Єдиний унікальний номер 725/994/14-ц
Номер провадження 2/725/233/14
14.04.2014 року Першотравневий
районний суд м.Чернівців
головуючого судді Войтун О. Б., при
секретарі Сіцінській А.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Чернівці справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог Служба у справах
дітей Чернівецької міської ради про
надання дозволу на виїзд малолітньої
17 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа
без самостійних вимог Служба у справах
дітей Чернівецької міської ради про
надання дозволу на виїзд малолітньої
дитини за кордон, посилаючись на те, що
14.09.2003 року між позивачем та
відповідачем було зареєстровано шлюб у
міському відділі РАГСу Чернівецького
обласного управління юстиції м.
Чернівці, актовий запис №1471. Від шлюбу
мають двох малолітніх дітей - донька,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. 27 вересня 2010 року шлюб між
позивачем та відповідачем було
розірвано. Відповідно до рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 31 березня 2009 року, місце
постійного проживання малолітньої
дитини ОСОБА_4 за місцем проживання
Позивач зазначає, що з 2009 року
неодноразово звертався до
відповідачки щодо надання нею дозвіл
на виїзд за межі України відносно
малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, однак, в добровільному
порядку, відповідачка згоди не
надавала, тому змушений був звертатися
до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання
дозволу на виїзд за межі України,
відносно неповнолітньої ОСОБА_4 Так,
05.06.2010 року Першотравневий районний суд
м. Чернівці виніс рішення, яким
задовольнив його позов до ОСОБА_2 та
надав дозвіл на виїзд за межі України,
відносно неповнолітньої ОСОБА_4
Аналогічне рішення було прийняте також
Стверджує, що протягом 2013 року та 2014
року він знову неодноразово звертався
до відповідачки ОСОБА_2 з проханням
надати йому дозвіл на виїзд за межі
України неповнолітньої ОСОБА_4, однак
відповідачка відмовляла позивачу у
На підставі викладеного просить суд
надати дозвіл на тимчасовий виїзд
(строком до 15 діб) малолітньої дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в супроводі
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, за межі України
для відпочинку, зміни обстановки та
оздоровлення на період
травень-червень-липень-серпень 2014, 2015,
2016 років до країн Єгипет, Болгарія,
Туреччина та країн Шенгенської групи.
Позивач в судове засідання не з'явився,
від нього до суду надійшла заява, в
даній заяві просить суд справу
розглядати в його відсутності, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі, не
заперечує щодо ухвалення заочного
рішення.

В судове засідання відповідач не
з'явилася, хоча своєчасно та належним
чином була повідомлена про час та місце
слухання справи, суд про причини неявки
не повідомила.

Представник Служби у справах дітей
Чернівецької міської ради, що по даній
справі є третьою особою в судове
засідання не з'явився, від нього до суду
надійшла заява про розгляд справи у
його відсутності, просить суд при
винесенні рішення врахувати інтереси
неповнолітньої дитини.

В наслідок чого суд вважає, що можливо
розглянути справу в відсутності
відповідача, оскільки у справі наявні
достатні матеріали про права та
взаємовідносини сторін. Зі згоди
позивача суд ухвалює заочне рішення, що
відповідає положенням ст..224 ЦПК
України.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Враховуючи те, що в судове засідання не
з'явились всі особи, які беруть участь у
справі, а тому фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось, що відповідає
положенням ч.2 ст.197 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач надав суду докази на
підтвердження доводів щодо своїх
позовних вимог.

Судом встановлено, що між сторонами
14.09.2003 року було укладено шлюб у
міському відділі РАГС Чернівецького
обласного управління юстиції м.
Чернівці, актовий запис №1471, що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб від 14.09.2003 року /а.с.7/

Згідно копій свідоцтва про народження
від шлюбу у позивача і відповідача є
діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.8,8а/.

Відповідно до копії свідоцтва про
розірвання шлюбу, 27 вересня 2010 року
шлюб між позивачем та відповідачем
було розірвано/а.с.9/.

Згідно рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 31
березня 2009 року, місце постійного
проживання малолітньої дитини ОСОБА_4
за місцем проживання батька - ОСОБА_1
/а.с.24-29/.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані
піклуватися про стан здоров'я дитини,
її фізичний, духовний та моральний
розвиток.

ОСОБА_4 потребує відпочинку та
оздоровлення, однак, відповідач по
справі не погодилася надати дозвіл, на
виїзд дитини за кордон, забороняє
повезти дитину на оздоровлення.
Оскільки, в добровільному порядку
відповідач по справі не бажала надати
згоду на дозвіл виїзду за межі України
малолітній ОСОБА_4, в супроводі
позивача для її відпочинку та
оздоровлення, то позивач був змушений
звертатися до суду.

Згідно п.7 ст.7 Сімейного кодексу
України, дитина має бути забезпечена
можливістю здійснення її прав,
установлених Конституцією України,
Конвенцією про права дитини, іншими
міжнародними договорами України, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Крім цього, відповідно до п.8 ст.7 цього
Кодексу, - регулювання сімейних
відносин має здійснюватися з
максимально можливим урахуванням
інтересів дитини, непрацездатних
членів сім'ї.

Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України, -
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

В п.2 ст.3 Закону України „Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" передбачено, що
правила перетинання державного
кордону України громадянами України
встановлюються Кабінетом Міністрів
України відповідно до цього Закону та
інших законів України.

У частині 1 пункту 2-2 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затвердженого Постановою КМУ
від 27 січня 1995 р. N 57 „Про затвердження
Правил перетинання державного кордону
громадянами України", встановлено, що
виїзд за межі України громадян, які не
досягли 16-річного віку, у супроводі
одного з батьків або у супроводі осіб,
які уповноважені одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням держави прямування та
відповідного часового проміжку
перебування у цій державі, якщо другий
з батьків не перебуває у пункті
пропуску через державний кордон.

Відповідності до вимог ч.2 ст.4 Закону
України „Про порядок виїзду з України
і в'їзду в Україну громадян України" -
«оформлення проїзного документа
дитини проводиться на підставі
нотаріально засвідченого клопотання
батьків про видачу проїзного документа
дитини для самостійного виїзду
закордон та відсутності обставин що
обмежують право на виїзд закордон.

За відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду».

Дослідивши матеріали справи, суд за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом,
враховуючи, те що відмова відповідача є
безпідставною і такою, що порушує права
малолітньої дитини на всесторонній
розвиток та право на відпочинок,
оздоровлення, а також те, що судом не
встановлено обставин, що обмежують
право на виїзд закордон малолітньої
ОСОБА_4, суд вважає, що необхідно
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Встановлені судом обставини повністю
підтверджуються дослідженими у
судовому засіданні доказами.

На підставі наведеного та керуючись
Постановою КМУ від 27 січня 1995 р. N 57 „Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України", ст.ст.1,2,4,6, Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
ст.ст.7,141,150,155 СК України, ст.ст.15-16,313 ЦК
України,
ст.ст.3-4,57-60,64,130,208-209,212-215,218,223,224-228,294-295
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог Служба у справах
дітей Чернівецької міської ради про
надання дозволу на виїзд малолітньої
дитини за кордон - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд
(строком до 15 діб) малолітньої дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в супроводі
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, за межі України
для відпочинку, зміни обстановки та
оздоровлення на період
травень-червень-липень-серпень 2014, 2015,
2016 років до країн Єгипет, Болгарія,
Туреччина та країн Шенгенської групи.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою ним
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Першотравневий районний суд м.
Чернівці шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги. А уразі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
О. Б. Войтун