Справа № 754/666/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

05.03.2014 року Деснянський районний суд
міста Києва у складі:

головуючого - судді
Колегаєвої С.В.

при секретарі-
Буцко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
суми матеріального збитку в розмірі 18
390 грн. 24 коп., посилаючись на те, що
відповідно до договору купівлі -
продажу №2666/01/09 від 16 січня 2009 року,
Акту прийому - передачі від 20.01.2009 року
та свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2 він є
власником автомобіля «Тойота Авенсіс»
Сєдан Елегант, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1. У 2010 році
позивач передав відповідачу у
користування автомобіль, ключі та
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу. Влітку 2012 року
позивач повідомив відповідача про
наміри повернути належний йому
автомобіль, на що відповідач
відмовився. У зв'язку з чим, рішенням
Деснянського районного суду м. Києва
від 01.04.2013 року позивачу ОСОБА_1 було
усунуто перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
автомобілем «Тойота Авенсіс» Сєдан
Елегант, 2008 року випуску, який на праві
власності належить ОСОБА_1, на підставі
договору купівлі - продажу від 16.01.2009
року зареєстрованого НОМЕР_2 та
зобов'язано ОСОБА_2 повернути вказаний
автомобіль ОСОБА_1, разом з ключами від
цього автомобіля, та свідоцтво про його
реєстрацію. Позивач зазначив, що у
вересні 2013 року він виявив належний
йому автомобіль в гаражі, який належить
його сестрі та відповідачу на праві
спільної сумісної власності подружжя.
За перевезення евакуатором автомобіля
з гаражного боксу до станції ТО, заміни
замків автомобіля та проведення
відновлювальних робіт позивач зазнав
матеріальних збитків на суму 18 390 грн. 24
коп., які він і просить стягнути з
відповідача на його користь. Крім того,
позивач зазначає, що неправомірними
діями відповідача йому також завдано і
моральну шкоду, яку позивач оцінює в
сумі 30 000 грн., яку також просить
стягнути з відповідача на його користь.

В судовому засіданні позивач
заявлений позов підтримав, просив суд
про його задоволення в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов не визнав та
пояснив, що правом користування
автомобілем володів не тільки
відповідач ОСОБА_2, а і його дружина
ОСОБА_3, а отже позивач не може
стверджувати, що автомобіль зазнав
певних пошкоджень саме у зв'язку з
використанням автомобіля тільки
відповідачем, а не ОСОБА_3 також. Крім
того, зазначив, що позивач не надав
жодних доказів того, що відповідач
взагалі використовував даний
автомобіль, у зв'язку з чим просив в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Суд, вислухавши в судовому засіданні
пояснення сторін у справі, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
встановив наступне.

Згідно договору купівлі - продажу
№2666/01/09 від 16 січня 2009 року, Акту
прийому - передачі від 20.01.2009 року та
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2 позивач
ОСОБА_1 є власником автомобіля «Тойота
Авенсіс» Сєдан Елегант, 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

При постановці автомобіля на
облік у ВРЕВ - 7 УДАІ в м. Києві позивач
надав право керування вказаним
автомобілем своїй сестрі ОСОБА_3 та її
чоловіку - відповідачу по справі -
ОСОБА_2

Дане підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами та
сторонами по справі не оспорюється.

У 2010 році позивач передав
відповідачу у користування автомобіль,
ключі та свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу. Влітку 2012 року
позивач повідомив відповідача про
наміри повернути належний йому
автомобіль, на що відповідач
відмовився це зробити.

Намагаючись повернути належний
позивачу автомобіль, останній за
захистом своїх майнових прав звернувся
із позовом до суду до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні та
розпорядженням майном.

Рішенням Деснянського районного
суду м. Києва від 01.04.2013 року, залишеним
без змін Ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 20.06.2013 року позивачу ОСОБА_1
було усунуто перешкоди у здійсненні
права користування та розпорядження
автомобілем «Тойота Авенсіс» Сєдан
Елегант, 2008 року випуску, який на праві
власності належить ОСОБА_1, на підставі
договору купівлі - продажу від 16.01.2009
року зареєстрованого НОМЕР_2 та
зобов'язано ОСОБА_2 повернути вказаний
автомобіль ОСОБА_1, разом з ключами від
цього автомобіля, та свідоцтво про його
реєстрацію.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що у вересні
2013 року він виявив належний йому
автомобіль в гаражі, який належить його
сестрі та відповідачу на праві
спільної сумісної власності подружжя.
За перевезення евакуатором автомобіля
з гаражного боксу до станції ТО, заміни
замків автомобіля та проведення
відновлювальних робіт позивач зазнав
матеріальних збитків на суму 18 390 грн. 24
коп., які він і просить стягнути з
відповідача ОСОБА_2

Проте, суд з такими висновками
позивача, щодо стягнення коштів за
перевезення евакуатором автомобіля з
гаражного боксу до станції ТО, заміни
замків автомобіля та проведення
відновлювальних робіт, саме з
відповідача ОСОБА_2 погодитись не може
з наступних підстав.

Зокрема, на підтвердження своїх вимог
позивачем надано Технічний висновок,
складений ТОВ «Автомобільна компанія
«Терра», рахунок на оплату № 1845 від 16
вересня 2013 року на суму 17 785 грн. 11 коп.,
складений ТОВ «Автомобільна компанія
«Терра», Акт надання послуг №2314 від 16
вересня 2013 року на суму 17 785 грн. 11 коп.,
складений ТОВ «Автомобільна компанія
«Терра», та квитанції до прибуткових
касових ордерів.

Дані Технічний висновок, рахунок на
оплату № 1845 від 16 вересня 2013 року на
суму 17 785 грн. 11 коп., Акт надання послуг
№2314 від 16 вересня 2013 року на суму 17 785
грн. 11 коп., складені ТОВ «Автомобільна
компанія «Терра», та квитанції до
прибуткових касових ордерів суд не
приймає як належний доказ того, що саме
з вини відповідача ОСОБА_2 вийшов з ладу
належний позивачу автомобіль «Тойота
Авенсіс» Сєдан Елегант, 2008 року
випуску.

Правових підстав та доказів того, що
відповідачем ОСОБА_2 було пошкоджено
належний позивачу автомобіль,
позивачем суду не надано.

Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.
60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
позовних вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Тобто, сторони мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Проте, позивачем суду не було
надано доказів того, що матеріальні
збитки, понесені ним за ремонт
автомобіля на суму 18 390 грн. 24 коп.,
заподіяні були саме з вини відповідача
ОСОБА_2

Отже, у зв'язку з тим, що факт того,
що відповідач ОСОБА_2 пошкодив належний
позивачу ОСОБА_1 автомобіль «Тойота
Авенсіс» Сєдан Елегант, 2008 року
випуску, за відновлювальний ремонт
якого останній поніс матеріальні
збитки на загальну суму 18 390 грн. 24 коп.,
позивачем не був доведений в судовому
засіданні, суд приходить до висновку,
що позов ОСОБА_1 задоволенню не
підлягає.

А відтак і відсутні підстави для
задоволення позову позивача щодо
стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його
користь моральної шкоди, яку позивач
оцінює в розмірі 30 000 грн.

Оскільки, в задоволенні позову
позивачу ОСОБА_1 відмовляється, то
відповідно до вимог ст.88 ЦПК України,
понесені ним по справі судові витрати у
вигляді судового збору на суму 543 грн. 60
коп. іншою стороною йому не
відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 15, 30, 56, 60, 61, 79, 84, 88, 212-215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя