Справа № 503/798/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.04.2014 року м.
Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого - судді
Гури А.І.

при секретарі
Поліковській О.І.

за участю: позивача
(відповідача) ОСОБА_1

представника
позивача (відповідача) ОСОБА_2

відповідача
(позивача) ОСОБА_3

представника
відповідача (позивача) ОСОБА_4

третьої
особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кодимі,
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя, зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ
спільного майна подружжя, позовом
третьої особи, що заявляє самостійні
вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння,

В С Т А Н О В И
В:

Позивач (відповідач) звернулася з
позовами до відповідача (позивача) про
поділ спільного майна подружжя. В свою
чергу, відповідач (позивач) звернувся
до суду з аналогічним позовом. Позови
змінювалися та доповнювалися.

Третя особа, що заявляє самостійні
вимоги - ОСОБА_5, звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_1 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння.

В судовому засіданні, позивач
(відповідач) ОСОБА_1 та її представник
(на підставі довіреності) позовні
вимоги ОСОБА_3 не визнала та посилалися
на те, що 11 липня 2003 року ОСОБА_1 уклала
шлюб з відповідачем (позивачем ОСОБА_3.
від шлюбу народилося двоє дітей:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року наодження. 23 квітня 2013
року шлюб між сторонами розірвано.
Неповнолітні діти залишено проживати з
матір»ю - ОСОБА_1. За час шлюбу сторонами
нажите майно: автомобіль марки ВАЗ-21154
вартістю 50000 грн., причіп до автомобіля
вартістю 3000 грн., хлібопічку вартістю
1300 грн., ліжко вартістю 1200 грн., пральну
машину вартістю 300 грн., електричну
духовку вартістю 200 грн., холодильник
вартістю 1500 грн., пилосос вартістю 800
грн., кухонний комбайн вартістю 1000 грн.,
електрогриль вартістю 400 грн.,
мікрохвильову піч вартістю 600 грн.,
морозильну камеру вартістю 2500 грн.,
блендер вартістю 300 грн., кухонні меблі
вартістю 2000 грн., два столи загальною
вартістю 500 грн., дві тумбочки загальною
вартістю 600 грн., корову вартістю 6000
грн., кінь, підводу та сани загальною
вартістю 13000 грн., мотокосілку вартістю
1000 грн., громаділку вартістю 1000 грн.,
станок свердлильний вартістю 1000 грн.,
станок для заточки ланцюга вартістю 250
грн., станок для заточки свердл
вартістю 200 грн., зварювальний апарат
вартістю 1000 грн., електрорубанок
вартістю 300 грн., компресор вартістю 2000
грн., дві «електроболгарки» загальною
вартістю 500 грн., дві бензопилки
загальною вартістю 5000 грн.,
електродріль вартістю 500 грн.,
будівельний фен вартістю 250 грн.,
мотокосу вартістю 2000 грн., мотоблок
вартістю 8000 грн., косілку вартістю 2000
грн., пилку циркулярну вартістю 1500 грн.,
дошки,шифер загальною вартістю 1500 грн.,
сіно та дрова загальною вартістю 4000
грн., одну тонну металобрухту загальною
вартістю 1000 грн.. З урахуванням того, що
неповнолітні діти залишись проживати з
позивачем (відповідачем), вона просить
виділити їй у власність: автомобіль
марки ВАЗ-21154 вартістю 50000 грн., причіп
до автомобіля вартістю 3000 грн.,
хлібопічку вартістю 1300 грн., ліжко
вартістю 1200 грн., пральну машину
вартістю 300 грн., електричну духовку
вартістю 200 грн., холодильник вартістю
1500 грн., пилосос вартістю 800 грн.,
кухонний комбайн вартістю 1000 грн.,
електрогриль вартістю 400 грн.,
мікрохвильову піч вартістю 600 грн.,
морозильну камеру вартістю 2500 грн.,
блендер вартістю 300 грн., кухонні меблі
вартістю 2000 грн., два столи загальною
вартістю 500 грн., дві тумбочки загальною
вартістю 600 грн., корову вартістю 6000
грн., а всього майна на суму 72200 грн.. А у
власність відповідача (позивача)
залишити наступне майно: коня, підводу
та сани зазагьною вартістю 13000 грн.,
мотокосілку вартістю 1000 грн.,
громаділку вартістю 1000 грн., станок
свердлильний вартістю 1000 грн., станок
для заточки ланцюга вартістю 250 грн.,
станок для заточки свердл вартістю 200
грн., зварювальний апарат вартістю 1000
грн., електрорубанок вартістю 300 грн.,
компресор вартістю 2000 грн., дві
«електроболгарки» загальною вартістю
500 грн., дві бензопилки загальною
вартістю 5000 грн., електродріль вартістю
500 грн., будівельний фен вартістю 250 грн.,
мотокосу вартістю 2000 грн., мотоблок
вартістю 8000 грн., косілку вартістю 2000
грн., пилку циркулярну вартістю 1500 грн.,
дошки,шифер загальною вартістю 1500 грн.,
сіно та дрова загальною вартістю 4000
грн., одну тонну металобрухту загальною
вартістю 1000 грн., а всього майна на суму
46000 грн..

Відповідач (позивач) та його
представник (на підставі угоди) в
судовому засіданні позов визнав
частково. Просив стягнути з віповідача
(позиваач на його користь грошову
компенсацію у вигляді половини
вартості здійсненого ремонту будинку
та літньої кухні, будівництва сіновалу
та сараю, половину вартості спільно
нажитого майна.

Третя особа, що заявляє самостійні
вимоги, в судовому засіданні пояснила,
що є матір»ю ОСОБА_3. У 2002 році за її
кошти нею придбано коня, а у 2006 році -
корову. І кінь і корова вона передала
сім»ї свого сина. Крім названого, вона
за свої кошти придбала бензомоторну
пилку «Мотор-Січ 270», мотокосу «Атлант»,
мотоблок «Зубр». Ці речі вона також
передала у користування сім»ї сина. 23
квітня 2013 року шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_1
розірвано. Вважає, що вище перелічене
майно, яке знаходиться у ОСОБА_1,
остання утримує незаконно, а тому
просить витребувати це майно.

Свідок позивача (відповідача) ОСОБА_8
в судовому засіданні пояснила, що
бензопилка, культиватор, кінь, корова
були у господарстві ОСОБА_1. Коня ОСОБА_3
продав, а виручені кошти повернув їй.
Телицю, що дала мати ОСОБА_9 - продали і
купили нову корову. Підводу,, коня,
сани, мотоблок належали сім»ї ОСОБА_9.
Автомобіль ВАЗ ті теж придбали під час
шлюбу.

Свідок позивача (відповідача) ОСОБА_10
в судовому засіданні пояснив, що
мотоблок, бензопилка, кінь і корова
були у подружжя під час їхнього
проживання однією сім»єю. Це майно ті
нажили спільно.

Свідок позивача (відповідача) ОСОБА_11 в
судовмоу засіданні пояснила, що вона є
матір»ю ОСОБА_1. Дочка прожила в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
(позивачем) дев»ять років. Вона сама
давала сім»ї дочки бика. Знає, що
сторони продали теля і купили корову.

Згідно рішенню Кодимського районного
суду Одеської області від 23 квітня 2013
року (справа №1514/1998/2012) шлюб між ОСОБА_3
і ОСОБА_1 розірвано.

Згідно довідки Івашківської
сільської ради Кодимського району
Одеської області №285 від 22 квітня 2013
року ОСОБА_1 не працює з 31 березня 2011
року.

Згідно довідки Відділу Державної
виконавчої служби Кодимського
районного управління юстиції Одеської
області №03-2097 від 18 квітня 2013 року
ОСОБА_1 не отримує аліментівз ОСОБА_3 на
утримання двох неповнолітніх дітей
згідно виконавчого листа №2-598 з 01
вересня 2012 року по 01 березня 2013 року.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1, виданого 12 жовтня 2004 року
Івашківською сільською радою
Кодимського району Одеської області
батьками народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_7 є ОСОБА_3 і ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, виданого 14 серпня 2003 року
Івашківською сільською радою
Кодимського району Одеської області
батьками народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_6 є ОСОБА_3 і ОСОБА_1.

Вислухавши вимоги та заперечення
сторін та їх представників, третьої
особи, пояснення свідків, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню частково, а в задоволенні
позову ОСОБА_3 і ОСОБА_5 повинно бути
відмовлено в повному обсязі, з
наступних підстав.

Законом (ст.ст. 10 ч.3 і 60 ч.1 ЦПК
України) передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень… Кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень…

Як установлено в судовому
засіданні з пояснень сторін, свідків та
досліджених матеріалів справи сторони
проживали в зереєстрованому шлюбі з 11
липня 2003 року по 23 квітня 2013 року. За час
шлюбу ними нажите таке майно:
автомобіль марки ВАЗ-21154 вартістю 50000
грн., причіп до автомобіля вартістю 3000
грн., хлібопічку вартістю 1300 грн., ліжко
вартістю 1200 грн., пральну машину
вартістю 300 грн., електричну духовку
вартістю 200 грн., холодильник вартістю
1500 грн., пилосос вартістю 800 грн.,
кухонний комбайн вартістю 1000 грн.,
електрогриль вартістю 400 грн.,
мікрохвильову піч вартістю 600 грн.,
морозильну камеру вартістю 2500 грн.,
блендер вартістю 300 грн., кухонні меблі
вартістю 2000 грн., два столи загальною
вартістю 500 грн., дві тумбочки загальною
вартістю 600 грн., корову вартістю 6000
грн., кінь, підводу та сани загальною
вартістю 13000 грн., мотокосілку вартістю
1000 грн., громаділку вартістю 1000 грн.,
станок свердлильний вартістю 1000 грн.,
станок для заточки ланцюга вартістю 250
грн., станок для заточки свердл
вартістю 200 грн., зварювальний апарат
вартістю 1000 грн., електрорубанок
вартістю 300 грн., компресор вартістю 2000
грн., дві «електроболгарки» загальною
вартістю 500 грн., дві бензопилки
загальною вартістю 5000 грн.,
електродріль вартістю 500 грн.,
будівельний фен вартістю 250 грн.,
мотокосу вартістю 2000 грн., мотоблок
вартістю 8000 грн., косілку вартістю 2000
грн., пилку циркулярну вартістю 1500 грн.,
дошки,шифер загальною вартістю 1500 грн.,
сіно та дрова загальною вартістю 4000
грн., одну тонну металобрухту загальною
вартістю 1000 грн..

Як зазначено в п.22 постанови №11
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» поділ спільного майна
подружжя здійснється за правилами,
встановленими статтями 89-72 СК та ст. 372
ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу,
визначається за погодженням між
подружжям, а при недосягненні згоди -
виходячи з дійсної його вартості.

Згідно статті 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Частиною другою статті 61 СК України
передбачено, що об»єктом права
спільної сумісної власності є
заробітна плата, пенсія, стипендія,
інші доходи, одержані одним із подружжя

Статтею 69 ч.1 СК України передбачено,
що дружина і чоловік мають право на
поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності.

Під час розгляду справи по суті
позивачем (відповідачем) ОСОБА_1 було
доведено, що спірне майно: автомобіль
марки ВАЗ-21154 вартістю 50000 грн., причіп
до автомобіля вартістю 3000 грн.,
хлібопічку вартістю 1300 грн., ліжко
вартістю 1200 грн., пральну машину
вартістю 300 грн., електричну духовку
вартістю 200 грн., холодильник вартістю
1500 грн., пилосос вартістю 800 грн.,
кухонний комбайн вартістю 1000 грн.,
електрогриль вартістю 400 грн.,
мікрохвильову піч вартістю 600 грн.,
морозильну камеру вартістю 2500 грн.,
блендер вартістю 300 грн., кухонні меблі
вартістю 2000 грн., два столи загальною
вартістю 500 грн., дві тумбочки загальною
вартістю 600 грн., корову вартістю 6000
грн., кінь, підводу та сани загальною
вартістю 13000 грн., мотокосілку вартістю
1000 грн., громаділку вартістю 1000 грн.,
станок свердлильний вартістю 1000 грн.,
станок для заточки ланцюга вартістю 250
грн., станок для заточки свердл
вартістю 200 грн., зварювальний апарат
вартістю 1000 грн., електрорубанок
вартістю 300 грн., компресор вартістю 2000
грн., дві «електроболгарки» загальною
вартістю 500 грн., дві бензопилки
загальною вартістю 5000 грн.,
електродріль вартістю 500 грн.,
будівельний фен вартістю 250 грн.,
мотокосу вартістю 2000 грн., мотоблок
вартістю 8000 грн., косілку вартістю 2000
грн., пилку циркулярну вартістю 1500 грн.,
дошки,шифер загальною вартістю 1500 грн.,
сіно та дрова загальною вартістю 4000
грн., одну тонну металобрухту загальною
вартістю 1000 грн.., нажите саме під час
шлюбу з відповідачем.

Пленум Вреховного Суду України в
пункті 24 своєї постанови №11 від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» зазначив, що не належить до
спільної сумісної власності майно
одного з подружжя, набуте особою до
шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі
договору дарування або в порядку
спадкування; набуте за час шлюбу, але за
кошти, які належали одному з подружжя
особисто; речі індивідуального
користування, в тому числі коштовності,
навіть якщо вони були придбані за
рахунок спільних коштів подружжя;
кошти, одержані як відшкодування за
втрату (пошкодження) речі, що належала
особі, а також як відшкодування
завданої їй моральної шкоди; страхові
суми, одержані за обов»язковим або
добровільним особистим страхуванням,
якщо страхові внески сплачувалися за
рахунок коштів, що були особистою
власністю кожного з них.

В судовому засіданні ні відповідач
(позивча) ОСОБА_3, ні третя особа -
ОСОБА_5, не надали доказів того, що
спірне майно: кінь корова, пилка
бензомоторна «Мотор Січ 270», мотокоса
«Атлант» та мотоблок «Зубр» були
подаровані одному з подружжя - ОСОБА_3.
Як убачається з досліджених матеріалів
справи та показань свідків, зазначене
майно було передане подружжю ОСОБА_5
для використання у веденні домашнього
господарства, без умови повернення в
майбутньому. Також відповідачем
(позивачем) ОСОБА_3 не надано доказів
того який розмір витрат ним допущено
при ремонті будинку, літньої кухні,
будівництві сіновалу та сараю.

З огляду на викладене, відповідачеві
(позивачеві) ОСОБА_3 і третій особі -
ОСОБА_5 в задоволенні їх позовних вимог
повинно бути відмовлено.

Визначаючи розмір часток майна
дружини та чоловіка при поділі майна,
що є об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя, суд виходив з того,
що згідно частини третьої статті 70 СК
України за рішенням суду частка майна
дружини, чоловіка може бути збільшена,
якщо з нею, ним проживають діти, також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку ті лікування.

В цьому контексті, суд вважає за
необхідне виділити у власність
позивача (відповідача) більшу частку, з
урахуванням того, що з нею проживають
неповнолітні діти, а аліменти,
визначені судом, відповідачем
(позивачем) ОСОБА_3 не сплачуються (
довідка №03-2097 від 18 квітня 2013 року
відділу ДВС Кодимського районного
управління юстиції).

З огляду на викладене суд прийшов до
такого: виділити у власність позивача
(відповідача) ОСОБА_1: автомобіль марки
ВАЗ-21154 вартістю 50000 грн., причіп до
автомобіля вартістю 3000 грн., хлібопічку
вартістю 1300 грн., ліжко вартістю 1200 грн.,
пральну машину вартістю 300 грн.,
електричну духовку вартістю 200 грн.,
холодильник вартістю 1500 грн., пилосос
вартістю 800 грн., кухонний комбайн
вартістю 1000 грн., електрогриль вартістю
400 грн., мікрохвильову піч вартістю 600
грн., морозильну камеру вартістю 2500
грн., блендер вартістю 300 грн., кухонні
меблі вартістю 2000 грн., два столи
загальною вартістю 500 грн., дві тумбочки
загальною вартістю 600 грн., корову
вартістю 6000 грн., а всього майна на суму
72200 (сімдесят дві тисячі двісті) грн.,
виділити у власність відповідача
(позивача) ОСОБА_3: коня, підводу та сани
зазагьною вартістю 13000 грн.,
мотокосілку вартістю 1000 грн.,
громаділку вартістю 1000 грн., станок
свердлильний вартістю 1000 грн., станок
для заточки ланцюга вартістю 250 грн.,
станок для заточки свердл вартістю 200
грн., зварювальний апарат вартістю 1000
грн., електрорубанок вартістю 300 грн.,
компресор вартістю 2000 грн., дві
«електроболгарки» загальною вартістю
500 грн., дві бензопилки загальною
вартістю 5000 грн., електродріль вартістю
500 грн., будівельний фен вартістю 250 грн.,
мотокосу вартістю 2000 грн., мотоблок
вартістю 8000 грн., косілку вартістю 2000
грн., пилку циркулярну вартістю 1500 грн.,
дошки,шифер загальною вартістю 1500 грн.,
сіно та дрова загальною вартістю 4000
грн., одну тонну металобрухту загальною
вартістю 1000 грн., а всього майна на суму
46000 (сорок шість тисяч) грн..

Що стосується вимоги позивача
(відповідача) ОСОБА_1 зобов»язати
сплатити відповідача (позивача) всі
судові витрати, то в цій частині ці
вимоги задоволеними бути не можуть, як
необгрунтовані.

На підставі ст.ст. 74, 60,69, 70 ч.3 СК
України, керуючись ст.ст. 10,60, 213,215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И
В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя задовольнити
частково.

Виділити у власність ОСОБА_1:
автомобіль марки ВАЗ-21154 вартістю 50000
грн., причіп до автомобіля вартістю 3000
грн., хлібопічку вартістю 1300 грн., ліжко
вартістю 1200 грн., пральну машину
вартістю 300 грн., електричну духовку
вартістю 200 грн., холодильник вартістю
1500 грн., пилосос вартістю 800 грн.,
кухонний комбайн вартістю 1000 грн.,
електрогриль вартістю 400 грн.,
мікрохвильову піч вартістю 600 грн.,
морозильну камеру вартістю 2500 грн.,
блендер вартістю 300 грн., кухонні меблі
вартістю 2000 грн., два столи загальною
вартістю 500 грн., дві тумбочки загальною
вартістю 600 грн., корову вартістю 6000
грн., а всього майна на суму 72200
(сімдесят дві тисячі двісті) грн..

Виділити ОСОБА_3: коня, підводу та сани
зазагьною вартістю 13000 грн.,
мотокосілку вартістю 1000 грн.,
громаділку вартістю 1000 грн., станок
свердлильний вартістю 1000 грн., станок
для заточки ланцюга вартістю 250 грн.,
станок для заточки свердл вартістю 200
грн., зварювальний апарат вартістю 1000
грн., електрорубанок вартістю 300 грн.,
компресор вартістю 2000 грн., дві
«електроболгарки» загальною вартістю
500 грн., дві бензопилки загальною
вартістю 5000 грн., електродріль вартістю
500 грн., будівельний фен вартістю 250 грн.,
мотокосу вартістю 2000 грн., мотоблок
вартістю 8000 грн., косілку вартістю 2000
грн., пилку циркулярну вартістю 1500 грн.,
дошки,шифер загальною вартістю 1500 грн.,
сіно та дрова загальною вартістю 4000
грн., одну тонну металобрухту загальною
вартістю 1000 грн., а всього майна на суму
46000 (сорок шість тисяч) грн..

В решті позову ОСОБА_1 відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про поділ спільного майна подружжя
відмовити в повному обсязі.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_16
про витребування майна з чужого
незаконного володіння відмовити в
повнмоу обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір розміром 722 (сімсот
двадцять дві) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір розміром 460 (чотириста
шістдесят) грн..

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Одеської області через Кодимський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
А.І. ГУРА