справа № 462/5592/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року Залізничний районний
суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Боровкова Д.О.

при секретарі Патер
М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони знаходяться в зареєстрованому
шлюбі з 12 травня 1979 року, у якому мають
двох повнолітніх дітей.

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить розірвати шлюб із
відповідачем, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що спільне життя з
відповідачкою не склалось через те, що
кожний з них має різні погляди на
сімейне життя та ведення спільного
господарства, а тому в них виникали
постійні непорозуміння та сварки.
Приблизно 7 років не підтримують
шлюбних відносин, не мають спільного
бюджету та не ведуть спільного
господарства. У зв'язку із наведеним,
просить суд позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав, дав пояснення аналогічні
наведеному, додатково пояснив, що на
даний період він більшість часу
проводить у селі, де допомагає своїй
сестрі по догляду за її чоловіком,
однак приїжджає до Львова, де проживає
з відповідачкою у одній квартирі.
Бажання розірвати шлюб пояснив
зловживанням відповідачкою
сигаретними виробами, з чим він
змиритись не може.

Відповідачка позов заперечила,
пояснивши, що розлади з чоловіком
носять тимчасовий характер, вона не
втратила до нього почуття любові,
вважає, що їх шлюб можливо зберегти.
Коли позивач проживає у Львові, вони
живуть у одній кімнаті. Відповідач не
дає їй коштів на ведення господарства,
однак такі правила у їхній сім'ї
заведені вже давно і носять постійний
характер.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у задоволенні позову слід
відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 11 від 21.12.2007 року
роз'яснено, що шлюб може бути розірвано
у судовому порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей. Із цією метою суди
повинні повно всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу.

Встановлено, що сторони уклали шлюб
12.05.1979 року /а.с.4/, у якому мають двох
повнолітніх дітей. Сторони проживають
разом у АДРЕСА_1. Конфлікти та сварки
носять тимчасовий характер, часто
виникають з дрібних, побутових причин,
розлад сімейних відносин є нетривалим,
можливість примирення остаточно не
втрачена. Позивач не надає коштів на
ведення спільного господарства, однак
такий порядок заведений у сім'ї давно і
носить тривкий та тривалий характер.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
сім'я сторін не розпалася, примирення
можливе, крім цього позивачем не
надано, а судом не здобуто жодних
переконливих доказів про неможливість
спільного проживання та збереження
сім'ї, а тому у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 62 81, 88, 130, 174, 209, 212-215,
218 ЦПК України суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м. Львова
шляхом подачі в десяти денний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Боровков Д.О.