АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/2391/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1163/14
Головуючий у 1-й інстанції Коновод О. В.
Доповідач Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Бутенко С.Б., Бондаревської С.М.

при секретарі Цилюрик М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
представника ОСОБА_2, на рішення
Хорольського районного суду
Полтавської області від 20 лютого 2014
року по справі за позовом прокурора
Хорольського району до Хорольської
районної державної адміністрації
Полтавської області, ОСОБА_2; за участю
третьої особи Відділу Держземагенства
у Хорольському районі про визнання
недійсними розпоряджень голови
Хорольської районної адміністрації,
визнання недійсними договорів оренди
земельних ділянок.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року Прокурор
Хорольського району звернувся до
Хорольського районного суду
Полтавської області із вказаним
позовом, просив ухвалити рішення, яким
визнати недійсними розпорядження
голови Хорольської РДА №368 від 09
листопада 2012 року і №381 від 22 листопада
2012 року, договори оренди земельних
ділянок №НОМЕР_1 і №НОМЕР_2 від 22
листопада 2012 року, укладені з ОСОБА_2,
зобов'язати останнього повернути
орендовані землі до земель запасу
Вишняківської сільської ради.

В обґрунтування заявлених вимог
прокурор посилався на те, що
оскаржувані розпорядження голови
Хорольської РДА, ухвалені всупереч
вимогам ст..123 ЗК України, відповідно
укладені договори оренди земельних
ділянок є недійсними з підстав
порушення встановленого законом
порядку надання земельних ділянок в
оренду.

Рішенням Хорольського районного суду
Полтавської області від 20 лютого 2014
року позов задоволено у повному обсязі:

визнано недійсним розпорядження № 368
від 09.11.2012 року Хорольської районної
державної адміністрації «Про надання
земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення
фермерського господарства»;

визнано недійсним
розпорядження № 381 від 22.11.2012 року
Хорольської райдержадміністрації «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
користування земельною ділянкою та
надання її в оренду ОСОБА_2»;

визнано недійсним договір оренди
№ НОМЕР_1 від 22.11.2012 року земельної
ділянки, площею 17,9004 га та вартістю 453642,5
грн., що знаходиться на території
Вишняківської сільської ради
Хорольського району Полтавської
області, укладений між Хорольською
районною державною адміністрацією та
ОСОБА_2, який зареєстровано у відділі
Держземагентства в Хорольському
районі 07.12.2012 року за № 06250;

визнано недійсним договір оренди
№ НОМЕР_2 від 22.11.2012 року земельної
ділянки площею 5,0001 га та вартістю 16905,34
грн., що знаходиться на території
Вишняківської сільської ради
Хорольського району Полтавської
області, укладений між Хорольською
районною державною адміністрацією та
ОСОБА_2, який зареєстровано у відділі
Держземагентства в Хорольському
районі 07.12.2012 року №06251;

зобов'язано ОСОБА_2 повернути до
земель запасу Вишняківської сільської
ради Хорольського району земельні
ділянки, розташовані на території
Вишняківської сільської ради площею
17,9004 га вартістю 453642,5 грн., кадастровий
номер 000290005 та площею 5,0001 га,
вартістю 16905,34 грн. кадастровий номер
000300192.

Вважаючи рішення
Хорольського районного суду
Полтавської області незаконним,
ОСОБА_1, представник ОСОБА_2, подала
апеляційну скаргу, посилаючись на
порушення судом норм процесуального і
матеріального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати,
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначено, що
даний спір не підлягає розгляду за
правилами цивільного судочинства; суд
першої інстанції при розгляді справи
неправильно застосував ст.123
Земельного кодексу України, ст. 50 ЗУ "
Про землеустрій". Окрім того, прокурор
не може бути належним позивачем у цій
справі.

Колегія суддів, вислухавши пояснення
осіб, які приймають участь в розгляді
справи, перевіривши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК
України апеляційний суд за наслідками
розгляду апеляційної скарги має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги та залишення без
змін рішення суду, якщо визнає, що суд
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
розпорядженням голови Хорольської РДА
№368 від 09 листопада 2012 року надано
ОСОБА_2 земельну ділянку із земель
запасу Вишняківської сільської ради
площею 23 га. для ведення фермерського
господарства; дозволено ОСОБА_2
виготовити технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право користування
земельною ділянкою.

Розпорядженням голови Хорольської РДА
№381 від 22 листопада 2012 року
затверджена технічна документація із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право користування
земельною ділянкою ОСОБА_2 для ведення
фермерського господарства; передано в
оренду ОСОБА_2 земельну ділянку площею
22,9005 га. строком на десять років.

22 листопада між Хорольською РДА і
ОСОБА_2 укладені два договори оренди
№НОМЕР_1 і №НОМЕР_2 земельних ділянок
площею 17,9004 га. (кадастровий номер
000290005) і площею 5,0001 га.
(кадастровий номер 000300192), які
розташовані на території
Вишняківської сільської ради
Хорольського району Полтавської
області.

Встановивши наведені фактичні
обставини, суд першої інстанції з
дотриманням вимог процесуального
закону дійшов правильного висновку про
задоволення позову. При цьому суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що розпорядження про передачу в
оренду земельних ділянок видані з
порушенням вимог ст..123 ЗК України, отже
договори оренди є недійсними, оскільки
укладені з порушенням встановленого
законом порядку.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів знаходить їх
безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст..122, ч.2
ст.134 ЗК України у редакції, що була
чинною на час виникнення спірних
правовідносин, землі для
сільськогосподарських потреб, зокрема
для ведення фермерського господарства,
виділяються уповноваженими органами
влади у порядку, встановленому ст..123 ЗК
України.

Наведеною нормою закону, у
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин, передбачалося,
що надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: зміни цільового
призначення земельних ділянок
відповідно до закону або надання у
користування земельних ділянок, межі
яких не встановлені в натурі (на
місцевості).

Надання у користування
земельної ділянки, межі якої
встановлені в натурі (на місцевості),
без зміни її цільового призначення
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою.

Таким чином, виготовлення
технічної документації із
землеустрою щодо складання документа,
що посвідчує право користування
земельною ділянкою, вимагалося законом
у разі прийняття рішення про передачу в
оренду вже існуючих (сформованих)
земельних, межі яких встановленні в
натурі.

Як слідує з наявних у справі
документів технічної документації
(а.с.26-50) межі земельних ділянок
визначені 21 листопада 2012 року, а
кадастрові номери земельних ділянок
визначені 10 грудня 2012 року, отже за
станом на час видачі розпорядження №368
від 09 листопада 2012 року не існувало
конкретних земельних ділянок з
визначеними межами, а тому відповідно
до ч.3 ст.123 ЗК України Хорольська РДА
мала вирішити питання щодо надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо

відведення земельної ділянки.

Зі змісту оспорюваних договорів
оренди земельних ділянок (а.с.18 -25)
вбачається, що вони укладені між
органом влади, уповноваженим Державою
на розпорядження землями, і ОСОБА_2,
тобто землі передані в оренду саме
фізичній особі, а не фермерському
господарству. За таких обставин
відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України і
роз'яснень, викладених у пункті 7
Постанови ВССУ №3 від 01 березня 2013 року,
справи про визнання недійсними рішень
про передачу земель у користування та -
недійсними укладених на їх підставі
договорів оренди підвідомчі судам
загальної юрисдикції та розглядаються
в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність у прокурора законних
підстав для звернення до суду з таким
позовом суперечать приписам ст..36-1 ЗУ
«Про прокуратуру», ч.2 ст.45 ЦПК України,
статтям 5,6,9,10 ЗУ «Про державний
контроль за використанням і охороною
земель», Указу Президента України
№459/2011 від 13 квітня 2011 року.

Апеляційна скарга не містить
нових засобів доказування, її доводи не
спростують висновків суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції є законним і
обґрунтованим, підстави для його зміни
чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308,
ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,
представника ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Хорольського районного суду
Полтавської області від 20 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.А.Лобов

Судді:
С.Б.Бутенко

С.М. Бондаревська

З оригіналом згідно

Суддя
О.А.Лобов