У х в а л а

07 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.

суддів: Журавель В.І.,
Маляренка А.В.,

Іваненко Ю.Г.,
Мартинюка В.І.,

розглянувши заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Танвал»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тимтел» та ОСОБА_3
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 лютого 2014 року в справі за
позовом Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Дніпропетровській області до ОСОБА_4,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Танвал», ОСОБА_5,
ОСОБА_3, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тимтел», третя особа
‒? Товариство з обмеженою
відповідальністю компанія «Міжнародні
ділові проекти» про витребування
майна,

в с т а н о в и л а:

Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області (далі ‒? РВ
ФДМ України по Дніпропетровській
області) звернулося до суду із позовом
(з урахуванням доповнень) до ОСОБА_4,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Танвал» (далі - ТОВ
«Танвал»), ОСОБА_5, ОСОБА_3, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тимтел»
(далі - ТОВ «Тимтел»), третя особа ‒?
товариство з обмеженою
відповідальністю компанія «Міжнародні
ділові проекти» (далі - ТОВ «Міжнародні
ділові проекти») про витребування
майна, посилаючись на те, що 01 серпня 2000
року ТОВ компанія «Міжнародні ділові
проекти» за договором купівлі-продажу
придбало приміщення, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 18
жовтня 2001 року у справі № Д23/73,
залишеною без змін постановами Вищого
господарського суду України від 22
січня 2002 року та від 27 квітня 2011 року,
визнано недійсним зазначений договір
купівлі - продажу, на підставі ст. 49 ЦК
УРСР, як угоду, що укладена з метою
завідомо суперечною інтересам держави
та суспільства, а будівлю інституту
стягнуто па користь держави в особі РВ
ФДМ України Дніпропетровській області.
Однак, незважаючи на наведене, ТОВ
компанія «Міжнародні ділові проекти»
передало у власність ОСОБА_6, за
договорами купівлі-продажу від
26 травня 2005 року, 04 квітня 2006 року, 29
грудня 2010 року, 03 березня 2011 року спірні
приміщення, а ОСОБА_6, в подальшому,
передала зазначені приміщення ТОВ
«Тимтел».

Таким чином, правові підстави набуття
ТОВ компанія «Міжнародні ділові
проекти» права власності на нежитлові
приміщення, а саме: кафе приміщення №№
1,2 розташованих за адресою: АДРЕСА_1
відсутні.

Позивач вважає, що вищезазначені
договори купівлі-продажу, які були
укладені між ТОВ компанія «Міжнародні
ділові проекти» та ОСОБА_4 й
ТОВ «Тимтел» є незаконними, а спірне
майно може бути витребуване у
відповідача, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК
України, оскільки таке майно вибуло з
володіння власника не з його волі іншим
шляхом.

Позивач просив витребувати із
незаконного володіння ТОВ «Танвал»
указане майно з виключенням запису з
реєстру речових прав на нерухоме майно,
на свою користь

Крім того, РВ ФДМ України по
Дніпропетровській області також
звернулося до суду із позовом, згідно
останніх уточнень,

до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ТзОВ «Тимтел»,
вказавши третьою особою ТОВ компанія
«Міжнародні ділові проекти», про
витребування майна, посилаючись на те,
що 01 серпня 2000 року, ТОВ компанія
«Міжнародні ділові проекти» за
договором купівлі-продажу придбало
приміщення, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 18
жовтня 2001 року у справі № Д23/73,
залишеною без змін

постановами Вищого господарського
суду України від 22 січня 2002 року та від
27 квітня 2011 року, визнано недійсним
зазначений договір купівлі-продажу, на
підставі ст. 49 ЦК УРСР, як угоду, що
укладена з метою завідомо суперечною
інтересам держави та суспільства, а
будівлю інституту стягнуто на користь
держави в особі РВ ФДМ України по
Дніпропетровській області.

Однак, незважаючи на наведене, ТОВ
«Міжнародні ділові проекти» передало у
власність ОСОБА_5 за договорами
купівлі-продажу від 23 вересня 2005
року, 11 березня 200б року, 04 квітня 200б
року, 30 грудня 2010 року, 03
березня 2011 року спірні приміщення, а
ОСОБА_5, в подальшому, передала
зазначені приміщення ОСОБА_3 та
ТОВ «Тимтел». Таким чином, правові
підставі

набуття ТОВ «Міжнародні ділові
проекти» права власності на нежитлові
приміщення, а сааме: приміщення № 1 поз.
30, приміщення № 1 поз. 40, приміщення № 1
поз. 33, 34, 35, 36, 62, 63, 64 та приміщення № 1
поз. 9‒? 24, 31, 44 ‒?61 загальною площею 452,9
кв. м, ганок літ. а14, приямки літ. а9‒?а13,
а15‒?а18 у будівлі літ. А-6; розташованих
за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Позивач вважав, що вищезазначені
договори купівлі-продажу, які були
укладені між ТОВ «Міжнародні ділові
проекти» та ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ТОВ
«Тимтел» є незаконними, а спірне

майно може бути витребуване у
відповідача, на підставі п. 3
ч. 1 ст. 388 ЦК України, оскільки таке
майно вибуло з володіння власника не з
його волі іншим шляхом.

Позивач просив витребувати із
незаконного володіння ОСОБА_3 та ТОВ
«Тимтел» указане майно.

Ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 25
вересня 2013 року позовні заяви
об'єднанно в одне провадження.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська
від 25 вересня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 жовтня
2013 року, позовні вимоги РВ ФДМ України
по Дніпропетровській області
задоволено.

Витребувано із незаконного володіння
ТОВ «Танвал» (Є ), майно, а саме: кафе
приміщення № 1, № 2; розташованих за
адресою: АДРЕСА_1, з виключенням запису
з реєстру речових прав на нерухоме
майно, на користь РВ ФДМ України по
Дніпропетровській області.

Витребувано із незаконного володіння
ОСОБА_3, майно, а саме - приміщення № 1
поз. 30, приміщення № 1 поз. 40, приміщення
№ 1 поз. 33, 34, 35, 36, 62, 63, 64; розташованих за
адресою: АДРЕСА_1, з виключенням запису
з реєстру речових прав на нерухоме
майно, на користь РВ ФДМ України по
Дніпропетровській області.

Витребувано із незаконного володіння
ТОВ «Тимтел» майно, а саме: приміщення
№ 1 поз. 9 - 24, 31, 44 - 61, загальною площею 452,9
кв. м, ґанок літ. А14, приямки літ. А9 - а13,
а15 - а18 у будівлі літ. А - 6; розташованих
за адресою: АДРЕСА_1 з виключенням
запису з реєстру речових прав на
нерухоме майно, на користь РВ ФДМ
України по Дніпропетровській області.

Стягнуто з ТОВ «Танвал» на користь
держави судовий збір у розмірі 3 441
грн.

Стягнуто із ТОВ «Танвал» на користь
держави судовий збір у розмірі 114 грн. 70
коп.

Стягнуто з ТОВ «Тимтел» на користь РВ
ФДМ України по Дніпропетровській
області судовий збір у розмірі 1 720 грн.
50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь РВ ФДМ
України по Дніпропетровській області
судовий збір у розмірі 1 720 грн. 50 коп.

Стягнуто з ТОВ «Тимтел» на користь
держави судовий збір у розмірі 57
грн. 35 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у розмірі 57 грн. 35
коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 лютого 2014 року
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 25 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24
жовтня 2013 року залишено без змін.

У березні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшли заяви ТОВ «Танвал», ТОВ
«Тимтел» та ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 лютого 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм процесуального права, зокрема,
ст.ст.330, 387 та 388 ЦК України, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування заяв посилаються на
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 червня
2013 року в справі за позовом про
визнання договорів купівлі-продажу
недійсними, визнання права власності
та витребування нерухомого майна з
чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Задовольняючи позов РВ ФДМ України по
Дніпропетровській області, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив з
того, що спірне майно вибуло з
володіння позивача поза його волею, а
набуття відповідачами права власності
на це майно не позбавляє власника права
витребувати його від добросовісних
набувачів у відповідності з нормами п.3
ч.1 ст.388 ЦК України.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, залишаючи без змін
Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 25
вересня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 24
жовтня 2013 року, виходив із додержання
судами норм матеріального і
процесуального права та відсутності
підстав для його скасування.

Разом з тим, подана заявниками ухвала
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 червня 2013 року свідчить
про інше застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права,
зокрема, ст.ст. 330, 387 та 388 ЦК України у
подібних правовідносинах та за
подібних фактичних обставин.

Так, в усіх випадках позивач просив
витребувати майно з чужого незаконного
володіння, посилаючись на те, що
договори купівлі-продажу цього майна
визнані недійсними судовим рішенням й
вибуло воно з володіння власника не з
його волі.

В одному випадку суди, із застосуванням
норм ст.ст. 330, 387 та 388 ЦК України,
задовольнили позовні вимоги, а в іншому
- відмовили.

Оскільки наведені заявником доводи
містять ознаки, що є підставою для
перегляду судових рішень, колегія
суддів вважає, що заява Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тимтел»
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 лютого 2014 року підлягає
допуску до провадження.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Допустити справу за позовом
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області до ОСОБА_4,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Танвал», ОСОБА_5,
ОСОБА_3, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тимтел», третя особа
‒? Товариство з обмеженою
відповідальністю компанія «Міжнародні
ділові проекти» про витребування
майна.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї документами надіслати до
Верховного Суду України протягом п'яти
днів.

Копію ухвали про допуск справи до
провадження разом із копією заяви
надіслати особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко

А.В. Маляренко

В.І. Мартинюк