоукраїнського РУЮ для примусового
виконання. З метою виконання рішення
суду, описано й накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом
іпотеки.

В процесі виконання рішення суду
з"ясувалося, що ОСОБА_3 не повідомивши
банк, 28.12.2010 року зареєструвала в
квартирі свою доньку та її
неповнолітнього сина, які являються
відповідачами по даній справі, що
підтверджується (а.с. 19), копією домової
книги та самими поясненнями
відповідачки по справі.

Відповідно до п.4.5.9 Інструкції з
примусового виконання рішень, ВДВС
Новоукраїнського РУЮ було направлено
лист до Новоукраїнської РДА щодо
надання дозволу на реалізацію
арештованого (іпотечного) майна , але,
як вбачається з пояснень представника
ВДВС Новоукраїнського РУЮ та
повідомлення Новоукраїнської РДА,
служба у справах дітей Новоукраїнської
РДА не надала дозвіл на реалізацію
квартири в якій зареєстрований та
проживає неповнолітній син
відповідачки (а.с. 30), що стало прямою
перешкодою для виконання рішення суду.

З матеріалів справи також вбачається,
що на час отримання кредиту на
придбання квартири та передачі
нерухомого майна в іпотеку, в даній
квартирі була зареєстрована ОСОБА_5, що
підтверджується (а.с.13). ОСОБА_1 на той
час була зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2, що підтверджується (а.с.14).

Відповідно п.44 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин")
зазначається, що згідно зі ст. 32 ЦК, ст.
177 СК та ст. 17 Закону України від 26
квітня 2001 року N 2402-III "Про охорону
дитинства" батьки не мають права без
дозволу органу опіки і піклування
укладати договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
спеціальній реєстрації, відмовлятися
від належних дитині майнових прав,
здійснювати розподіл, обмін,
відчуження житла, зобов'язуватися від
імені дитини порукою, видавати
письмові зобов'язання.

У зв'язку із наведеним суди
повинні виходити із того, чи мала
дитина право власності на предмет
іпотеки чи право користування
предметом іпотеки на момент укладення
договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені
без згоди іпотекодержателя після
укладення договору іпотеки (наприклад,
реєстрація неповнолітньої дитини в
житловому будинку, народження дитини
після укладення договору іпотеки) не є
підставою для визнання такого договору
недійсним із підстави невиконання
вимог закону про отримання згоди
органу опіки та піклування.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Враховуючи п.3.1.3 іпотечного договору
та ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до п.3.3.11 іпотечного
договору, ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», ч.3 ст. 109 Житлового кодексу
України звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок
чи житлове приміщення є підставою
для виселення всіх мешканців. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове
приміщення всі мешканці зобов»язані
на письмову вимогу іпотеко держателя
або нового власника добровільно
звільнити житловий будинок чи
житлове приміщення протягом 1 місяця
з дня отримання цієї вимоги. Якщо
мешканці не звільнять житловий
будинок чи житлове приміщення у
встановлений строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Враховуючи п. 6.2 іпотечного договору ,
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки
будь-яким способом, не забороненим
законодавством , в тому числі на
підставі виконавчого напису
нотаріуса або рішення суду у
встановленому чинним законодавством
України та цим Договором порядку, в
тому числі у відповідності до
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя, що містяться в п.6.6
цього Договору.

Статтею 3 Закону України «Про
свободу пересування вільний вибір
місця проживання в Україні»
встановлено, що реєстрація - це
внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або
місце перебування зазначенням адреси
житла особи та внесенням цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу. Таким чином, реєстрація фіксує
офіційне місце проживання особи. За
цією адресою особа має право проживати,
на вказану адресу надсилається поштова
кореспонденція, відповідно до даних
про реєстрацію нараховуються усі
комунальні послуги тощо. Наявність
зареєстрованих осіб у квартирі, на яку
звертається стягнення, негативно
відобразиться на ціні продажу, а також
перешкоджати реалізації цього
предмета іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності або права користування
житловим приміщенням.

Звернення стягнення на нерухоме майно
боржника здійснюється в примусовому
порядку як завершальна стадія судового
провадження та примусового виконання
рішень інших органів у разі
невиконання їх у добровільному порядку
(преамбула та ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження»). Тобто майно,
на яке звертається стягнення у
виконавчому провадженні реалізується
без волевиявлення власника майна
(боржника), або осіб, які мають право на
користування цим майном, в тому числі і
неповнолітні діти. Таке правило
застосовується як до звернення
стягнення (реалізації) нерухомого
майна, у порядку статей 54, 63 Закону
України «Про виконавче провадження»,
так і щодо реалізації майна, яке
вилучається у боржника внаслідок
конфіскації, в порядку, передбаченому
статтею 64 Закону України «Про
виконавче провадження».

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Крім того відповідно до ст.88 ЦПК
України з відповідачки ОСОБА_1
підлягають стягненню на користь
позивача, понесені судові витрати по
справі в розмірі 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 109 ЖК України, ст. 40 Закону
України «Про іпотеку», ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», ст.ст. 119-120, 209, 213-215, 224, 526 ЦПК
України,, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Усунути перешкоди щодо виконання
рішення Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області по справі
№2/1116/25/12 від 27 березня 2012 року, шляхом
примусового виселення з квартири
АДРЕСА_1, зареєстрованих мешканців:
ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина
ОСОБА_2, зі зняттям з реєстраційного
обліку у Районному секторі управління
державної міграційної служби.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" судові витрати в
розмірі 229 грн. 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Новоукраїнський
районний суд протягом десяти днів з
моменту проголошення.

Головуючий:
О. В. Музика