11.04.2014 Справа № 756/2560/14-ц
унікальний №756/2560/14-ц
провадження № 2-з/756/104/14
УХВАЛА

11 квітня 2014 року суддя
Оболонського районного суду м. Києва
Маринченко М.М., розглянувши заяву
ОСОБА_1 про забезпечення позову по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, в якому просить
стягнути з відповідача грошові кошти у
розмірі 196844 грн. 73 коп., яка складається
з суми боргу за договором позики в
розмірі 194384 грн. 30 коп. та трьох
відсотків річних від простроченої суми
в розмірі 2460 грн. 43 коп.

В подальшому позивач збільшив
позовні вимоги та просив стягнути з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 263726 грн. та три відсотки річних
від простроченої суми в розмірі 2460 грн.
43 коп.

10 квітня 2014 року позивач подав заяву
про забезпечення позову, в якій просить
суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1,
яка належить відповідачу ОСОБА_2

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, інші відомості, потрібні
для забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до абз.1 п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22.12.2006 року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Будь-які докази того, що квартира
АДРЕСА_1 на праві власності належить
відповідачу, відсутні.

Крім того, позивачем не надано суду
будь-яких доказів, які б підтверджували
намір відповідача відчужити належне
йому на праві власності майно з метою
уникнення виконання можливого рішення
суду про стягнення боргу.

Оскільки на даній стадії розгляду
справи відсутні підстави вважати, що
невжиття заходів забезпечення позову,
які просить застосувати позивач, може
зробити неможливим чи утруднити
виконання рішення суду, а також у
зв'язку з відсутністю доказів
належності відповідачу на праві
власності вказаного майна, у
задоволенні заяви про забезпечення
позову слід відмовити.

Керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1
про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання в 5-денний
строк з дня отримання копії ухвали
апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
М.М.Маринченко