Справа № 144/1539/13-ц Провадження №
22-ц/772/1365/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Задорожна Л. І.Категорія:
30Доповідач: Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,суддів:Вавшка
В.С., Колоса С.С.,при
секретаріПантелеймоновій А.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на
ухвалу Теплицького районного суду
Вінницької області від 14 лютого 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_7,
ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення
моральної та матеріальної шкоди,
заподіяної в результаті дорожньо -
транспортної пригоди,

у с т а н о в и л
а :

у серпні 2013 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8
звернулися в суду з вказаним позовом
до ОСОБА_6

14 лютого 2014 року позивачі подали
заяву про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно, яке
належить відповідачу, а саме:
автомобіль «ДЕУ НУБІРА», державний
номерний знак НОМЕР_2, квартиру АДРЕСА_1,
житловий будинок по вул. Л. Українки, 8 в
с. Веселівка, Теплицького району а
також інше нерухоме майно, яке належить
ОСОБА_6

Ухвалою Теплицького районного суду
Вінницької області від 14 лютого 2014 року
вказану заяву задоволено. Накладено
арешт на автомобіль «ДЕУ НУБІРА»,
державний номерний знак НОМЕР_1,
квартиру АДРЕСА_1, житловий будинок по
АДРЕСА_2, інше нерухоме майно, яке
належить ОСОБА_6

У апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить ухвалу
скасувати і постановити нову, якою
відмовити у задоволенні заяви про
забезпечення позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволеною виходячи із
наступного.

Відповідно до положення пункту 1
частини 1 статті 312 ЦПК України
апеляційний суд, розглянувши скаргу
на ухвалу суду першої інстанції,
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відповідно до пункту 2 частини 1 цієї
статті цього Кодексу підставою для
зміни чи скасування ухвали суду першої
інстанції з постановленням ухвали з
цього питання є зокрема порушення
судом першої інстанції при вирішенні
цього питання норм процесуального
права.

Судом першої інстанції порушені норми
процесуального права при вирішенні
цього питання, що відповідно призвело
до неправильного його вирішення.

Так, відповідно до положення пункту 1
частини 1 статті 152 ЦПК України позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Зміст вказаної норми процесуального
права передбачає можливість
накладення арешту на майно або
грошові кошти виключно які належать
відповідачу. Отже, Цивільний
процесуальний кодекс України при
вирішенні питання про забезпечення
позову та обрання забезпечення позову
у виді накладення арешту на майно не
передбачає можливості накладення
арешту на майно належне третім особам,
або іншого обмеження їх права щодо
власного майна.

Відповідно до роз'яснення даного у
пункті 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України №9 від 22 грудня 2006 року
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам. У пункті 10 вказаної
постанови роз'яснено, що заходи
забезпечення позову мають тимчасовий
характер і діють до виконання рішення
суду, яким закінчується розгляд справи
по суті.

Суд на вказане уваги не звернув та
допустив порушення норм
процесуального права при вирішенні
цього питання.

Надані суду позивачем докази та зміст
заяви про забезпечення позову не
давали правових підстав суду вважати,
що майно, на яке суд наклав арешт, а саме
: автомобіль «ДЕУ НУБІРА», державний
номерний знак НОМЕР_1; квартира АДРЕСА_1;
житловий будинок по АДРЕСА_2, є майном,
яке належить на праві приватної
власності відповідачу. Матеріали які
надійшли до апеляційного суду з
оскаржуваною ухвалою не містять
правовстановлюючих документів на
підтвердження цього права
відповідача.

Виходячи із цього суд у забезпечення
позову не міг накладати арешт на
вказане майно.

Разом із тим, вирішуючи це питання за
встановлених обставин, суд частково
правильно по суті забезпечив позов в
частині де, крім зазначеного в
оскаржувані ухвалі індивідуально
визначеного майна, вказав про
накладення арешту на нерухоме майно,
яке зареєстроване на ОСОБА_6

Проте, накладаючи арешт на нерухоме
майно, яке зареєстроване на ОСОБА_6,
виходячи із наведених вище норм
процесуального права та роз'яснень
Верховного суду України, суд
зобов'язаний був вказати про
накладення арешту в межах ціни позову,
яка згідно із оцінкою зазначеною у
позові становить 118 984 грн. 76 коп., а
також зазначити про накладення арешту
у межах ціни позову на все належне
відповідачу майно, а не тільки на
нерухоме майно.

Ураховуючи зазначене ухвалу суду слід
скасувати в частині накладення арешту
на автомобіль «ДЕУ НУБІРА», державний
номерний знак НОМЕР_1, квартиру АДРЕСА_1,
житловий будинок по АДРЕСА_2, право
власності на які відповідача ОСОБА_6 не
підтверджено належними та допустимими
доказами.

У решті оскаржувану ухвалу, а саме в
частині накладення арешту на інше
нерухоме майно, яке зареєстровано на
ім'я ОСОБА_6, слід змінити та зазначити в
цій частині про накладення арешту на
майно яке належить ОСОБА_6 на праві
приватної власності та зазначити, що
арешт накладається в межах ціни позову
яка визначена у розмірі 118 984 грн. 76
коп.

Отже апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню. Оскаржувана
ухвала підлягає скасуванню в частині
накладення арешту на індивідуально
визначене рухоме та нерухоме майно, як
накладене без дотримання вимог закону.
Решта ухвали підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Скасувати ухвалу Теплицького
районного суду Вінницької області від
14 лютого 2014 року про забезпечення
позову в частині накладення арешту на
автомобіль «ДЕУ НУБІРА», державний
номерний знак НОМЕР_1, квартиру АДРЕСА_1,
житловий будинок по АДРЕСА_2.

Ухвалу в частині накладення
арешту на інше нерухоме майно, яке
зареєстровано на ім'я ОСОБА_6 - змінити,
наклавши арешт на майно яке належить
ОСОБА_6 на праві приватної власності в
межах ціни позову у розмірі 118 984 грн. 76
коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді: /підпис/ В.А.
Іващук

/підпис/
В.С. Вавшко

/підпис/
С.С. Колос

Згідно з оригіналом

Суддя
В.А. Іващук