РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19316/13-ц

пр. № 2/759/1065/14

08 квітня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

при секретарі:
Тишкевич В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві позов
Прокурора Святошинського району м.
Києва в інтересах громадянки в особі
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
Святошинське РВ ГУДМС України в м.
Києві про усунення перешкод в
користуванні власністю, виселення без
надання іншої житлової площі, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Святошинського р-ну м.
Києва в інтересах ОСОБА_1 у квітні 2013 р.
звернувся до суду з вище зазначеним
позовом, посилаючись на те, що остання
на підставі Свідоцтва про право
власності є власником квартири
АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що у
зазначеній вище квартирі з 10.10.2008 р.
зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який
без відома та згоди власника квартири -
ОСОБА_1 вселив свою дружину ОСОБА_3 -
відповідачку по справі. Відповідачі
комунальні послуги не сплачують, при
цьому, систематично влаштовують
конфліктні ситуації, скандали,
ображають людську гідність ОСОБА_1, в
результаті чого остання змушена
постійно звертатись з відповідними
заявами до Святошинського РУГУ МВС
України. У 2009 р. відповідачі самовільно
змінили замки на вхідних дверях
спірної квартири, чим чинять ОСОБА_1
перешкоди у користуванні, володінні та
розпорядженні належної їй власності,
крім того, у квартирі залишились
особисті речі останньої та інші
коштовні предмети. У зв'язку з чим,
прокурор Святошинського р-ну м. Києва
просить суд усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_1 спірною квартирою
шляхом виселення відповідачів з
вказаного приміщення без надання
іншого житлового приміщення та
зобов'язати ВГІРФО Святошинського РУГУ
МВС України в м. Києві зняти з
реєстраційного обліку відповідача
ОСОБА_2 за вказаною вище адресою.

Суд, в порядку ст. 36 ЦПК України,
здійснив заміну неналежної третьої
особи з ВГІРФО Святошинського РУГУ МВС
України в м. Києві на Святошинське РВ
ГУДМС України в м. Києві (а.с. 43-44).

25.09.2013 р. Святошинський районний
суд м. Києва постановив по справі
заочне рішення, яке ухвалою суду від
03.12.2013 р. було скасовано з призначенням
до судового розгляду (а.с. 58-60,109).

В судовому засіданні представник
Прокуратури Святошинського р-ну м.
Києва та ОСОБА_1 підтримали позов та
просили його задовольнити в повному
обсязі.

Також, ОСОБА_1 в судовому
засіданні додатково пояснила, що 09.03.2014
р. її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_9 на протязі
декількох годин наносили їй тілесні
ушкодження, знущались, принижували її
людську гідність шляхом, в тому числі,
гасіння недопалків цигарок на її тілі,
у зв'язку з чим вона неодноразово
втрачала свідомість, вказані
ушкодження призвели до її тривалого
перебування на лікарняному. Позивачка
зазначає, що по факту її побиття вона
звернулась до правоохоронних органів з
заявою про вчинення злочину, яка була
зареєстрована та внесене до ЄРДР 09.03.2014
р. Позивачка зазначає, що зазначений
вище факт побиття відбувся в спірній
квартирі АДРЕСА_1, яка належить їй на
праві приватної власності, куди вона
намагалась потрапити. За таких
обставин позивачка вказує про
неможливість співжиття з
відповідачами у одному житловому
приміщенні, власником якого вона є
одноособово, крім того з квитанції про
сплату за житлово-комунальних та інших
послуг за жовтень 2013 р. вбачається
наявність значної заборгованості по
спірній квартирі, а саме: 5 423 грн. 39 коп.,
яка взагалі не погашається
відповідачами, які перешкоджають
позивачці користуватись та
розпоряджатись належною їй спірною
квартирою.

Відповідач ОСОБА_2, його
представник, відповідачка ОСОБА_3 в
судовому засіданні позов не визнали та
просила у його задоволенні відмовити з
підстав недоведеності позовних вимог.
Відповідачі зазначили, що у спірній
квартирі постійно проживають,
сплачують комунальні послуги, послуги
інтернету та зв'язку, а тому просили у
позові відмовити в повному обсязі.

Представник Святошинського РВ
ГУДМС України в м. Києві в судове
засідання не з'явився, направив на
адресу суду листа відповідно до якого
просив розглянути справу за його
відсутності (а.с. 43-44).

Суд, заслухавши пояснення сторін,
їх представників та дослідивши
матеріали справи, прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що Прокурор Святошинського району м.
Києва в порядку ст. 45 ЦПК України та ст.
361 ЗУ «Про Прокуратуру» звернувся до
суду з зазначеним вище позовом.

Встановлено, що на підставі
Свідоцтва про право власності від
26.02.2008 р. ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Судом встановлено, що в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровано дві особи -
ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (а.с. 7).

Також, встановлено, що в спірній
квартирі без реєстрації проживає
громадянка ОСОБА_3 (а.с. 47).

В судовому засіданні встановлено,
у 2009 р. відповідачі самовільно, без
згоди та дозволу ОСОБА_1 змінили замки
на вхідних дверях спірної квартири, не
впускають останню до житла, чим чинять
ОСОБА_1 перешкоди у користуванні,
володінні та розпорядженні належної їй
власностю - квартирою АДРЕСА_1, та
особистими і коштовними речами, які
знаходяться в зазначеній квартирі.

У зв'язку з неправомірними діями
відповідачів, ОСОБА_1 неодноразово
зверталась з відповідними заявами до
Правління ОСББ «ДОБРОБУТ» та
Святошинського РУГУ МВС України в м.
Києві, про що свідчать відповідні Акти
про обстеження квартир та Постанова
про відмову в порушенні кримінальної
справи (а.с. 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17).

Встановлено, що ОСОБА_1 до
теперішнього часу, через неправомірні
дії відповідачів, не може потрапити до
власного житла, належного їй на праві
приватної власності.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник в судовому засіданні в
обґрунтування своїх заперечень
посилаються на те, що регулярно
сплачують комунальні послуги на
утримання спірної квартири, проте,
відповідно до наданої останніми
роздруківки щодо руху коштів з
карткового рахунку вбачається оплата
комунальних послуг лише у березні 2012 р.
в розмірі 1 491,04 грн. та у квітні 2011 р. в
розмірі 1 496,05 грн., при цьому,
відповідно до квитанції на сплату за
житлово-комунальні та інші послуги за
жовтень 2013 р. борг становить 5 423,39 грн.,
що спростовує посилання відповідача та
його представника про належне
утримання спірної квартири (а.с. 114-115).

Також, суд не приймає до уваги
надані відповідачем та його
представником докази на оплату
інтернету, електроенергії та
телефонного зв'язку, оскільки оплата
цих послуг є поодинокими випадками та
не є регулярними (а.с. 74-79, 116-117, 119).

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_7 просила відкласти
слухання справи на іншу дату для
можливості забезпечити явку в судове
засідання заявлених раніше (04.12.2013 р.)
свідків на підтвердження того факту, що
позивачка має безперешкодний доступ до
спірної квартири, має свої ключі та
відсутність будь-яких порушень правил
співжиття з відповідачами, а також факт
проведення ремонту в квартирі, проте,
суд відмовляючи у клопотанні посилався
на те, що з часу скасування заочного
рішення у сторін було достатньо часу
для подання доказів в підтвердження
своєї позиції та забезпечення цих
доказів, враховуючи тривалість
розгляду даної справи.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

В судовому засіданні встановлено,
що між позивачкою та її сином
відповідачем по справі ОСОБА_2
створились вкрай неприязні та
негативні стосунки, що підтверджується
витягом з кримінального провадження
0002038 внесеного до ЄРДР 09.03.2014 р.,
відповідно до якого 09.03.2014 р. в період
часу з 02.00 год. по 07.00 год., ОСОБА_2 та
ОСОБА_9 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1
нанесли тілесні ушкодження своїй
матері ОСОБА_1

Зазначене вище також
підтверджується постановою про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 14.11.2012 р. щодо розгляду заяви
позивачки по факту крадіжки її золотих
прикрас ОСОБА_2, Висновком ДІМ
Святошинського РУ ГУМВС України в м.
Києві від 08.10.2013 р. щодо розгляду заяви
ОСОБА_1 на предмет виникнення побутових
конфліктів з її сином ОСОБА_2 з приводу
квартири АДРЕСА_1 (а.с.19-20).

В судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 пояснив, що є сином позивачки
ОСОБА_1 та йому відомо, що у останньої
часто виникають конфлікті ситуації з
ОСОБА_2, його братом, який проживає зі
своєю дружиною в квартирі АДРЕСА_1, яка
належить позивачці - йогог з
відповідачем матері на праві приватної
власності. Свідку відомо, що конфлікти
виникають між сторонами на ґрунті
небажання відповідача звільнити
спірну квартиру, який не допускає
позивачку до її власності. Свідок
зазначив, що сам тривалий час не
спілкується з братом, відповідачем по
справі, оскільки останній є агресивним,
конфліктним, ніде не працює.

Свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні пояснив, що є членом
правління ОСББ «ДОБРОБУТ» та зазначає,
що з кінця 2009 р. (жовтень, листопад)
позивачка ОСОБА_1 неодноразово
зверталась до Об'єднання з заявами про
неможливість потрапити до власної
квартири АДРЕСА_1, проте, по виходу до
вказаної квартири, комісії не було
надано доступу до вказаного приміщення
відповідачами, про що були складені
відповідні акти. Свідку відомо, що між
сторонами завжди відбуваються
конфліктні ситуації, в тому числі і
бійки на ґрунті володіння та
користування спірною квартирою, яка
одноособово належить позивачці. Свідок
зазначив, що особисто був свідком
агресивної поведінки відповідача до
позивачки у вигляді погроз в адресу
останньої. Свідок показав, що позивачка
ОСОБА_1 з 2008 р. не має доступу до спірної
квартири, не має можливості
реалізовувати свої права як власника.
Також, свідку відомо про порушення
кримінального провадження по факту
крадіжки відповідачем у позивачці
коштовних речей, крім того, нещодавно, у
березні 2014 р., сталася вкрай обурлива
ситуація, коли відповідач побив
позивачку, свою матір, при цьому, в цій
ситуації відповідачем були вчиненні
інші дуже принизливі вчинки, про які
навіть незручно говорити.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що між сторонами з 2008-2009
р.р. по даний час утворились дуже
негативні та неприязні стосунки, що
призводять до бійок з наслідками
тривалого розладу здоров'я позивачки.
Такі стосунки є несумісними з спільним
співжиттям в одному житловому
приміщенні. При цьому, судом
встановлено, що ні відповідач, ні його
дружина, відповідачка по справі, не
являються членами сім'ї позивачки, на
чому позивачка в судовому засіданні
наголошувала та наполягала.

Згідно ст. 157 ЖК України, членів
сім'ї власника жилого будинку
(квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього
Кодексу. Виселення провадиться у
судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач,
члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились без
результативними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого житлового приміщення.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що відповідачі чинять
ОСОБА_1 перешкоди у користуванні нею
належної їй квартири АДРЕСА_1, при
цьому, відповідачі своїми
неправомірними діями порушують
правила соціалістичного співжиття з
ОСОБА_1, що робить неможливим їх спільне
проживання на одній житловій площі,
вказані перешкоди мають бути усунуті
шляхом виселення відповідачів з
займаного ними спірного приміщення без
надання іншого житлового приміщення.

Також, в судовому засіданні
встановлено, що проживання
відповідачів та реєстрація
відповідача ОСОБА_2 в спірному
житловому приміщенні перешкоджає
ОСОБА_1 користуватись, володіти та
розпоряджатись спірною квартирою, в
тому числі, під час її реалізації,
оскілкьи, як встановлено вище ОСОБА_1 є
єдиним власником квартири АДРЕСА_1, а
тому має право на розпорядження своїм
майном на власний розсуд та в повній
мірі.

Дослідивши зібрані докази по
справі та давши їм оцінку в сукупності,
суд дійшов висновку, що представник
Прокуратури Святошинського р-ну м.
Києва та ОСОБА_1, довели в судовому
засіданні позовні вимоги, які знайшли
своє підтвердження та обґрунтування,
при цьому, відповідачі та представник
відповідача всупереч ст. 60 ЦПК України
не надали суду доказів в підтвердження
своїх заперечень, у зв'язку з чим позов
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 116, 157 ЖК України, ст. 317, 321,
391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 64, 179, 209,
212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Прокурора Святошинського району
м. Києва в інтересах громадянки в особі
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
Святошинське РВ ГУДМС України в м.
Києві про усунення перешкод в
користуванні власністю, виселення без
надання іншої житлової площі -
задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні
ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 шляхом їх виселення з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення.

Зобов'язати Святошинське РВ ГУДМС
України в м. Києві зняти ОСОБА_2 з
реєстраційного обліку в квартирі
АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь держави судовий збір в
розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі до районного суду апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення або отримання копії
рішення.

Суддя: