АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5212/2014
Головуючий у 1-ій інстанції -
Доповідач - Музичко С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

у складі головуючого - судді
Музичко С.Г.,

суддів: Кравець В.А.,
Семенюк Т.А.

при секретарі Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 27 січня 2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання права власності за
набувальною давністю,

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 27 січня 2014 року
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2
до ДПІ у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання права власності за
набувальною давністю.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу
в якій просить оскаржуване рішення
скасувати і ухвалити нове про визнання
за ним права власності на об'єкт
нерухомого майна за набувальною
давністю. Зазначає, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим, судом
порушено норми матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 просили
задовольнити апеляційну скаргу в
повному обсязі. Представник
відповідача Глушковська А.О. просила
відхилити апеляційну скаргу, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
відсутності підстав для задоволення
вимог позивача щодо визнання права
власності на квартиру в порядку
набувальної давності, визначеному у ст.
344 ЦК України, оскільки відсутні
обов'язкові ознаки добросовісності
заволодіння спірною квартирою.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційних скарг та
заявлених в суді першої інстанції
вимог, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років, набуває право власності
на це майно (набувальна давність), якщо
інше не встановлено цим Кодексом. Право
власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації.

Умовою набуття права власності на
житло за набувальною давністю є
добросовісне заволодіння майном на
законних підставах. Цій умові
відповідають випадки, коли володілець
не знав і не міг знати про те, що володіє
чужим житлом, не знав про обставини, у
зв'язку з якими виникло володіння чужим
майном і які не залишали сумніву в
правомірності набуття майна.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до рішення загальних зборів
членів житлово-будівельного
кооперативу «Восток» № 040 від 19.02.2001
року ОСОБА_4 разом із сім'єю було надано
право на зайняття АДРЕСА_1 як членові
кооперативу.

20.02.2001 року між ЖБК «Восток» та ОСОБА_4
укладено договір найму спірного
житлового приміщення у безстрокове
користування. (а.с.6)

З матеріалів справи вбачається, а саме
з копій квитанцій про сплату за
житлово-комунальні послуги за надані
послуги сплачувала ОСОБА_4.(а.с.22,24)

17.08.1994 року укладено договір міни між
компанією «Дайленко трейдінг лімітед»
та ОСОБА_6, за яким останній набув права
власності на спірну кватриту.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 22.05.2003 року, посвідченим
державним нотаріусом Третьої
Київської державної нотаріальної
контори Мітрохіною В.Є. після смерті
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право на
спадкове майно перейшло до держави в
особі державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва.(а.с.19)

Наявність таких умов як відкритість і
безперервність володіння, про що
наголошується в апеляційній скарзі, не
вміщує обсяг всіх необхідних умов для
визнання права власності на квартиру,
оскільки ОСОБА_4 знала про те, що
володіє чужим майном, про що свідчить
лист від Шевченківської районної
державної адміністрації м.Києва, де їй
було повідомлено, що квартира після
смерті власника ОСОБА_6 є спадщиною
держави.(.а.с.8)

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить до висновку, що суд першої
інстанції повно та всебічно з'ясував
обставини, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні та наявними в матеріалах
справи доказами, і, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, ухвалив
законне і обґрунтоване рішення.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та на їх
правильність не впливають.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає вимогам закону, суд повно і
об'єктивно з'ясував дійсні обставини
справи, перевірив доводи і заперечення
сторін зібраними у справі доказами,
яким дав належну правову оцінку і
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі, не
вбачається.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 27 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді