Справа № 185/6009/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючий - суддя Боженко Л. В.,

секретар - Полуциган О. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені суду цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк " Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором та зустрічному
позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» ,
третя особа ОСОБА_2 про визнання
розірваним кредитного договору,
несправедливими умови кредитного
договору, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся через суд із позовом
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в розмірі 199 035,96 грн. та
судових витрат по сплаті судового
збору. В обґрунтування позову
посилається на те, що відповідно до
укладеного договору № 17023 від 09.08.2007
року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 248
400 грн. на термін до 09.08.2010року а
відповідач зобов'язався повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами в
строки та порядку, встановленому
кредитним договором. ПАТ КБ
«Приватбанк» свої зобов'язання за
договором та угодою виконав в повному
обсязі. В порушення умов кредитного
договору а також статей 509,526, 1054 ЦК
України відповідач ОСОБА_1 зобов'язання
не виконав, а саме не здійснював
погашення заборгованості за кредитом у
встановленому Договором порядку та
строки та має заборгованість - 199 035, 96
грн., яка складається з наступного: 57399,43
грн.- заборгованість за кредитом, 81556,15
грн.- заборгованість по процентам за
користування кредитом, 50352,48 грн.- пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 250 грн.- штраф(
фіксована частина), 9477,90- штраф
процентна складова. В забезпечення
виконання зобов'язання за договором
було укладено договір поруки з
поручителем ОСОБА_2. Посилаючись на ст.
610, 554 ЦК України вказує, що боржник та
поручитель несуть відповідальність як
солідарні боржники тому і просить
стягнути солідарно суму
заборгованості 199 035,96 грн. з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

З зустрічним позовом звернувся ОСОБА_1,
в якому просить визнати розірваним
кредитний договір № 17023 від 09.08.2007 року,
визнати несправедливим умови
п.п.4.3,6.1,6.6 цього кредитного договору, а
положення п.п 4.3,6.1,6.6. кредитного
договору визнати недійсними. В позові
вказує, що в забезпечення зобов'язань
за кредитним договором між нім та ПАТ
КБ «Приватбанк» був укладений Договір
застави автотранспорту, відповідно
якого він передав в заставу
відповідачу автотранспорт автомобіль
марки ІВЕКО 340, модель Е34, 1198 року
випуску. В зв'язку з фінансовою
неможливістю повністю погасити кредит,
він передав відповідачу заставне майно
в рахунок погашення заборгованості на
що відповідач погодився та прийняв
заставне майно, про що був складений
акт приймання автомобіля від 09.03.2010
року. Тому ОСОБА_1 вважає, що виконав
зобов'язання за кредитним договором
повністю шляхом передання заставного
майна відповідачу в рахунок погашення
заборгованості. Тому позивач вважає, що
з прийняттям заставного майна
відповідачем, істотно змінилися
обставини, якими сторони керувалися
при укладенні кредитного договору, що у
відповідності до ст. 652 ЦК України є
підставою до розірвання договору, а
тому просить визнати розірваним
кредитний договір № 17023 від 09.08.2007 року
укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ
«Приватбанк». Також ОСОБА_1 вказує в
позові, що кредитним договором
передбачена відповідальність за
порушення зобов'язання - пеня та штраф.
Тобто, вважає позивач, за одне й те саме
порушення зобов'язання передбачена
подвійна відповідальність одного виду.
При цьому в ст.61 Конституції України
зазначено, що ніхто не може бути двічі
притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення. Просить
визнати несправедливими умови п.п 6.1,6.6
кредитного договору №17023 від
09.08.2007року.Також просить визнати
несправедливими умови п 4.3 кредитного
договору, яким передбачено, що при
порушенні позичальником зобов'язань по
погашенню кредиту передбачених
п.п.1.3,2.2.23,2.3.3,2.4.1.,4.11 даного договору,
позичальник сплачує Банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 40 %
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. Дана умова передбачає
нарахування відсотків за користування
кредитом у подвійному розмірі, в той
час, як п. 4.1. договору встановлена
відсоткова ставка у розмірі 20 % річних.
Позивач вважає дану умову
дискримінаційною, оскільки розмір
відповідальності за кредитним
договором перевищує більше ніж у 2 рази
розмір самої заборгованості. Тому
просить визнати положення п.п 4.3, 6.1,6.6
недійсними.

В судовому засіданні представник
позивача Чумаченко А.В. позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_1-
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 позовні вимоги не
визнали, пославшись на обставини
наведені в письмовому запереченні.
Підтримали зустрічний позов і просили
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилась, була належним
чином повідомлена про дату та час
слухання справи.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк»
Чумаченко А.В. зустрічній позов не
визнав.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст..11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 09.08.2007 року
між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк»
було укладено кредитний договір № 17023,
відповідно до якого ОСОБА_1 отримав
кредит у розмірі 248 400 грн. гривень зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 20% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 09.08.2010
року.(а.с. 6-7).

У забезпечення виконання
зобов'язань за вищезазначеним
кредитним договором між ПАТ «КБ
«Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2
було укладено договір поруки.

Відповідно до ст.ст.553,554ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання боржником його
обов'язку, а у випадку порушення такого
обов'язку боржник та поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно наданого розрахунку
відповідач ОСОБА_1 зобов'язання не
виконав, а саме не здійснював погашення
заборгованості за кредитом у
встановленому Договором порядку та
строки та має заборгованість - 199 035, 96
грн., яка складається з наступного: 57399,43
грн.- заборгованість за кредитом, 81556,15-
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 50352,48грн.- пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 250 грн.- штраф(
фіксована частина), 9477,90- штраф
процентна складова. (а.с. 94).

Тому суд вважає, що в судовому
засіданні знайшло підтвердження вимог
первісного позову і він належить
задоволенню і стягненню з
відповідачів солідарно суми
заборгованості.

Що стосовно зустрічного позову,
відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Статтею 651 ЦК України встановлено,
що зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено
або розірвано за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, підстав для задоволення
позову в частині вимог про розірвання
кредитного договору не вбачається у
зв'язку з недоведеністю та
необґрунтованістю позовних вимог.

Крім того, суд враховує, що
позивачем за даною вимогою обрано
спосіб захисту цивільних прав, який не
відповідає способам їх захисту, які
передбачені діючим законодавством,
оскільки цю позовну вимогу заявлено
саме як : «визнати розірваним» спірний
кредитний договір. Тому, суд вважає в
задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалене рішення , суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, тобто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
стягуються витрати по сплаті судового
збору та інформаційне технічного
забезпечення розгляду справи в сумі 789
грн.80 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 10, 60,88, 209,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк» "
Приватбанк»" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
солідарно, на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" заборгованість за
кредитним договором № 17023 від 09.08.2007
року в сумі 199 035 ( сто дев'яносто дев'ять
тисяч тридцять п'ять) грн. 96 коп., яка
складається з наступного : 57 399 грн. 43
коп. - заборгованість за кредитом, 81 556
грн. 15 коп. - заборгованість про
процентам за користування кредитом, 50352
грн. 48 коп. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язання за договором,
штраф-250 грн. та 9477 грн.90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2
судові витратив розмірі по 394 (триста
дев'яносто чотири) грн. 90 коп. з кожного,
на користь ПАТ Комерційний банк "
Приватбанк".

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк», третя
особа ОСОБА_2 про визнання розірваним
кредитного договору, несправедливими
умови кредитного договору, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя :
Л. В. Боженко