АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/799/К/14
Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Митрофанової Л.В.

суддів - Остапенко В.О.,
Савіної Г.О.

при секретарі - Кузьміній Н.В.

за участю: Публічного акціонерного
товариства "Євраз Суха Балка" - Павлової
Наталії Федорівни

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Євраз Суха Балка" на
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 06 лютого 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" про відшкодування моральної
шкоди спричиненої смертю члена сім'ї, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Євраз Суха Балка" (надалі
-ПАТ «Євраз Суха Балка») про
відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю працівника на
виробництві та просив стягнути на свою
користь в рахунок компенсації
відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю його дідуся ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок
тривалої роботи у системі ПАТ «Євраз
Суха Балка», 200000 грн. з відповідача ПАТ
«Євраз Суха Балка».

Рішенням суду від 06 лютого 2014 року
позовні вимоги задоволено частково,
стягнуто з ПАТ «Євраз Суха Балка» на
користь ОСОБА_4 60 000 грн.

Стягнуто з ПАТ «Євраз Суха Балка» на
користь держави судовий збір в розмірі
243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Євраз Суха
Балка» ставить питання про скасування
рішення суду і ухвалення нового
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог посилаючись на те, судом
невірно застосовано норми ст.ст.1167,1168
ЦК України, які не підлягають
застосуванню в даному випадку, не
враховано, що обов'язок ПАТ «Євраз Суха
Балка» відшкодовувати моральну шкоду,
завдану позивачу відсутній, оскільки
моральна шкода підприємствами
відшкодовується потерпілим, а не
членам їх сімей; факт заподіяння
моральних страждань не підтверджений
достовірними доказами та розмір
моральної шкоди необґрунтований.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивача просить рішення
суду залишити без змін, апеляційну
скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги та заперечень на неї, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
відповідача задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 є рідним онуком померлого
ОСОБА_5, що підтверджується копіями
свідоцтв про народження які містяться
у матеріалах справи. На момент смерті
ОСОБА_5 був зареєстрований разом із
позивачем ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 та
мешкали однією сім'єю , згідно довідки
№ 868 від 10.10.2013 року , виданої КП «ЖЕО №
31».

Із трудової книжки вбачається, що з
26.05.1950р. по 29.09.1973 р. ОСОБА_5 пропрацював
на підприємстві відповідача, а саме на
шахті Фрунзе підземним скреперистом та
підземним прохідником. Звільнився із
підприємства в зв'язку із виходом на
пенсію по інвалідності, (на той час
підприємство іменувалось -
Рудоуправління імені Фрунзе).

01.09.1975 р. Українським науково -
дослідним інститутом промислової
медицини ОСОБА_5 було встановлено
професійне захворювання -
сидероселікоз 1 стадії, очаговий
туберкульоз легенів в фазі
інфільтрації. Захворювання професійне,
виробничим фактором, який викликав
захворювання явився пил, працюючи в РУ
ім. Фрунзе, стаж роботи 20 років.

В зв'язку із отриманим професійним
захворюванням в 1975 році, за висновком
МСЕК ОСОБА_5 03.11.1988 року первинно було
визнано інвалідом З групи та
встановлено 35% втрати професійної
працездатності. В зв'язку з погіршенням
стану здоров'я, неодноразово лікувався,
але стан його здоров'я не покращувався,
тому 22.10.2001 р. було встановлено 60%
професійної втрати працездатності на
безстроковий термін та визнано
інвалідом 3 групи.

Згідно наказу від 10.11.1988 року
вбачається, що Відповідачем призначено
відповідні виплати в рахунок
відшкодування ОСОБА_5 шкоди, у зв'язку
із профзахворюванням. З 2001 р. і до
смерті шкода відшкодовувалася
виконавчою дирекцією Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Згідно Акту обласної МСЕК від 01.03.2005
року № 20 вбачається, що комісією
лікарів проведено посмертне
опосвідчення з встановлення зв'язку
між смертю та профзахворюванням ОСОБА_5
та встановлено цей зв'язок.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
вимоги ОСОБА_4 про відшкодування
моральної шкоди завданої смертю
працівника на підприємстві
ґрунтуються на законі та відповідають
вимогам ч.2 ст. 1168 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що
обов'язок ПАТ «Євраз Суха Балка»
відшкодовувати моральну шкоду, завдану
позивачу відсутній, оскільки моральна
шкода підприємствами відшкодовується
потерпілим, а не членам їх сімей; факт
заподіяння моральних страждань не
підтверджений достовірними доказами
та розмір моральної шкоди
спростовуються встановленими
обставами та матеріалами справи з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна
шкода, завдана смертю фізичної особи
відшкодовується її чоловіку (дружині),
батькам (усиновлювачам), дітям
(усиновленим), а також особам, які
проживають з нею однією сім'єю.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно Акту обласної МСЕК від 01.03.2005
року № 20, комісією лікарів проведено
посмертне опосвідчення з встановлення
зв'язку між смертю та
профзахворюванням ОСОБА_5 та
встановлено цей зв'язок.

З огляду на вищезазначене суд першої
інстанції правильно визнав, що
відповідач несе відповідальність по
відшкодуванню моральної шкоди
позивачу, як онуку загиблого, який
проживав з ним однією сім'єю, а доводи
представника відповідача в
апеляційній скарзі щодо відсутності
обов'язку підприємства відшкодовувати
моральну шкоду онуку померлого в
зв'язку з тим, що спірні правовідносини
регулюються спеціальним Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне страхування від нещасного
випадку на виробництві, професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», суперечать
положенням Рішення Конституційного
Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа
про страхові виплати), в якому
передбачено право громадян на
відшкодовування моральної шкоди за
рахунок власника або уповноваженого
ним органу (роботодавця).

Погоджується колегія суддів і з
розміром моральної шкоди стягнутої з
відповідача на користь позивача,
оскільки судом взято до уваги
роз'яснення в п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року з подальшими змінами «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» щодо
визначення розміру моральної шкоди
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо) та визначено розмір
моральної шкоди з урахуванням душевних
страждань позивача.

За таких обставин, колегія суддів
апеляційні скарги, доводи якої
правильності висновків суду першої
інстанції не спростовують, відхиляє, а
рішення суду першої інстанції - залишає
без змін у відповідності до положень
ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст.308,
ст.ст. 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 06 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: