РІШЕННЯ

03.04.2014 р.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Зоренко Т.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

ОСОБА_1,

10009, АДРЕСА_1,

до ОСОБА_2,

АДРЕСА_2,

АДРЕСА_3,

про стягнення аліментів на утримання
спільної неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із зазначеним вище позовом про
стягнення із відповідача аліментів на
утримання спільної неповнолітньої
дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів
заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно,
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня звернення до суду і до
повноліття дитини. В обґрунтування
позовних вимог вказала, що з червня 2013
року з відповідачем спільно не
проживають, не ведуть спільного
господарства та не підтримують
подружніх відносин. Від шлюбу вони
мають спільну доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 На даний час дитина
проживає з позивачем, батько в
утриманні доньки участі не бере,
добровільно допомогу не надає. /а.с. 1/

Відповідно до положень, вказаних у ст. 11
ЦПК України, суд розглядає справи в
межах заявлених особами вимог та на
підставі представлених сторонами
доказів, а ст.ст. 10 і 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини справи, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Відповідач у судове засідання, яке
відбулось 03.04.2014 р. не з'явився, через
канцелярію суду подав заяву, в якій
позовні вимоги визнав частково, просив
розглянути справу без його особистої
участі та надав суду копії квитанцій
про сплату коштів на утримання дитини.
/а.с. 18-19/

Зважаючи на те, що сторони у судове
засідання не прибули, суд вважає за
можливе розглянути дану цивільну
справу за їх відсутності на підставі
наявних у ній доказів, без фіксування
судового процесу звукозаписувальним
пристроєм, згідно положень ст.ст. 158, 169,
197 ЦПК України. /а.с. 20/

Суд, оцінивши докази по справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, вважає
за можливе визнати позов таким, що
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Вивчивши доводи позивача, викладені у
позовній заяві та дослідивши матеріали
справи, судом встановлено наступні
юридичні факти та відповідні їм
правовідносини.

Сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі, який як вбачається зі змісту
копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2
укладено 15.09.2006 р. відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції у
Житомирській області за актовим
записом у книзі реєстрації шлюбів № 1704.
/а.с. 3/

Зі змісту копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_3 вбачається, що
сторони є батьками неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 У книзі реєстрації
народжень 11.07.2007 р. відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції у
Житомирській області зроблено
відповідний актовий запис під № 1747 /а.с.
2/

Виписана 07.05.2013 р. генеральним
директором ДП «Металіст» ВАТ
«Атмашбуд» довідка за № 337 щодо складу
родини свідчить про те, що неповнолітня
спільна донька сторін - ОСОБА_3,
проживає разом із матір'ю - позивачем по
справі. /а.с. 9/

Так, відповідно ст. 27 Конвенції «Про
захист прав дитини» батько (-ки) або
інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення у межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до норм ст. 180 СК
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між батьками. Право на
отримання аліментів на утримання
неповнолітньої дитини має той з
батьків, з ким дитина проживає.

Згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно п. 17 Постанови № 3 Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 р.
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» вирішуючи
питання щодо розміру аліментів, суд
повинен враховувати: стан здоров'я;
матеріальне становище дитини і
платника аліментів; наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно до вимог ст.ст. 1, 2 Конвенції ООН
«Про права дитини» в усіх діях щодо
дітей першочергова увага приділяється
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини. Передбачено, що дитині
забезпечується такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживаються всі
відповідні законодавчі і
адміністративні заходи.

При визначенні розміру аліментів, що
підлягають стягненню із ОСОБА_2, суд
виходить з матеріального стану
відповідача, враховує, що відповідач
фізично здоровий і працездатний, інших
утриманців не має, добровільно надає
матеріальну допомогу на утримання
рідної доньки, тому своїм рішенням
стягує із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання спільної доньки
у розмірі ? частини всіх видів
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

При виконанні даного рішення суду слід
врахувати сплачені відповідачем
грошові кошти за період розгляду
справи.

Крім того, беручи до уваги, що
відповідач протягом розгляду даної
справи судом, добровільно сплачував
аліменти, що підтверджується копіями
квитанцій, рішення суду належить
виконувати із урахуванням сплачених
сум.

Згідно норм ст. 367 ЦПК України, суд
допускає негайне виконання рішення у
межах сплати платежу за один місяць.

Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір у сумі 229,40
грн.

Керуючись ст.ст. 88, 158, 169, 197, 209, 212-215, 367
ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 183 СК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ідентиф. № НОМЕР_1,
уродженця м. Вінниця, аліменти на
користь ОСОБА_1, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_1, на утримання
неповнолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 03.12.2013 р.
і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів в межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2, ідентиф. № НОМЕР_1,
на користь держави судовий збір у сумі
229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.
на наступні реквізити: одержувач -
УДКСУ у місті Житомирі, ідентиф. код
38035726, банк одержувача - ГУДКСУ у
Житомирській області, МФО 811039, р/р №
0003.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через суд першої інстанції
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, особи які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії даного рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
В.О. Корицька