АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4521/2014
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець
Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі
Ошедшій А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 23 січня 2014
року про відмову у виправленні помилки
у виконавчому листі по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 23.01.2014 відмовлено ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» в задоволенні заяви про
виправлення помилки у виконавчому
листі.

В апеляційній скарзі ПАТ «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить ухвалу скасувати, а питання
виправлення помилки у виконавчому
листі передати на новий розгляд до суду
першої інстанції. Вважає, що суд не вжив
необхідних заходів для з'ясування
ідентифікаційного номеру боржника з
метою видачі виконавчого документа,
який би відповідав вимогам закону.
Також зазначив, що з урахуванням
відмови у задоволенні скарги ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» на постанову державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження та відмови у
зазначенні у виконавчому листі
ідентифікаційного коду боржника,
стягувач позбавлений можливості
реалізувати своє право на пред'явлення
виконавчого документа до виконання, що
є порушенням ст. 6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином, а відтак їх неявка не
перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд
першої інстанції виходив з того, що
матеріали справи не містять даних про
ідентифікаційний код боржника, а на
запит суду уповноважений орган не
надав суду таких даних у зв'язку з тим,
що фізичну особу (боржника) не можливо
однозначно ідентифікувати. Крім цього,
вказав, що у відповідності з вимогами
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
наділений повноваженнями щодо
з'ясування інформації з метою
виконання судових рішень.

Вказаний висновок суду є передчасним,
відтак з ним не можливо погодитись, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 23.10.2012
задоволено позов ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості та стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «УСК «Гарант-Авто» суму в
розмірі 51189 грн. 05 коп. (а.с. 62).

20.02.2013 на підставі вказаного рішення
видано виконавчий лист (а.с. 64).

03.07.2013 ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
звернулось до суду з заявою про
виправлення помилки у виконавчому
листі, оскільки в ньому не було
зазначено ідентифікаційний код
боржника, що стало підставою для
винесення державним виконавцем
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження (а.с. 63, 74).

При цьому, слід зазначити, що ухвалою
Дніпровського районного суду м. Києва
від 11.07.2013, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 05.11.2013,
відмовлено в задоволенні скарги ПАТ
«УСК «Гарант-Авто» на постанову
державного виконавця про відмову у
відкритті виконавчого провадження (а.с.
74, 102).

Також, ухвалою Дніпровського районного
суду м. Києва від 12.07.2013 заяву ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» про виправлення помилки
у виконавчому листі залишено без
задоволення (а.с. 69).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
17.10.2013 скасовано ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 12.07.2013, а
питання виправлення помилки у
виконавчому листі направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції. Судом
апеляційної інстанції було звернуто
увагу суду на необхідність
витребування від уповноваженого
органу інформації про
ідентифікаційний код боржника (а.с. 82-86).

Під час нового розгляду справи судом
першої інстанції зроблено запит до
Міністерства доходів і зборів України
з приводу надання відомостей про
ідентифікаційний код ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 90).

У відповідь на запит суду
уповноваженим органом надано довідку
про неможливість надання
реєстраційного номеру вказаної
фізичної особи, у зв'язку з
неможливістю однозначної
ідентифікації такої особи (а.с. 92), що
стало підставою для постановлення
судом оскаржуваної ухвали про відмову
в задоволенні заяви про виправлення
помилки у виконавчому листі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України
виконавчий лист має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
встановленим Законом України «Про
виконавче провадження». Суд, який видав
виконавчий лист, може за заявою
стягувача або боржника виправити
помилку, допущену при його оформленні
або видачі, чи визнати виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» із змінами,
внесеними згідно із Законом № 5037-VI від
04.07.2012, передбачено, що у виконавчому
документі, серед іншого, зазначається
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника.

Отже, на момент видачі виконавчого
листа у даній справі діяла норма
закону, яка передбачала обов'язкове
зазначення у виконавчому документі
ідентифікаційного номеру боржника.

Таким чином, за відсутності в
матеріалах справи даних про
ідентифікаційний номер боржника та з
огляду на те, що законом саме на суд
покладено обов'язок здійснення
контролю за виконанням судових рішень,
суд першої інстанції не був
позбавлений процесуальної можливості
витребувати ці дані в уповноваженого
державного органу, з метою видачі
виконавчого документа, який би
відповідав вимогам закону, що в свою
чергу забезпечило б повне та своєчасне
виконання судового рішення.

На переконання колегії суддів, суд
першої інстанції не вжив всіх
необхідних процесуальних заходів для
з'ясування ідентифікаційного коду
боржника, оскільки отримавши
неоднозначну відповідь уповноваженого
органу, не з'ясував причин з яких
неможливо ідентифікувати особу
боржника, внаслідок чого передчасно
постановив оскаржувану ухвалу, чим
фактично, з урахуванням відмови у
задоволенні скарги ПАТ «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» на
постанову державного виконавця про
відмову у відкритті виконавчого
провадження, позбавив стягувача
можливості реалізувати своє право на
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з метою виконання рішення
суду, яке набрало законної сили, що є
неприпустимим.

Таким чином, враховуюче те, що обов'язок
оформлення виконавчого листа у
відповідності з вимогами ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження»
покладено на суд першої інстанції,
висновок останнього про відсутність
підстав для задоволення заяви про
виправлення помилки у виконавчому
листі, не узгоджується з нормами
матеріального та процесуального
закону.

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене та враховуючи
зміст заявлених апеляційних вимог,
колегія суддів приходить до висновку
про задоволення апеляційної скарги, а
саме, скасування оскаржуваної ухвали з
передачею питання про виправлення
помилки у виконавчому листі на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
218, 303, 304, 312 п. 3, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» -
задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 23 січня 2014 року про відмову у
виправленні помилки у виконавчому
листі - скасувати, а питання передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді