Справа № 2-2444/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2014 року суддя Подільського
районного суду м.Києва Трегубенко Л. О.
, вивчивши матеріали цивільної справи
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

25.02.2010 р. Подільський районний суд м.
Києва у порядку забезпечення позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики наклав арешт шляхом
заборони на вчинення будь-яких дій
щодо приватного будинку АДРЕСА_1, і
земельної ділянки за цією ж адресою (
кадастровий № :03:002:0030), належних
на праві власності відповідачці.

12.11.2013 р. цей же суд скасував ухвалу про
забезпечення позову від 25.02.2010 р. за
заявою ОСОБА_3, якому відповідно до
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 23.01.2009 р. та
державного акту на право власності на
земельну ділянку від 27.10.2006 р., виданого
на підставі дого вору купівлі - продажу
від 26.05.2005 р., належать арештовані
будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка,
площею 0,1677, за цією ж адресою (
кадастровий № :03:002:0033).

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою від 12.11.2013 р., позивач у справі
ОСОБА_1 подав апеля ційну скаргу,
обґрунтовуючи тим, що скасування
ухвали про забезпечення позову
відноситься до компетенції суду апе
ляційної інстанції, крім того суд
першої інстанції не перевірив кому
дійсно належить арештований будинок та
земельна ділянка.

26.02.2014 р. Апеляційний суд м. Києва
скасував ухвалу суду першої інстанції
від 12.11.2013 р., оскільки ОСОБА_3 не є
стороною в даній цивільній справі, і в
розумінні ст. 154 ЦПК України не є особою,
яка може поставити питання перед судом
про скасування заходів забезпечення
позову, навіть у разі якщо безпідста
вно арештоване його власне майно, за
ним передбачене законом право на
апеляційне оскарження ухвали суду про
забезпечення позову.

Також зазначив, що суд першої
інстанції, безпідставно розглянувши
заяву про скасу вання заходів
забезпечення позову по суті та
помилково скасувавши ухвалу від 25.02.2010
р., що не передбачено діючим
законодавством, порушив порядок,
встановлений законом для ви рішення
питання про скасування заходів
забезпечення позову, що відповідно до
п. З ч. 1 ст. 312 ЦПК України стало
підставою для скасування ухвали від
12.11.2013 р. з передачею питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

У розумінні положень ст. 154 ЦПК України
суд може за заявою однієї із сторін
допу стити заміну одного способу
забезпечення позову іншим, може
скасувати заходи забезпечення позову.

Ухвалою суду від 25.02.2010 р. дійсно було
арештовано будинок та земельну ділянку
на якій знаходиться цей будинок, що
належать на праві власності ОСОБА_3,
проте він не є стороною в даній
цивільній справі, і законом не
наділений правом подачі заяви про
скасування заходів забезпечення
позову.

За таких обставин, вважається
необхідним заявнику повернути заяву
про скасування заходів забезпечення
позову без розгляду, оскільки він не є
стороною в справі, і не наділений
правом подачі заяви про скасування
заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 1 ст. 292 ЦПК України
передбачено право осіб, які не брали
участь у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов»язки,
мають право оскаржити в апеляційному
порядку рішення суду першої інстанції
повністю або частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 154, 209, 210, 292, 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 про скасування заходів
забезпечення позову повернути
позивачу без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва в
установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення, у разі якщо ухвалу
поставлено без участі особи, яка її
оскаржує, - протягом п'яти днів з дня
отримання копії цієї ухвали.

СуддяЛ. О. Трегубенко