Справа № 1013/3999/2012
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

03 квітня 2014 року
Ірпінський міський суд Київської
області у складі:

головуючого
судді Мікуліна А.В.,

при секретарі
Мидловець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Будівельно-інвестиційна компанія
"Киевінвестбуд", ОСОБА_3, Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вірджині"
про визнання недійсним договору ,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської
області надійшов зазначений вище
позов, який позивач після уточнення
мотивує тим, що 10.04.2005 р. між ТОВ
"Вірджині" та забудовником ТОВ
"Будівельно-інвестиційна компанія
"Киевінвестбуд" укладено договір №28 на
дольову участь у будівництві житла за
адресою: АДРЕСА_1. Згідно умов договору,
ТОВ "Вірджині" виступило
інвестором-замовником будівництва із
дольовою участю. Договором
встановлено, що забудовник будує та
передає дольвику в листопаді 2005 р., а
дольовик оплачує та приймає 1 379,92 кв.м.
загальної площі житла, що становить 26
житлових квартир. Адресний перелік 26
квартир, які повинні були передатися
ТОВ "Вірджині" є невід'ємною частиною
цього договору, серед яких зазначена
спірна квартира АДРЕСА_1. Ухвалою
господарського суду м. Києва від 27.11.2008
р. звернено стягнення залишкового
боргу шляхом зобов'язання ТОВ «БІК
«Киевінвестбуд» передати ТОВ
"Вірджині" житлові приміщення, які
знаходяться АДРЕСА_1, загальною площею 1
379,92 кв.м. Державним виконавцем відкрито
виконавче провадження №11584487 від 26.02.2009
р. на виконання даної ухвали
господарського суду м. Києва, яким
зобов'язано ТОВ «БІК «Киевінвестбуд»
передати ТОВ "Вірджині" житлові
приміщення у 85- квартирному житловому
будинку по АДРЕСА_1. Таким чином,
позивач вказує, що першим інвестором та
власником квартири АДРЕСА_1 є не ОСОБА_2,
а ТОВ "Вірджині". Також зазначає, що
12.03.2009 р. між ТОВ "Вірджині" і ОСОБА_3 був
укладений договір комісії, відповідно
до якого ОСОБА_3 передав кошти на
ведення судових спорів відносно 20
квартир у будинку АДРЕСА_1, й у такий
спосіб 100% виконав свої зобов'язання за
договором. На підставі акту
прийому-передачі квартир від 22.06.2009 р.
ТОВ "Вірджині" передало ОСОБА_3 майнові
права на 15 квартир в будинку АДРЕСА_1.
06.01.2011 р. ОСОБА_3 продав позивачу 2-х
кімнатну квартиру АДРЕСА_1 за договором
купівлі-продажу, який посвідчений
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_4.
Право власності на дану квартиру
ОСОБА_1 зареєстрував 28.01.2011 р. в КП КОР
Ірпінське БТІ Київської області та з
цих обставин є добросовісним
набувачем. Позивач вказує, що оскільки
ОСОБА_2 не був стороною договору від
06.01.2011 р., тому майно не може бути
передано власнику в порядку
застосування загальних наслідків,
передбачених ст. 216 ЦК України. За таких
обставин ОСОБА_1 вважає, що існують
підстави для визнання спірного
договору №1/40 на придбання квартири
АДРЕСА_1 від 28.12.2006 р. недійсним, тому
просить суд визнати договір №1/40,
укладений між ОСОБА_2 і ТОВ «БІК
«Киевінвестбуд» недійсним, витрати по
сплаті судового збору віднести на
рахунок ТОВ «БІК «Киевінвестбуд» та
ОСОБА_2

Позивач в судове засідання не з'явився,
від представника позивача надійшла
заява про слухання справи за його
відсутності.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про час і місце слухання
справи повідомлені, причини неявки не
повідомили, тому суд, керуючись статтею
224 ЦПК України, вважає за можливе
розглянути справу заочно на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що заявлений позов підлягає
задоволенню, виходячи із наступних
підстав.

Судом встановлено, що 10.04.2005 р. був
укладений договір №28 на дольову участь
у будівництві житла між ТОВ
«Київінвестбуд» (Забудовник) та ТОВ
"Вірджині" (Дольовик), предметом до
якого є участь Дольовика у добудові
житлового будинку АДРЕСА_1. Згідно п.п.
1.2. даного договору, Забудовник будує та
передає Дольовику, а Дольовик оплачує
та приймає 1 379,92 м І проектної загальної
площі житла згідно адресного переліку
(а.с.77-78). Додатком №1 до вказаного
договору передбачено адресний перелік
квартир, які передаються ТОВ "Вірджині"
від ТОВ «Киевінвест» (а.с.79). На підставі
цього договору було укладено мирову
угоду від 10.11.2006 р. та яка була
затверджена ухвалою Господарського
суду м. Києва 28.11.2006 р. (а.с.81-82).

28.12.2006 р. був укладений договір №1/40 на
придбання квартири АДРЕСА_1 між ТОВ
«БІК «Киевінвестбуд» та ОСОБА_2 (а.с.
11-13). Згідно довідки Гостомельської
селищної ради №1680 від 10.04.2009 р., 85 -
квартирний поверховий житловий
будинок побудований за будівельною
адресою АДРЕСА_1 згідно рішення
виконавчого комітету Гостомельської
селищної ради від 07.04.2009 р.
вищевказаному будинку присвоєно № 2-в
(а.с.19). На запит прокуратури м. Ірпеня,
«Ірпінське БТІ» повідомляє що
власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 Також вказано, що
замовлення на технічний паспорт на
дану квартиру було подано ОСОБА_2, а
первинна реєстрація здійснена за
ОСОБА_3, після чого дана квартира була
продана ОСОБА_1 (а.с.22-23).

Згідно рішення Придніпровського
районного суду від 16.09.2010 р., за ОСОБА_3
визнано право власності на квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.39-42). 06.01.2011 р. був укладений
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.36-37).
Згідно Витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно ОСОБА_3 на праві
приватної власності належить квартира
АДРЕСА_1 згідно рішення
Придніпровського районного суду від
16.09.2010 р. (а.с.38). На дане рішення ТОВ «БІК
«Киевінвестбуд» було подано
апеляційну скаргу та рішенням
Апеляційного суду Черкаської області
від 24.01.2011 р. скасовано рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкас від 16.09.2010 р. в частині визнання
за ОСОБА_3 права власності на квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.24-25).

Відповідно до ст. 3 ЦПК кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 203 ЦК України передбачаються
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину, а
саме: зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно із статтею 216 ЦК України,
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Статтею 330 ЦК України передбачено, якщо
майно відчужене особою, яка не мала на
це права, добросовісний набувач
набуває право власності на нього, якщо
відповідно до статті 388 цього Кодексу
майно не може бути витребуване у нього.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник,
який має підстави передбачити
можливість порушення свого права іншою
особою, може звернутися до суду із
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або із
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Згідно із ст. 658 ЦК України, право
продажу товару, крім випадків
примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить
власникові товару. Якщо продавець
товару не є його власником, покупець
набуває право власності лише у випадку,
якщо власник не має права вимагати його
повернення.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Враховуючи встановлені судом
обставини та даючи юридичну оцінку
зібраним по справі доказам, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню, оскільки на момент
придбання квартири АДРЕСА_1 продавець
ОСОБА_3 мав право на відчуження даної
квартири, так як був власником її на
підставі рішення Придніпровського
районного суду м. Черкас від 16.09.2010 р.,
тому позивач є добросовісним набувачем
вказаної квартири. Крім того, суд
зауважує, що договір №1/40, укладений між
ОСОБА_2 і ТОВ «БІК «Киевінвестбуд»,
суперечить положенням ст. 317, 658 ЦК
України, а тому є недійсним відповідно
до вимог статей 203, 215 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому у
зв'язку із задоволенням позову суд
стягує з відповідачів на користь
позивача судові витрати по справі.

Враховуючи, що сторони в судове
засідання не з'явилися, відповідно до
ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 203, 215, 216, 330, 386-388, 658 Цивільного
кодексу України, статтями 6-8, 10, 15, 30, 60, 62,
64, 88, 197, 209, 212-215, 224, 226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Задовольнити позов.

Визнати договір №1/40 на придбання
квартири АДРЕСА_1 від 28.12.2006 р.,
укладений між ОСОБА_2 та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Будівельно- інвестиційна компанія
«Киевінвестбуд» недійсним.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Будівельно-інвестиційна компанія
"Киевінвестбуд" (),
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вірджині" () на користь ОСОБА_1 витрати по
сплаті судового збору в розмірі - 2 119,80
грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 (десяти) днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Ірпінський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
(десяти) днів з дня проголошення
рішення, а особами, які були відсутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, - з дня отримання
копії рішення.

Суддя: А. В. Мікулін