Справа №531/1985/13-ц р.
Провадження №2/531/9/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 березня 2014 року
м.
Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - судді
Попова М.С.,

за участю секретаря -
Шаршонь Т.М.,

позивачки -
ОСОБА_1,

представника позивачки -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Карлівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
відділу ДВС Карлівського РУЮ, ВАТ
"Ланнівський цукровий завод", ОСОБА_4,
про визнання права власності на майно
та виключення майна з акту опису, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3, відділу ДВС Карлівського РУЮ,
ВАТ "Ланнівський цукровий завод",
ОСОБА_4, про визнання права власності на
майно та виключення майна з акту опису.

У позовній заяві зазначає, що з
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. позивач перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 У шлюбі
за спільні кошти вони побудували у
серпні 1990 р. садибний будинок в
АДРЕСА_1, який зареєстрували на
чоловіка. Позивач вважає, що будинок є
їхньою спільною сумісною власністю і
вона має право на ? його частину. 01.10.2013
р. при виконанні виконавчого документа
про стягнення з ОСОБА_3 боргу на
користь ОСОБА_4, було накладено арешт
на вищевказаний будинок. Даний факт
чоловік приховував від позивачки, про
це вона дізналася лиш під час опису та
арешту майна, що проводилось
виконавчою службою. Позивачка вважає
опис і арешт будинку незаконними.
Оскільки будинок є об*єктом спільної
сумісної власності. Своїми діями
виконавча служба позбавила позивачку
можливості вільно володіти,
користуватися та розпоряджатися
будинком, що і змусило її звертатися до
суду .

Позивач та її представник в судовому
засіданні повністю підтримали позовні
вимоги та просили суд їх задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з*явився, але надав суду письмову
заяву в якій просить справу розглядати
без його участі, позов визнає та не
заперечує проти його задоволення.

Представник відповідача ПП
«Ланнівський цукровий завод»
Санжарівський В.М. в судове засідання
не з'явився, але надійшла заява про
розгляд справи без їхньої участі,
позовні вимоги позивача визнає в
частині визначення ? частини будинку що
є спільною сумісною власністю, а
відносно задоволення іншої частини
позовних вимог заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник
в судове засідання не з*явилися,
причини неявки суду не повідомили,
раніше на одному з попередніх судових
засідань ними повідомлялося, що не
мають заперечень відносно визнання за
позивачем ? частини будинку, а мають
заперечення проти виключення майна з
акту опису й арешту.

Представник відповідача відділу ДВС
Карлівського РУЮ в судове засідання не
з*явився, причини неявки суду не відомі,
але на одному з попередніх судових
засідань представник Пустогородська
А.В. повністю заперечувала проти
задоволення позовних вимог, позов не
визнавала.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
її представника, вивчивши і дослідивши
матеріали справи, повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов обґрунтований і
підлягає повному задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 СК України , майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.70 СК України визначено, що
у разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Як передбачено ст.63 СК України, дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

За зобов'язаннями одного з подружжя
стягнення може бути накладено лише на
його особисте майно і на частку у праві
спільної сумісної власності подружжя,
яка виділена йому в натурі, що
передбачено ч.1 ст. 73 СК України.

Стаття 52 ЗУ «Про виконавче
провадження» зазначає, що звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. А у ч.5 даної статті йдеться
про те, що у разі відсутності у
боржника коштів та інших цінностей,
достатніх для задоволення вимог
стягувача, стягнення звертається також
на належне боржнику інше майно, за
винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення.

У ч.1 ст.60 ЗУ «Про виконавче
провадження» йдеться про те, що особа,
яка вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму ВСУ
№6 від 27.08.1976 р., за правилами,
встановленими для розгляду позовів про
виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що грунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним.

П.2 постанови ПВСУ №20 від 22.12.1995 р.
«Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» зазначає, що судовий захист
права приватної власності громадян
здійснюється шляхом розгляду справ,
зокрема, за позовами про виключення
майна з опису.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

З свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ( а.с.5)
вбачається , що позивач ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. зареєструвала шлюб з
відповідачем ОСОБА_3

З дублікату Свідоцтва про право
власності на жилий будинок від 06.08.1990
р. що виданий виконкомом Ланнівської
сільради від 14.03.2003 р. №33, взамін
втраченого свідоцтва про право
власності від 06.08.1990 р. ( а.с.38)
вбачається, що ОСОБА_3 на праві
приватної власності належить
житловий будинок з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1.

На запит суду головою Ланнівської
сільради було надано відповідь
вих.02-29/111 від 11.02.2014 р. ( а.с.87) у якій
зазначено, що згідно
земельно-кадастрової книги
Ланнівської сільради за ОСОБА_3
значиться земельна ділянка площею 0,15
га по АДРЕСА_1

З архівного витягу від 10.02.2014 р. №
01-24/В-20 ( а.с.89) вбачається, що Рішенням
виконкому райради народних депутатів
№153 вирішено дозволити ОСОБА_3
дозволено провести будівництво
житлового будинку на земельній
ділянці наділеній дирекцією радгоспу
Ланнівського цукрокомбінату площею 0.15
га в АДРЕСА_2

З довідки Ланнівської сільради
від 31.03.2014 р. ( а.с.96) вбачається , що на
даний час вул. Горького в с.Ланна
відсутня. Згідно по господарської
книги №1 с.Ланна Карлівського району
Полтавської області на 2011-2015 р.р.,
домоволодіння ОСОБА_3 розташоване по
АДРЕСА_1

У постанові про відкриття
виконавчого провадження від 18.09.2013 р. (
а.с.27) боржником зазначено ОСОБА_3 і
постановлено відкрити виконавче
провадження про стягнення з нього
заборгованості на підставі судового
наказу № 16/120 від 06.05.2003 р.
Господарського суду Полтавської
області в розмірі 22854,66 грн.

У матеріалах справи мається
постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
серії АА № 434880 від 19.03.2003 р. ( а.с.28) з якої
вбачається, що накладено арешт на все
майно, що належить ОСОБА_3 і заборонено
здійснювати відчуження будь якого
майна, яке йому належить.

В Акті опису й арешту майна від
01.10.2013 р. ( а.с.14-15) зазначено яке майно
описано і накладено арешт. Зазначено,
що під час опису була присутня дружина
боржника ОСОБА_1

Беручи до уваги вищевикладене, суд
вважає, що даний позов необхідно
задовольнити та визнати за позивачем
право власності на 1/2 частину садибного
житлового будинку, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 Полтавської області і
виключити будинок з акту опису й
арешту.

Керуючись ст.ст. 60,63,70,73 СК України, ст.328
ЦК України, ЗУ «Про виконавче
провадження», постановою Пленуму ВСУ
№6 від 27.08.1976 р., постановою ПВСУ №20 від
22.12.1995 р., ст. ст. 60, 209, 212-215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, право
власності на 1/2 частину садибного
житлового будинку, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 Полтавської області,
та складається з: будинку загальною
площею 109,2 кв. м., літньої кухні площею
23,4 кв. м., сараю площею 24,8 кв. м., гаражу
площею 20,4 кв. м., сараю площею 14,5 кв. м.,
погребу площею 19,3 кв. м., уборної площею
1,6 кв. м., огорожі довжиною 45,8 м.,
колодязю.

Виключити з акту опису й арешту майна
від 01 жовтня 2013 року, складеного
відділом ДВС Карлівського РУЮ
Полтавської області, садибний житловий
будинок, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 Полтавської області, та
складається з: будинку загальною
площею 109,2 кв. м., літньої кухні площею
23,4 кв. м., сараю площею 24,8 кв. м., гаражу
площею 20,4 кв. м., сараю площею 14,5 кв. м.,
погребу площею 19,3 кв. м., уборної площею
1,6 кв. м., огорожі довжиною 45,8 м.,
колодязю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Карлівський районний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії повного тексту рішення.

Суддя