АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1004/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : Суходольський
О.М. Доповідач в апеляційній інстанції
Сіренко Ю. В. УХВАЛА
10 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоСіренко Ю. В. суддівМіщенко
С. В. , Трюхан Г. М. при
секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Черкаського
районного суду Черкаської області від
12 березня 2014 року у справі за скаргою
ОСОБА_6 на дії головного державного
виконавця відділу ДВС Черкаського
районного управління юстиції
в с т а н о в и л а :
У лютому 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із вказаною скаргою,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
державний виконавець не вжив всіх
заходів щодо виконання вироку
Черкаського районного суду від 11.04.2011
року в частині вирішення цивільного
позову щодо стягнення з ОСОБА_8 на
користь ОСОБА_6 матеріальної та
моральної шкоди на загальну суму 7196, 78
грн. Зокрема, скаржник зазначав, що
державний виконавець не виконав вирок
суду, не встановив належним чином
місцезнаходження боржника та виніс
постанову від 29.11.2013 року про
закінчення виконавчого провадження у
зв'язку з тим, що боржник проживає в м.
Ухвалою Черкаського районного суду
Черкаської області від 12 березня2014
року в задоволенні скарги ОСОБА_6
В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушує питання про
скасування даної ухвали та ухвалення
нової про задоволення скарги.
Перевіривши законність оскаржуваної
ухвали, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд
першої інстанції виходив з того, що
державним виконавцем Вдовиченко Н.О.
були виконані всі необхідні виконавчі
дії з приводу встановлення місця
проживання (реєстрації) боржника
ОСОБА_8 та наявності його майна по
Черкаському району, у зв'язку з чим
доводи відносно неправомірності
постанови державного виконавця є
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення не
відповідає.

Встановлено, що в провадженні
державного виконавця Державної
виконавчої служби Черкаського
районного управління юстиції
знаходився на примусовому виконанні
виконавчий лист, виданий Черкаським
районним судом Черкаської області про
стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6
боргу в сумі 7196, 78 грн. на підставі
вироку Черкаського районного суду
Черкаської області від 11.04.2011 року.

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
відділу ДВС Черкаського РУЮ від 09.09.2013
року відкрито виконавче провадження з
примусового виконання вказаного
виконавчого листа.

Постановою державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Черкаського районного управління
юстиції від 29 листопада 2013 року
закінчено виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження».

Вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, суду, перш за все,
слід було з'ясувати юрисдикційність
спору суду загальної юрисдикції.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

При цьому ч. 1 ст. 181 КАС України
визначено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Оскільки цивільний позов у
кримінальному провадженні
розглядається за правилами,
встановленими КПК України, хоча із
застосуванням цивільного
законодавства, тому оскарження рішень,
дій або бездіяльності державного
виконавця при виконанні таких вироків,
відповідно до ст. 181 КАС України
підлягають розгляду за правилами
адміністративного судочинства.

Вказане узгоджується з положеннями п. 8
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 7 лютого 2014 року, з якого
вбачається, що цивільний позов у
кримінальному провадженні
розглядається судом відповідно до
вимог Кримінального процесуального
кодексу України (далі - КПК). Якщо
процесуальні відносини, що виникли у
зв'язку з цивільним позовом, цим
Кодексом не врегульовані, до них
застосовуються норми ЦПК за умови, що
вони не суперечать засадам
кримінального судочинства (частина
п'ята статті 128 КПК).

Оскільки судове рішення щодо
цивільного позову у кримінальному
провадженні ухвалюється не за нормами
ЦПК, які лише субсидіарно можуть бути
застосовані при його розгляді, а його
примусове виконання здійснює державна
виконавча служба, то оскарження рішень,
дій або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби при
виконанні вироків, що стосуються
вирішення цивільних позовів у
кримінальному провадженні, відповідно
до статті 181 Кодексу адміністративного
судочинства України підлягають
розгляду за правилами
адміністративного судочинства.

П .1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України передбачено, що
суд закриває своєю ухвалою
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства

Відповідно до ст.310 ЦПК України, рішення
суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі з підстав,
визначених ст.205 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, судове рішення
підлягає скасуванню із закриттям
провадження у справі з підстав,
передбачених ч. 1 ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 205, 303, 304, 307, 310, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського районного суду
Черкаської області від 12 березня 2014
року по справі за скаргою ОСОБА_6 на дії
головного державного виконавця
відділу ДВС Черкаського районного
управління юстиції Вдовиченко Н.О. -
скасувати.

Закрити провадження у справі за
скаргою ОСОБА_6 на дії головного
державного виконавця відділу ДВС
Черкаського районного управління
юстиції Вдовиченко Н.О.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції напротязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :