Справа № 201/4433/14ц
Провадження № 2/201/1394/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року
Жовтневий районний
суд

м. Дніпропетровська

У складі:

головуючого судді, - Брага А.В.,

при секретарі - Обоянській М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу № 201/4433/14ц за позовом
державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів Дніпропетровської області до
ОСОБА_2 про визнання права власності,
визнання припиненим права учасника в
компанії, визнання учасником і
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2012 року ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
визнання права власності, визнання
припиненим права учасника в компанії,
визнання учасником і зобов'язання
вчинити певні дії, позовні вимоги не
уточнювалися і не доповнювалися.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2013
року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29 серпня
2013 року рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2013
року скасовано в частині та в цій
частині ухвалено нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог. В
іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 березня 2014
року касаційну скаргу ДПІ у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська ГУ
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області задоволено
частково. Рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2013
року та рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29 серпня
2013 року скасовано, а справу передано на
новий розгляд.

11 квітня 2014 року у судове засідання
сторони не з'явились, явку своїх
представників не забезпечили,
повідомлялись належним чином. Заяв про
неможливість розгляду справи за їх
відсутності не подавали.

Враховуючи дані обставини, зважаючи на
відсутність перешкод у розгляді справи
за відсутності сторін, суд вважає за
можливе здійснити розгляд даної
цивільної справи без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
у відповідності до ст.197 ч.2 ЦПК України,
за наявними у матеріалах справи
доказами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд вважає, що позовна
заява підлягає залишенню без розгляду,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом,
оскільки постановою Печерського
районного суду м. Києва від 03 жовтня 2012
року, яка залишена без змін постановою
Апеляційного суду м. Києва від 01
листопада 2012 року та набрала законної
сили 01 листопада 2012 року, визнано
ОСОБА_2 винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 162
КпАП України та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 595,00 грн. з
конфіскацією в дохід держави незаконно
придбаних валютних цінностей - акцій
компанії «Britico Product s.r.o.», юридичної
особи за законодавством Чеської
Республіки, що становлять 100 % розміру
статутного капіталу вказаної компанії.
Зазначеною постановою Печерського
районного суду м. Києва від 03 жовтня 2012
року встановлено, що 08 лютого 2012 року
ОСОБА_2, в порушення вимог п. п. «е» ч. 4
ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про систему валютного
регулювання та валютного контролю» від
19 лютого 1993 року, здійснив інвестицію
за кордон шляхом внесення 500 000,00
чеських крон в статутний капітал «Britico
Product s.r.o.», яка зареєстрована в м. Прага
Чеська Республіка, чим вчинив
адміністративне правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
ст. 162 КпАП України.

На підставі зазначеної постанови
державним виконавцем Жовтневого
відділу ДВС Дніпропетровського
міського управління юстиції 07 грудня
2012 року було відкрито виконавче
провадження № 640/В024, однак постановою
державного виконавця від 07 червня 2013
року виконавчий документ було
повернуто стягувачу на підставі ч. 5 ст.
47 Закону України «Про виконавче
провадження», у зв'язку з неможливістю
встановити місцезнаходження боржника.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення є
виконавчим документом, який підлягає
виконанню державною виконавчою
службою (ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про виконавче
провадження»).

Статтею 64 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
порядок виконання рішення про
конфіскацію майна.

Згідно ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішення
суду.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. У випадках,
встановлених законом, до суду можуть
звертатися органи та особи, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси.

За таких обставин та з урахуванням
всебічного дослідження усіх обставин
справи та письмових доказів, а також
допустимості доказів та узгодженістю і
не суперечністю між собою, не можуть
бути взяті до уваги посилання позивача,
що він відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України
має право на звернення до суду з даним
позовом, так як ОСОБА_2 не виконав
постанови Печерського районного суду
м. Києва в частині передачі державі
Україна акцій компанії «Britico Product s.r.o.»,
оскільки вказане є помилковим так як
постанови про конфіскацію предмета,
який став знаряддям вчинення або
безпосереднім об'єктом
адміністративного правопорушення, та
грошей, одержаних внаслідок вчинення
адміністративного правопорушення,
виконуються державними виконавцями в
порядку встановленому законом та
здійснюються шляхом вилучення
конфіскованого предмета і примусового
безоплатного звернення цього предмета
у власність держави, а не шляхом
звернення до суду з позовом. Також слід
зазначити, що при розгляді справи
касаційним судом, ухвала ВССУ від 5
березня 2014 року, було встановлено вище
вказане, в зв'язку з чим та урахуванням
ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження» сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом. За виконавчим документом
про стягнення в дохід держави коштів
або про вчинення інших дій на
користь чи в інтересах держави від її
імені виступає орган, за позовом
якого судом винесено відповідне
рішення, або орган державної влади
(крім суду), який відповідно до закону
прийняв таке рішення. За іншими
виконавчими документами про
стягнення в дохід держави коштів або
про вчинення інших дій на користь чи в
інтересах держави від її імені
виступають органи доходів і зборів.

Тобто з зазначеного вбачається, що
органи доходів і зборів від імені
держави в даному випадку виступають
тільки у рамках виконавчого
провадження за вказаними виконавчими
документами, а не як позивач,
представник позивача чи орган, якому
законом надано право захищати, права,
свободи та інтереси інших осіб у
цивільному процесі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
суд постановлює ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо заяву від
імені заінтересованої особи подано
особою, яка не має повноважень на
ведення справи.

Частиною 2 ст. 207 ЦПК України
встановлено, особа, заяву якої залишено
без розгляду, після усунення умов, що
були підставою для залишення заяви без
розгляду, має право звернутися до суду
повторно.

З урахуванням вище викладеного та
зазначеного суд вважає за необхідне
позовну заяву залишити без розгляду,
оскільки цю заяву від імені
заінтересованої особи (держава) подано
особою (ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів
Дніпропетровської області), яка не має
повноважень на ведення справи.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 207, ст. ст. 168,
210, 293 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міністерства доходів
Дніпропетровської області до ОСОБА_2
про визнання права власності, визнання
припиненим права учасника в компанії,
визнання учасником і зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без
розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали, а у разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя:
А.В. Брага