АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/2893/2014
Головуючий у І інстанції - Зарицька Ю.Л.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого судді
Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі
Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 16 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
про розподіл майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 грудня 2013 позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
розподіл майна - задоволено частково.

Поділено майно подружжя, шляхом
виділення у власність:

- ОСОБА_1 наступні речі:

- 1. кухонний комбайн «Комбі Макс
700», вартістю 1060 грн.;

- 2. соковижималку «Браун-600»,
вартістю 371 грн.;

- 3. комплект ножів «Бергофф»,
вартістю 185,50 грн.;

- 4. аксесуар «Бергофф», вартістю 424
грн.;

- 5. набір столовий «Бергофф»,
вартістю 371 грн.;

- 6. кавоварку, вартістю 132,50 грн.;

- 7. чайник заварний «Вінер»,
вартістю 79,50 грн.;

- 8. ухватки кухонні, вартістю 21,20
грн.;

- 9. сервіз кофейний на шість
персон, вартістю 185,50 грн.;

- 10. графин великий скляний,
вартістю 26,50 грн.;

- 11. праску «Браун», вартістю 238
грн.;

- 12. тостер, вартістю 132,50 грн.;

- 13. іграшки новорічні, вартістю
132,50 грн.;

- 14. телефон «Панасонік», вартістю
530 грн.;

- 15. дві картини з залу, вартістю 2332
грн.;

- 16. телевізор «Sharp LC 32GA5E», вартістю
9010 грн.;

- 17. фотокамеру, вартістю 2120 грн.;

- 18. відеокамеру, вартістю 1590 грн.;

- 19. два дивани, вартістю 13643 грн.,

- а всього на суму 32584 грн. 70 коп.

- ОСОБА_3 :

- 1. гарнітур кухонний «Цепелін»,
вартістю 5300 грн.;

- 2. плиту-духовку «Вір пул»,
вартістю 6360 грн.;

- 3. мийка «Граніт», вартістю 1060
грн.;

- 4. холодильник «Вір пул»,
вартістю 3710 грн.;

- 5. стіл кухонний, вартістю 1060 грн.;

- 6. витяжку кухонну «Вір пул»,
вартістю 636 грн.;

- 7. дошку гладильну, вартістю 212
грн.;

- 8. дві кавоварки, вартістю 265 грн.;

- 9. чайник заварний «Вінер»,
вартістю 79,50 грн.;

- 10. сервіз кофейний, вартістю 185,50
грн.;

- 11. терку металеву, вартістю 15,90
грн.;

- 12. дуршлаг металевий, вартістю
37,10 грн.;

- 13. три форми для випічки,
вартістю 79,50 грн.;

- 14. дві сковороди, вартістю 84,80
грн.;

- 15. термос, вартістю 132,50 грн.;

- 16. шафу дерев'яну на п'ять полиць,
вартістю 1060 грн.;

- 17. домофон, вартістю 106 грн.;

- 18. фен «Ровента сілін кер 1700»,
вартістю 212 грн.;

- 19. комп'ютерний стіл, вартістю 795
грн.;

- 20. вазон великий, вартістю 159 грн.;

- 21. електропіаніно, вартістю 530
грн.;

- 22. шведську стінку (для спорту),
вартістю 795 грн.;

- 23. супутникову антену (велику),
вартістю 1590 грн.;

- 24. супутникову антену (малу),
вартістю 1060 грн.;

- 25. шафу двох дверну, вартістю 1060
грн.;

- 26. крісло, вартістю 318 грн.;

- 27. телевізор «Панасоник ТС-21S80R2»,
вартістю 3710 грн.;

- 28. комод, вартістю 636 грн.;

- 29. принтер «Канон ІР 1200»,
вартістю 371 грн.;

- 30. пральну машину «Зануссі»,
вартістю 2650 грн.,

- а всього на суму 35843 грн. 90 коп.

- В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов в частині
визнання зобов»язань солідарними
задовольнити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідача проти
апеляційної скарги заперечив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи і це
було встановлено судом, 29.10.2009 року між
позивачем та відповідачкою було
розірвано шлюб (т. 1 а.с.18).

Судом встановлено, що від шлюбу
сторони мають спільну дитину -
малолітнього сина, який проживає з
відповідачем.

Відповідно ст.60 Сімейного Кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини ( навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу); вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором ( ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу
України).

Майно, що є об'єктом права спільної
часткової власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Якщо
дружина та чоловік не домовилися про
порядок поділу майна, спір може бути
вирішений судом. При цьому суд бере до
уваги інтереси дружини, чоловіка,
дітей та інші обставини, що мають
істотне значення.

Згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12.06.2009 р. № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільно майна подружжя», при вирішенні
спору про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст.
70 Сімейного Кодексу України в окремих
випадках може відступити від засади
рівності часток подружжя, враховуючи
обставини, що мають істотне значення
для справи, а також інтереси
неповнолітніх дітей, непрацездатних
повнолітніх дітей (за умови, що розмір
аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування). Під обставинами, що мають
істотне значення для справи, потрібно
розуміти не тільки випадки, коли один
із подружжя не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки
коли один із подружжя не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку чи доходу
(ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України).

Виходячи з обставин справи та наданих
доказів судом виділено позивачу
наступні речі: кухонний комбайн «Комбі
Макс 700», вартістю 1060 грн.;
соковижималку «Браун-600», вартістю 371
грн.; комплект ножів «Бергофф»,
вартістю 185,50 грн.; аксесуар «Бергофф»,
вартістю 424 грн.; набір столовий
«Бергофф», вартістю 371 грн.; кавоварку,
вартістю 132,50 грн.; чайник заварний
«Вінер», вартістю 79,50 грн.; ухватки
кухонні, вартістю 21,20 грн.; сервіз
кофейний на шість персон, вартістю 185,50
грн.; графин великий скляний, вартістю
26,50 грн.; праску «Браун», вартістю 238
грн.; тостер, вартістю 132,50 грн.; іграшки
новорічні, вартістю 132,50 грн.; телефон
«Панасонік», вартістю 530 грн.; дві
картини з залу, вартістю 2332 грн.;
телевізор «Sharp LC 32GA5E», вартістю 9010 грн.;
фотокамеру, вартістю 2120 грн.;
відеокамеру, вартістю 1590 грн.; два
дивани, вартістю 13643 грн., а всього на
суму 32584 грн. 70 коп.

Відповідачу виділено у власність
наступні речі: гарнітур кухонний
«Цепелін», вартістю 5300 грн.;
плиту-духовку «Вір пул», вартістю 6360
грн.; мийка «Граніт», вартістю 1060 грн.;
холодильник «Вір пул», вартістю 3710 грн.;
стіл кухонний, вартістю 1060 грн.; витяжку
кухонну «Вір пул», вартістю 636 грн.;
дошку гладильну, вартістю 212 грн.; дві
кавоварки, вартістю 265 грн.; чайник
заварний «Вінер», вартістю 79,50 грн.;
сервіз кофейний, вартістю 185,50 грн.;
терку металеву, вартістю 15,90 грн.;
дуршлаг металевий, вартістю 37,10 грн.;
три форми для випічки, вартістю 79,50 грн.;
дві сковороди, вартістю 84,80 грн.; термос,
вартістю 132,50 грн.; шафу дерев'яну на
п'ять полиць, вартістю 1060 грн.; домофон,
вартістю 106 грн.; фен «Ровента сілін кер
1700», вартістю 212 грн.; комп'ютерний стіл,
вартістю 795 грн.; вазон великий,
вартістю 159 грн.; електропіаніно,
вартістю 530 грн.; шведську стінку (для
спорту), вартістю 795 грн.; супутникову
антену (велику), вартістю 1590 грн.;
супутникову антену (малу), вартістю 1060
грн.; шафу двох дверну, вартістю 1060 грн.;
крісло, вартістю 318 грн.; телевізор
«Панасоник ТС-21S80R2», вартістю 3710 грн.;
комод, вартістю 636 грн.; принтер «Канон
ІР 1200», вартістю 371 грн.; пральну машину
«Зануссі», вартістю 2650 грн., а всього на
суму 35843 грн. 90 коп.

Рішення суду в частині поділу майна та
в частині відмови в позовних вимогах
щодо поділу коштів, які знаходяться на
рахунку в ТОВ «Укрпромбанк» та «ОТП
Банк» не оскаржується.

Крім того, позивач просив визнати
боргові зобов'язання перед ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_7
загальною сумою 113313,5 доларів США
солідарними.

Із змісту розписки від 04.02.2008 року
вбачається, що позивач позичив у ОСОБА_4
3 6800 дол. США та зобов'язався повернути
вказані кошти до 09.02.0208 року (т. 1 а.с. 39).
Також за вказаною розпискою,
відповідач зобов'язався 16.02.2008 року
повернути: 6800 дол. США, 650 дол. США та 1000
євро.

Із змісту розписки від 28.04.2008 року
вбачається, що позивач позичив у ОСОБА_5
гроші в сумі 7780 євро та зобов'язався
повернути зазначену суму до 01.01.2009 року
(т. 1 а.с. 162). Також у вказаній сумі
зазначено, що сума позичається для
потреб сімї.

Із змісту розписки від 05.10.07 року
вбачається, що позивач взяв у борг у
ОСОБА_6 70000 дол. США для придбання
інвестної квартири в житловому будинку
«Оазис» за адресою: АДРЕСА_1, для
подальшого її продажу з метою
отримання прибутку, а після її продажу
прибуток ділиться в рівних долях (т. 1
а.с. 41). Також у вказаній розписці
зазначено, що гроші взяті з відома
відповідачки.

Із змісту розписки від 17.12.2003 року
вбачається, що позивач взяв у борг у
ОСОБА_7. 10000 дол. США для розвитку
підприємницької діяльності з відома
відповідачки та зобов'язався повернути
вказані кошти до 01.01.2007 року (т. 1 а.с. 42).

Із змісту розписки від 02.02.2007 року
вбачається, що позивач позичив у ОСОБА_8
10000 євро для придбання офісного
приміщення в м. Києві, в присутності
відповідачки, та зобов'язався
повернути до 02.02.2008 року (т. 1 а.с. 43).

З даних довідки ДПІ у Подільському
районі м. Києва від 30.04.09 року, виданої
на ім'я відповідачки, вбачається, що за
період з 01.10.2004 року по 31.12.2008 року
остання перебувала на спрощеній
системі оподаткування, обліку та
звітності (т. 1 а.с. 25). Також з даної
довідки вбачається, що дохід
відповідачки у період з 01.01.2005 року по
31.12.2005 року становив 50814 грн., у період з
01.01.2006 року по 31.12.2006 року становить 260717
грн., у період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року
становить 316660 грн., у період з 01.01.2008
року по 31.12.2008 року становить 154830 грн.

Відповідно до ст. 541 ЦК України,
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно ч.4 ст.65 СК України договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Тобто, умовами виникнення обов'язків за
договором, укладеним одним з подружжя,
у другого з подружжя є: укладення одним
з подружжя договору в інтересах сім'ї;
факт використання придбаного майна в
інтересах сім'ї; відсутність
заперечень другого з подружжя проти
укладення договору.

Як вбачається з матеріалів справи та
наданих доказів, позивачем не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження того, що позичені ним
кошти були витрачені на потреби та в
інтересах сім'ї. Крім того, у зазначених
розписках відсутня інформація щодо
солідарної відповідальності позивача
та відповідачки. Також відповідач
зазначала про те, що подружжя
отримувало стабільний дохід від
підприємницької діяльності та жодних
потреб у запозиченні коштів в таких
розмірах не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що ні суду
першої інстанції, ні суду апеляційної
інстанції позивач не надав доказів
відповідно до приписів статей 58, 59 ЦПК
України витрачання запозичених коштів
на потреби сім'ї, посилання на ремонт
нежитлового приміщення, розвиток
бізнесу та поїздки за кордон не
підтверджено належними доказами, як і
сам факт необхідності позичати кошти.

Крім цього, в суді апеляційної
інстанції представник позивача
підтвердив, що доказів повернення
позичених коштів сторона позивача не
має.

Крім того, жоден позикодавець не
звертався до позивача або до
відповідачки з позовом про повернення
боргу, що сторони підтвердили в суді.

Доводи апеляції є переказом позовної
заяви, висновків суду не спростовують і
не впливають на правильність
ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307, 308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду
м. Києва від 16 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: