Провадження № 2/537/282/2014
Справа № 537/300/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2014 року Крюківський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в
складі: головуючого судді - Хіневич В.І.,
при секретарі - Гавриш А.Ю., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кременчуці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення суми страхового
відшкодування, відшкодування шкоди
завданої джерелом підвищеної
небезпеки та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія», ОСОБА_2, ОСОБА_3 згідно якого
прохав стягнути з СТзДВ «Гарантія»
страхове відшкодування в розмірі 14040,66
грн., та пеню в розмірі 75 грн., стягнути
з ОСОБА_2 шкоду завдану джерелом
підвищеної небезпеки в розмірі 8311,34
грн., стягнути з СТзДВ «Гарантія» та
ОСОБА_2 в солідарному порядку судовий
збір в розмірі 234,60 грн., стягнути з
ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 10 000
грн. та судовий збір в розмірі 234,60 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
вказав, що 30.08.2013 року, о 18 год. 10 хв., на
вулиці 50 років СРСР в м. Кременчук,
автомобіль «FORD TRANZIT» державний
номерний знак НОМЕР_5 під керуванням
ОСОБА_3 здійснив зіткнення з
автомобілем «Skoda super В» державний
номерний знак НОМЕР_3, за кермом якого
знаходився він. В наслідок
дорожньо-транспортної пригоди його
автомобіль «Skoda super В» отримав
механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду
м. Полтави від 04.10.2013 р. водія автомобіля
«FORD TRANZIT» з номерним знаком НОМЕР_5
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у виді штрафу.

Згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/9740275 від
19.09.2012 року, цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
«FORD TRANZIT» з номерним знаком НОМЕР_5, яким
є ОСОБА_2, застрахована у Страховому
товаристві з обмеженою
відповідальність «Гарантія».

Вартість матеріального збитку,
завданого транспортному засобу «Skoda super
В» номерний знак НОМЕР_3 в результаті
пошкодження в ДТП, відповідно до
висновку судового експертного
дослідження складає 14 040 грн. 66 коп.,
вартість відновлювального ремонту
складає 24 772, 66 грн.

20.09.2013 року позивачем було здійснено
відновлювальний ремонт пошкодженого
транспортного засобу «Skoda super В» з
встановленням нових запчастин, який
коштував 22 352 грн., що підтверджується
актами виконаних робіт та квитанціями
про сплату.

Позивач, як власник автомобіля «Skoda super
В», звернувся до зазначеної страхової
компанії спочатку з повідомленням про
настання страхового випадку з доданими
необхідними документами, а потім із з
заявою про виплату страхового
відшкодування з наданням відповідних
документів, яку відповідно до
повідомлення про вручення СТзДВ
«Гарантія» було отримано 03.10.2013 року.

Однак, після сплину 90 днів з моменту
отримання заяви про страхове
відшкодування, в порушення вимог
статті 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» СТзДВ «Гарантія» не провела
виплату страхового відшкодування. В
зв'язку з чим вважає, що з СТзДВ
«Гарантія» на його користь підлягає
стягненню сума завданого
матеріального збитку в розмірі 14 040 грн.
66 коп. та пеня за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування з вини страховика з
розрахунку подвійної облікової ставки
НБУ України, яка діє протягом періоду,
за який нараховується пеня, що
становить 75 грн.

Різницю між сумою матеріального збитку
та сумою відновлювального ремонту в
розмірі 8 311,34 грн. прохає стягнути з
власника застрахованого автомобіля
«FORD TRANZIT» державний номерний знак
НОМЕР_5 - ОСОБА_2, у відповідності до
вимог ст.. 1187 ЦК України.

В зв'язку з перенесенням ним певних
душевних страждань, в наслідок
неправомірних дій з боку відповідача
ОСОБА_3 прохає стягнути з останнього
завдану моральну шкоду в сумі 10 000 грн. А
також прохає стягнути з відповідачів
на його користь сплачений судовий збір.

В судовому засіданні представник
позивача - адвокат за угодою - ОСОБА_5
позовні вимоги підтримав з підстав
зазначених у позовній заяві та прохав
їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач СТзДВ «Гарантія» в судове
засідання свого представника не
направила, хоча про час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, однак завчасно направив до
суду свої заперечення, згідно яких
заперечував проти задоволення позову в
частині стягнення з нього різниці між
сумою матеріального збитку та сумою
відновлювального ремонту з тих
підстав, що відповідач ОСОБА_3 під час
скоєння ДТП та завдання шкоди керував
його автомобілем на законній підставі,
тобто маючи при собі посвідчення водія
та реєстраційний документ на
автомобіль, а тому вся
відповідальність повинна лягати на
нього. Що стосується вимог пред'явлених
до страхової компанії, покладається на
розсуд суду. Заперечує проти
задоволення вимоги про стягнення
моральної шкоди в сумі 10 000 грн. з
відповідача ОСОБА_3 оскільки вважає, що
вони безпідставні, та не підтверджені
належним доказами. Крім того вказує що
відшкодування моральної шкоди
передбачено договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності.

Відповідач - ОСОБА_3 заперечував, проти
задоволення позову в частині стягнення
з нього моральної шкоди оскільки
вважає, що так, як автомобіль належить
ОСОБА_2 а цивільно-правова
відповідальність була застрахована у
СТзДВ «Гарантія», то й позовні вимоги
повинні пред'являтися лише до них. Крім
того вважає, що розмір як матеріальної
так і моральної шкоди не відповідає
дійсності та наданим доказам.

Представник відповідача ОСОБА_3-
адвокат за угодою - ОСОБА_6 в судовому
засіданні підтримав думку свого
довірителя та заперечував проти
задоволення позову з тих же підстав.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, пояснення відповідачів та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, повно і всебічно
з'ясувавши обставини справи, оцінивши
наявні докази в їх сукупності,
встановив наступне.

30 серпня 2013 року о 18 год. 10 хв., на вулиці
50 років СРСР в м. Кременчуці відповідач
- ОСОБА_3 керуючи автомобілем «FORD TRANZIT»
державний номерний знак НОМЕР_5,
власником якого є відповідач - ОСОБА_2,
рухаючись заднім ходом не переконався
в безпеці та скоїв зіткнення з
автомобілем «Skoda super В» державний
номерний знак НОМЕР_3 під керуванням
водія ОСОБА_7, який рухався позаду. В
наслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Винним у вчиненні даної
дорожньо-транспортної пригоди визнано
водія автомобіля «FORD TRANZIT» з державним
номерним знаком НОМЕР_5 - ОСОБА_3, що
підтверджується постановою
Ленінського районного суду м. Полтави
по справі №553/3801/13-п від 04 жовтня 2013
року.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. У ч. 4 ст. 61 ЦПК України
зазначено, що постанова суду у справі
про адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт завдання шкоди
позивачу саме відповідачем - ОСОБА_3 з
вини відповідача не підлягає
доказуванню у відповідності до ст.. 61
ЦПК України.

Власником транспортного засобу «Skoda super
В» державний номерний знак НОМЕР_3 є
позивач по справі - ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу №
НОМЕР_6.

Відповідно до експертного
автотоварознавчого дослідження
№090/419/1/13 від 02.09.2013 року вартість
матеріального збитку заподіяного
власникові колісного транспортного
засобу «Skoda super В» з державним номерним
знаком НОМЕР_3 ОСОБА_1 становить 14040,66
грн.

20.09.2013 року позивачем було проведено
відновлювальний ремонт пошкодженого
автомобіля «Skoda super В» з державним
номерним знаком НОМЕР_3 з встановленням
нових запчастин, який коштував 22 352 грн.,
що підтверджується актами виконаних
робіт та квитанціями, які наявні в
матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу
України збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 1187
Цивільного Кодексу України: джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання, що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до ст.1188 ч.1 п.1 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу «FORD
TRANZIT» з державним номерним знаком
НОМЕР_5 ОСОБА_2 була застрахована
Страховим товариством з додатковою
відповідальністю «Гарантія», що
підтверджується полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АБ/ 9740275.
Відповідно до полюсу страхова сума на
одного потерпілого за шкоду заподіяну
життю та здоров'ю становить сто тисяч
гривень, за шкоду заподіяну майну
становить п'ятдесят тисяч гривень,
франшиза відсутня.

Тож, судом встановлено, що заявлені
позивачем суми страхового
відшкодування та моральної шкоди
повністю покриваються страховими
сумами визначених у договорі
страхування.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» - страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників.

Відповідно до ст..988 ЦК України,
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором. Виплата за договором
майнового страхування і страхування
відповідальності (страхове
відшкодування) не може перевищувати
розміру реальних збитків. Інші збитки
вважаються застрахованими, якщо це
встановлено договором.

Відповідно до положень ст.. 29, п.32.7 ст. 32
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством, шкоду
пов'язану із втратою товарного вигляду
транспортного засобу страховик не
відшкодовує.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення з СТзДВ «Гарантія» на
користь позивача страхового
відшкодування в розмірі 14040,66 грн. за
заподіяні реальні збитки підлягає
задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині
стягнення пені, слід зазначити
наступне.

Судом встановлено, що 26.09.2013 року
позивач рекомендованим листом з
повідомленням звернувся з заявою до
СТзДВ «Гарантія» про виплату
страхового відшкодування з наданням
відповідних документів, яку СТзДВ
«Гарантія» було отримано 03.10.2013 року
про, що свідчить повідомлення про
вручення.

Відповідно до ч.2 ст..36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик не пізніш як через 90
днів з дня отримання заяви про страхове
відшкодування зобов'язаний у разі
визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його.

Як вбачається з повідомлення від 25.12.2013
року за вих.. № 2512/13 станом на 16.01.2014 року
дану дорожньо-транспортну пригоду
визнано страховим випадком та складено
страховий акт № 2509/13, за яким СТзДВ
«Гарантія» сплачує страхове
відшкодування в розмірі 14040,66 грн.

Однак, як встановлено в судовому
засіданні СТзДВ «Гарантія» жодних
страхових виплат не проведено до
теперішнього часу.

Відповідно до ч.5 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової
ставки Національного банку України,
яка діє протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Тож, зважаючи на те, що СТзДВ «Гарантія»
не надала суду відомостей на
спростування її вини щодо невиплати
страхового відшкодування, суд
приходить до обґрунтованого висновку
що з СТзДВ «Гарантія» на користь
позивача підлягає стягненню пеня за
кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування з вини
страховика з розрахунку подвійної
облікової ставки НБУ України, яка діяла
протягом періоду, за який
нараховується пеня що згідно
розрахунку становить 75 грн. (03.10.2013 року
- СТзДВ «Гарантія» отримало заяву про
страхове відшкодування + 90 днів (28 днів -
жовтень, 30 днів - листопад, 31 день -
грудень, 1 день - січень. Прострочення
складає 15 календарних днів. Розрахунок
пені складає 14040,66 *13/100*15/365 = 75 грн.)

Що стосується вимоги позивача про
стягнення з відповідача ОСОБА_2 шкоду
завдану джерелом підвищеної небезпеки
в розмірі 8311,34 грн., суд вважає її такою,
що не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як зазначено вище цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу «FORD TRANZIT» була
застрахована СТзДВ «Гарантія», де
страхова сума на одного потерпілого за
шкоду заподіяну життю та здоров'ю
становить сто тисяч гривень, за шкоду
заподіяну майну становить п'ятдесят
тисяч гривень, франшиза відсутня, тобто
страхова сума покриває усі заявлені
позивачем суми, а тому ст.. 1194 ЦК України
щодо сплатити потерпілому різниці між
фактичним розміром шкоди і страховою
виплатою (страховим відшкодуванням)
застосуванню не підлягає.

Крім того слід зазначити, що Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. Шкода,
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана з
пошкодженням чи фізичним знищенням
транспортного засобу. У зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Посилання позивача на п.п.3 п.14.
Постанови № 4 Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 р. «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів
про відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки» яким
визначено, що якщо для відновлення
попереднього стану речі, що мала певну
зношеність було використано нові
вузли, деталі, комплектуючі частини, у
тому числі іншої модифікації що
випускаються в обмін знятих із
виробництва однорідних виробів, особа
відповідальна за шкоду не має права
вимагати врахування зношеності майна
або меншої вартості пошкоджених частин
попередньої модифікації, зношеність
пошкодженого майна враховується у
випадках стягнення на користь
потерпілого вартості такого майна (у
разі відшкодування збитків) суд не
приймає до уваги виходячи з наступного.

Позивачем не доведено, що ті нові
запасні частини, які згідно акту
виконаних робіт від 12.09.2013 року
встановлені на автомобіль, було
встановлено у зв'язку з відсутністю
аналогічних (однорідних) запасних
частин через їх зняття з виробництва. А
тому відповідно до ст.. 22, 988 ЦПК України
ст.. 29 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» підлягають до
відшкодування реальні збитки понесені
в результаті ДТП.

В зв'язку з вищевикладеним суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2
на користь позивача шкоди завданої
джерелом підвищеної небезпеки в
розмірі 8311,34 грн. необхідно відмовити.

Стосовно позовних вимог щодо
відшкодування позивачу відповідачем
ОСОБА_9 моральної шкоди в сумі 10 000 грн.,
суд приходить до наступного.

На підставі ст. 23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я: у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст.1167 ЦК України,
моральна шкода завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Вищезазначене дозволяє дійти висновку,
що позивач має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої пошкодженням
його майна.

Однак, приймаючи до уваги те, що сума
моральної шкоди заявлена позивачем
становить 10 000 грн., і є меншою від
передбаченого договором страхування
ліміту відповідальності, що становить
100 000 грн., підстав для її стягнення з
ОСОБА_3 не має, оскільки шкоду позивачу
має відшкодувати страховик.

Враховуючи, що факт завдання моральної
шкоди, яка полягала у певних душевних
стражданнях позивача в результаті ДТП
в судовому засіданні знайшов своє
підтвердження, суд приходить до
висновку що на користь позивача
підлягає стягненню сума коштів в
рахунок відшкодування моральної шкоди
з відповідача СТзДВ «Гарантія».

Частина 3 ст. 23 ЦК України визначає, що
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Суд визначаючи розмір грошового
відшкодування моральної шкоди,
враховує характер правопорушення,
глибину душевних страждань позивача
отриманих у зв'язку з пошкодженням його
автомобіля, незручності завдані
ремонтом автомобіля, що порушило хід
його звичайного життя, наявності вини
відповідача у завданні такої шкоди, та
виходячи із вимог розумності та
справедливості,вважає доцільним
стягнути на користь позивача з
відповідача - СТзДВ «Гарантія»
моральну шкоду в розмірі 500 гривень.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею судові витрати. А тому з
відповідача СТзДВ «Гарантія» на
користь позивача підлягає стягненню
судовий збір у сумі 487.20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, ЦПК України, ст.
ст. 22, 23, 988, 1167, 1187,1188, 1194 ЦК України, ст..
ст.. 3, 29, 32,36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (04070, м. Київ, вул..
Костянтинівська 56, офіс 13, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4)
страхове відшкодування в розмірі 14 040
грн. 66 коп.

Стягнути з Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (04070, м. Київ, вул..
Костянтинівська 56, офіс 13, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4) пеню в
розмірі 75 грн.

Стягнути з Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (04070, м. Київ, вул..
Костянтинівська 56, офіс 13, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4)
моральну шкоду в розмірі 500 грн.

Стягнути з Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (04070, м. Київ, вул..
Костянтинівська 56, офіс 13, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4)
судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
В.І. Хіневич