Ухвала

іменем україни

10 квітня 2014 рокум.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Кіровської селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Кіровської селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності.

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 15
лютого 2013 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на
будинки та споруди бази відпочинку
«Орель», розташованій на земельній
ділянці площею 2,4 га за адресою:
АДРЕСА_1, без додаткових актів введення
до експлуатації.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 січня
2014 року зазначене судове рішення
скасовано. Ухвалено нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги на підставі ст. 367 ЦК
України, зазначав про відсутність
доказів порушення права інших осіб
визнанням права власності позивача на
спірне нерухоме майно, оскільки
позивач є єдиним власником самовільно
побудованої бази відпочинку «Орель» та
єдиним користувачем земельної ділянки.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення та
відмовляючи в позові, посилався на те,
що земельна ділянка, на якій
знаходиться спірний об'єкт самочинного
будівництва, розташована на землях
Кіровського лісництва
Дніпропетровського лісгоспзагу, в
матеріалах справи відсутнє погодження
постійного землекористувача земель
державного лісового фонду про надання
ОСОБА_1 у користування земельної
ділянки на території Кіровського
лісництва.

Крім того, матеріали справи не містять
будь-яких доказів, які б давали змогу
дослідити, яке самочинне будівництво
було здійснено на спірній земельній
ділянці, пов'язано таке будівництво зі
знесенням попередніх будівель та чи
здійснювалось таке будівництво ОСОБА_1

Також суд першої інстанції не з'ясував,
чи звертався позивач до компетентних
органів державної влади щодо
врегулювання питання введення до
експлуатації самочинно збудованого
об'єкта нерухомості, відповідну
інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю
для надання висновків на виконання її
повноважень до участі в справі не
залучив.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права; наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Є.П. Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель