Справа № 748/602/13-ц Провадження №
22-ц/795/639/2014 Головуючий у I інстанції:
Криворученко Д. П.Категорія: цивільна
Доповідач: Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

10 квітня 1014 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
у складі:

Головуючого судді Кузюри Л.В.,

Суддів: Вінгаль В.М., Харечко Л.К.

При секретарі: Шкарупі Ю.В.

За участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх
представника ОСОБА_3, представника
ОСОБА_4- ОСОБА_5, представника
Дніпровської сільської ради
Чернігівського району Новика О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 на рішення Чернігівського
районного суду від 07 лютого 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Дніпровської
сільської ради Чернігівського району
про заборону вчинення дій,
встановлення земельного сервітуту,

У С Т А Н О В И В :

У лютому 2013 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2
звернулись з позовом до ОСОБА_4 ,
Дніпровської сільської ради
Чернігівського району про заборону
вчинення дій, встановлення земельного
сервітуту.

Вимоги мотивували тим, що вони є
власниками земельних ділянок по
АДРЕСА_1 та відповідно АДРЕСА_2, однак
позбавлені права користування водним
об"єктом, а ОСОБА_1 крім того, права
проходу та проїзду до земельної
ділянки, яка перебуває в його
користуванні, оскільки за договором
оренди, укладеним між Дніпровською
сільською радою та ОСОБА_4 останньому
передано в оренду на 49 років земельну
ділянку площею 0,06 га, яка знаходиться
між річкою Стариця і земельною
ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1, та
позбавляє ОСОБА_1 можливості проходу та
проїзду до його земельної ділянки .
Окрім наведеного, позивачі посилались
на те, що ОСОБА_4 без належних підстав
встановив огорожу від межі наданої в
його користування земельної ділянки до
берегової лінії, що позбавляє їх права
здійснення загального
водокористування для задоволення їх
потреб.

Позивачі просили також зобов'язати
Дніпровську сільську раду встановити
ОСОБА_4 обмеження у користуванні
земельною ділянкою шляхом заборони
встановлення огорожі.

Рішенням Чернігівського районного
суду від 07 лютого 2014 року у у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Дніпровської
сільської ради Чернігівського району
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
поставили питання про скасування
вказаного рішення суду, посилаючись на
те, що твердження суду про відсутність
у ОСОБА_1 права власності на земельну
ділянку по АДРЕСА_1, а відповідно і
права вимоги за даним позовом, не
відповідає нормам матеріального права
через те, що згідно чинного
законодавства право власності на
нерухомість виникає після одержання її
власником документа, що посвідчує таке
право та його державної реєстрації, а
відповідно у випадку визнання
Державного акта недійсним, право
власності може бути припиненим лише
після скасування його державної
реєстрації. На земельній ділянці, що
знаходиться у володінні ОСОБА_1,
збудовано житловий будинок, проте
земельна ділянка ОСОБА_4 впритул
розташована до земельної ділянки
ОСОБА_1, що об"єктивно позбавляє
останнього права проходу та проїзду.
За твердженням апелянтів, та обставина,
що ОСОБА_4 встановлено огорожу від межі,
наданої йому в користування ділянки, і
до берегової лінії ріки Стариця,
створює перешкоди в користуванні
вулицею Луговою та задоволенні їх
потреб у користуванні рікою. За таких
обставин, позивачі вважали, що судом
було зроблено незаконні висновки з
приводу порушення відповідачами їх
прав.

Вислухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення учасників
судового розгляду та дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом від 11.12.2008 року
та Державного акту на право власності є
власником земельної ділянки площею 0,4076
га за цільовим призначенням для
ведення селянського господарства , що
розташована по АДРЕСА_2.

ОСОБА_1 право власності на земельну
ділянку площею 0,1393 га. в АДРЕСА_1 було
надано на підставі рішення
Дніпровської сільської ради від 28.12.2006
року та Державного акту від 25 січня 2007
року для будівництва і обслуговування
житлового будинку ( а.с.5). Вказана
земельна ділянка забудована, на ній
розташовано житловий будинок та
металева споруда з навісом. Відповідно
до генерального плану забудови,
затвердженого в належному порядку,
вхід до будинку та проїзд до ділянки
має бути розміщено зі сторони АДРЕСА_1 (
а.с. 16-18) .

Відповідно до договору оренди землі
від 04.05.2012 року, укладеного між
Дніпровською сільською радою та
ОСОБА_4, останньому було передано у
довгострокову оренду строком на 49
років земельну ділянку площею 0,0600 га
для ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_1, яка
розташована впритул до земельної
ділянки ОСОБА_1 впродовж АДРЕСА_1 , що
унеможливлює для ОСОБА_1 прохід та
проїзд до його земельної ділянки з
АДРЕСА_1.

За висновком судової
будівельно-технічної експертизи № С-208
від 28 жовтня 2013 року , проведеної
Чернігівською регіональною
торгово-промисловою палатою, заїхати
на ділянку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 має
можливість лише з АДРЕСА_1 через
земельну ділянку, що знаходиться в
оренді ОСОБА_4, оскільки проїзд,
зазначений на плані між земельними
ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1
звужується впродовж указаних ділянок
та в кінці переходить в прохід.

За таких обставин, коли доступ ОСОБА_1
до земельної ділянки, що перебуває у
його користуванні, житлового будинку,
господарських споруд є неможливим без
встановлення земельного сервітуту за
рахунок земельної ділянки ОСОБА_4, на
підставі положень ст. 98-100 ЗК України
позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
встановлення земельного сервітуту
підлягають задоволенню шляхом
встановлення постійного безоплатного
земельного сервітуту для проходу та
проїзду через земельну ділянку по
АДРЕСА_1 , виділену в користування
ОСОБА_4, відповідно до варіанту №1
встановлення земельного сервітуту
згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи
Чернігівської регіональної
торгово-промислової палати № С-208 від 28
жовтня 2013 року.

Посилання суду першої інстанції на те,
що згідно рішення Чернігівського
районного суду від 13 листопада 2013 року,
залишеного без зміни ухвалою
Апеляційного суду Чернігівської
області від 20 січня 2014 року , визнано
незаконним та скасовано рішення
Дніпровської сільської ради від 28.12.2006
року про передачу у власність ОСОБА_1
земельної ділянки та - недійсним
державний акт на право власності від
25.01.2007 року , а тому на час розгляду
справи ОСОБА_1 не є власником земельної
ділянки по АДРЕСА_1, через що не має
права на встановлення земельного
сервітуту, зроблено без врахування
фактичних обставин даної справи.
Зокрема, судом не було враховано, що в
період з січня 2007 року по січень 2014
року ОСОБА_1 являвся законним
власником земельної ділянки, наданої
йому для індивідуального житлового
будівництва, збудував на ній об"єкт
нерухомості , після ухвалення вказаних
судових рішень продовжує
користуватись земельною ділянкою за
призначенням , яка у нього не
вилучалась, повторно його заява про
передачу земельної ділянки сільською
радою не розглядалась. За таких
обставин , апеляційний суд знаходить,
що право ОСОБА_1 на користування
власністю має бути захищеним у
відповідності з положеннями ст.1
Протоколу № 1 Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод, якою
передбачено, що кожна фізична особа має
право мирно володіти своїм майном та не
може бути позбавлена власності інакше,
як в інтересах суспільства і на умовах ,
передбачених законом і загальними
принципами міжнародного права.

Вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо усунення
перешкод в їх доступі до загального
водокористування рікою Стариця,
вулицею АДРЕСА_1 шляхом зобов"язання
ОСОБА_4 знесення встановленої ним
огорожі, починаючи від межі виділеної в
його користування земельної ділянки по
АДРЕСА_1 площею 0,0600 га. І до берегової
лінії р. Стариця підлягають
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні було встановлено, що ОСОБА_4
за межами ділянки, яку йому було
передано в оренду, було перекрито
огорожею АДРЕСА_1 протягом відстані від
його ділянки та до берегової лінії ( а.с.
213, 214), чим порушено конституційне право
позивачів на безперешкодне
користування землею територіальної
громади, водними ресурсами як
природними об'єктами права власності
народу, гарантоване ст. 13 Конституції
України, право загального
водокористування, прописане у ст. 46, 47
Водного кодексу України , відповідно до
яких, громадяни мають право на
безкоштовне загальне водокористування
для задоволення своїх потреб ( купання,
плавання на човнах, любительське і
спортивне рибальство, водопій тварин,
забір води з водних об'єктів без
застосування споруд або технічних
пристроїв), без закріплення водних
об"єктів за окремими особами та без
надання відповідних дозволів.
Враховуючи, що ОСОБА_4 зазначені права
позивачів були порушені, фактичним
закріпленням за собою частини землі
загального користування
територіальної громади та частини
водного об"єкту, вони підлягають
судовому захисту.

Вимоги позивачів про зобов'язання
Дніпровської сільської ради
встановити ОСОБА_4 заборону
огороджувати, надану в його
користування земельну ділянку, не
підлягають задоволенню, оскільки не
ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись ст. 98-100 ЗК України, 46, 47
Водного кодексу України, ст.303, 307, 309, 313 -
316, 317, 319, ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Чернігівського районного
суду від 07 лютого 2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди
в доступі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до загального
водокористування рікою Стариця,
вулицею АДРЕСА_1 шляхом знесення
огорожі, встановленої ОСОБА_4 починаючи
від межі виділеної в його користування
земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею
0,0600 га. І до берегової лінії р. Стариця.

Встановити для ОСОБА_1, користувача
земельної ділянки по АДРЕСА_1,
Чернігівського району постійний
безоплатний земельний сервітут для
проходу та проїзду через земельну
ділянку по АДРЕСА_1 , виділену в
користування ОСОБА_4, відповідно до
варіанту №1 встановлення земельного
сервітуту згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи
Чернігівської регіональної
торгово-промислової палати № С-208 від 28
жовтня 2013 року.

В іншій частині позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Судді :