Єдиний унікальний номер 262/7938/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3516/2014
Головуючий в 1 інстанції Масендич В.В.
Доповідач Азевич В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого-судді Зінов'євої А.Г.,

суддів: Азевича В.Б., Ларіної Н.О.,

при секретарі Баранчикові Є.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в
інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 05 грудня 2013 року,

В
С Т А Н О В И В:

18.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що 10 лютого 2012 року між
ними був укладений за згодою договір
позики грошових коштів, відповідно до
якого відповідач взяв в борг у позивача
гроші в розмірі 5 000 доларів США та 3 000
євро. У цей же день відповідач
добровільно написав позивачу розписку,
чим підтвердив факт укладення договору
та отримання грошей в борг, які були
потрібні відповідачу для розвитку
бізнесу. Відповідно до умов договору
позики відповідач зобов'язався
повернути зазначені суми боргу до 10
серпня 2013 року. Однак, 10 серпня 2013 року
відповідач свої зобов'язання за
договором не виконав, суму боргу не
повернув позивачу. Позивач
неодноразово звертався до відповідача
в усній формі з проханням повернути
борг. 06 березня 2013 року відповідач
частково повернув позивачу суму боргу
в розмірі 1 000 доларів США, а 05 жовтня 2013
року 3 000 доларів США. На даний час
відповідач заборгував позивачу 1 000
доларів США та 3 000 Євро, що в
еквіваленті по комерційному курсу на
теперішній час дорівнює 41 515 грн. У
зв'язку з вищевказаним позивач просив
стягнути з відповідача суму боргу за
договором позики в сумі 41 515,00 грн.,
судовий збір в розмірі 415,50 грн. та
витрати на юридичну допомогу в розмірі
4 000,00 грн., а всього - 45 930,50 грн.

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 05 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенні.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу у розмірі 41 515,00 грн., суму
сплаченого судового збору - 415,50 грн. та
витрати на юридичну допомогу - 4 000, 00
грн.

На вказане рішення суду відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити в повному
обсязі, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Вказує, що розписка, на яку посилається
позивач як на доказ укладання саме
договору позики, не доводить факт
укладання між ними договору позики,
оскільки із даної розписки не
вбачається, що відповідач взяв у
позивача кошти саме у борг. Також,
відсутнє посилання на строк, з якого
відповідач зобов'язується повернути
кошти та відсутнє зобов'язання
відповідача повернути вказані кошти,
тобто зазначена розписка не містить
жодної умови договору позики,
передбаченої ст. 1046 ЦК України.

Відповідач та його представник - ОСОБА_4
підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник позивача - ОСОБА_5 просив
відхилити апеляційну скаргу, а рішення
суду - залишити без змін.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду - залишити без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно розписки від 10.02.2012 року,
відповідач ОСОБА_2 взяв у позивача
ОСОБА_1 гроші в розмірі 5 000 доларів США
та 3 000 євро на розвиток бізнесу, строком
на 1,5 роки.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову суд виходив з того, що між
сторонами виникли правовідносини за
договором позики.

З даним висновком суду можливо
погодитися, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статей 1047 та 1049 ЦК
України договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Як встановлено ч. 1 ст. 628 та ч. 1 ст. 629 ЦК
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Сторони на підтвердження договору
позики склали наступну за змістом
розписку: «Я ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 суму у
розмірі 5 000 $ (п'ять тисяч) і 3 000 (три
тисячі) євро. На розвиток бізнесу на 1,5
року.» Вказана дата складання розписки
-10.02.2012 та наявний підпис відповідача.

Тобто з буквального змісту розписки
вбачається факт отримання
відповідачем від позивача певної суми
грошей. Також сторони визнали, що
відповідач повернув частину отриманої
суми.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і не
можуть бути прийняті до уваги.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення суду першої
інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 317 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х
В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах
якого діє ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Пролетарського районного суду
м. Донецька від 05 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: