ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва

в складі: головуючого судді:
ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря
ДРАГА О.А.

сторін:

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідачки
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві

цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, яка діє в інтересах своєї
неповнолітньої доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи: Дарницький
районний відділ Державної
міграційної служби України, Служба у
справах дітей Дарницької районної у
м. Києві державної адміністрації про
визнання втратившим право
користування житловим приміщенням та
усунення перешкод у користуванні
житлом шляхом зняття з реєстрації ,
суд -

в с т а н
о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_5, яка діє в інтересах
своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи: Дарницький
районний відділ Державної
міграційної служби України, Служба у
справах дітей Дарницької районної у
м. Києві державної адміністрації про
визнання втратившим право
користування житловим приміщенням та
усунення перешкод у користуванні
житлом шляхом зняття з реєстрації

Представник позивача ОСОБА_2, який діє
на підставі довіреності ВТР № 468974
від 29.01. 2014 року ( а.с. 48) в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив позов
задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_3 , який
діє на підставі угоди про надання
правової допомоги від 17.02. 2014 року (
а.с. 57 ) позовні вимоги визнав не
заперечував проти їх задоволення,
надавши письмову заяву про визнання
позову, яка зареєстрована в
загальній канцелярії за вх. № 15546 від
03.04. 2014 року .

Представник відповідача ВГІРФО
Дарницького РУ ГУ МВС України в м.
Києві, в судове засідання не з'явився,
до суду надійшло письмове клопотання
про розгляд справи без їх участі ( а.с.
68).

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Дарницького району м.
Києва в судове засідання не на з'явився,
проте на адресу суду надіслав письмові
пояснення по справі в яких просили суд,
винести рішення відповідно до
діючого законодавства ( а.с.70).

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання
відповідачем позовних вимог не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Визнання відповідачем позовних вимог
прийнято судом.

Заслухавши пояснення сторін ,
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності , оцінивши наявні у справі
докази, судом встановлено наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

У період із 28.01.2011 року по 18.03.2013 рік
позивач перебував у офіційному шлюбі
із відповідачкою ОСОБА_5 , про що
свідчить свідоцтво про одруження та
свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 17,
21).

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 від імені та в
інтересах якої діє ОСОБА_5 була
зареєстрована у кварти рі, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності на квартиру
серія КВ № 73658 від 26 липня 2002 року (
а.с. 6-7).

Заочним рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 18.03. 2013
року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволені та виключено відомості
про нього, як про батька ОСОБА_6 з
актового запису № 2740 про народження
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6, вчиненого 16
серпня 2011 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Дарницького
районного управління юстиції у м.
Києві ( а.с. 19-21).

Згідно з довідкою відділу реєстрації
актів цивільного стану Дарницького
районного управління юстиції у м.
Києві № 4568/02-25 від 02. 11. 2013 року позивач
не є батьком ОСОБА_6 ( а.с.22).

Як встановлено з рішення суду про
розірвання шлюбу, сторони разом не
проживали більше одного року, а
малолітня донька ОСОБА_5 проживала
постійно з матір"ю, що
підтверджується договором оренди
квартири від 18 травня 2012 року та
договором оренди квартири від 01.01. 2013
року ( а.с. 23-24; 25), а також тим, що під
час розгляду Деснянським районним
судом м. Києва справи про виключення
відомостей як про батька ОСОБА_6,
представником ОСОБА_5 зазначалось, що
починаючи з 18 травня 2012 року ОСОБА_5
разом з донькою ОСОБА_6 проживає
окремо від позивача в орендованій
квартирі.

Відповідно до п.4 ст. 26 ЦК України,
місцем проживання фізичної особи,
яка не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (
усиновлювачів) або одного з них, з
ким вона проживає, опікуна або
місцезнаходження навчального
закладу чи закладу охорони здоров"я,
в якому вона проживає.

Відповідно до абзацу 1 п.5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2
від 12.04. 1985 року "Про деякі питання,
що виникли в практиці застосування
судами Жи тлового кодексу України"
питання не урегульовані житловим
законодавством регламентуються
нормами цивільного законодавства.

Згідно вимог ч.1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на
річ ( майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника
та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени
сім"ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно
до закону.

Частиною 2 ст.405 ЦК України
передбачено, що у разі відсутності
члена сім"ї без поважних причин
понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом, член
сім"ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно ст. 158 ЖК України наймач
користується жилим приміщенням у
будинку ( квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, відповідно до договору
найму жилого прниміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 разом з
своє малолітньою донькою ОСОБА_6 з 18
травня 2012 року у спірній квартирі не
проживає, за комунальні послуги не
сплачує, не несе інших витрнат по
утриманню житла .

За таких обставин права власника є
порушеними.

За таких обставин, коли права власника
порушені, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном, суд
приходить до висновку, що позивач
правомірно вимагає усунення будь-яких
порушень ї прав, в даному випадку у
спосіб визначений чинним
законодавством шляхом визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.

А враховуючи той факт, що в судовому
засіданні доведено, що відповідачка
тривалий час не проживає в спірній
квартирі понад строки, встановлені
законом і її відсутність понад
встановлений законом строк не
обумовлена поважними причинами, вимоги
позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, а тому
необхідно визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
такою, що втратила право
користування житловою площею у
АДРЕСА_1 .

Разом з тим, відповідно до частини
першої ст.7 Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" визначено, що
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або право користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісного відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Крім того, в порядку ст.217 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
задовольняючи позов, в порядку
виконання рішення суду покладає
виконання цього рішення в частині
зняття ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
реєстраційного обліку на Відділ
громадянства та реєстрації фізичних
осіб Дарницького РУ ГУ МВС України в м.
Києві.

А тому, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 150, 158 Житлового кодексу України,
ст. ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 10,
11, 58, 60, 88, 209, 212-218, 224-228 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.7
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" , ст.ст. 4, 48 ч.2
Закону України "Про
власність",Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.04.
1985 року "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування
судами Жи тлового кодексу України" ,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка
діє в інтересах своєї неповнолітньої
доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті
особи: Дарницький районний відділ
Державної міграційної служби
України, Служба у справах дітей
Дарницької районної у м. Києві
державної адміністрації про визнання
втратившим право користування
житловим приміщенням та усунення
перешкод у користуванні житлом
шляхом зняття з реєстрації ,
задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцю м. Києва,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в
володінні та користуванні житлом,
шляхом визнання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
такою, що втратила право
користування житловою площею у
АДРЕСА_1 , в іншій частині вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення . Особи,
які брали участь у

справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 04
квітня 2014 року.

СУДДЯ
Л.К. ЛЕОНТЮК