АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/3107/2014
інстанції: Ластовка Н.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року
Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах Всеукраїнського
фізкультурно-спортивного товариства
«Колос» агропромислового комплексу
України та за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Дніпровського
районного суду міста Києва від 24 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Всеукраїнського
фізкультурно-спортивного товариства
«Колос» агропромислового комплексу
України про визнання незаконними та
скасування рішень органів управління
громадської організації, визнання
засідання та з'їзду органів управління
громадської організації такими, що не
відбулися, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ВФСТ «Колос»
агропромислового комплексу України
про визнання незаконними та скасування
рішень органів управління громадської
організації, визнання засідання та
з'їзду органів управління громадської
організації такими, що не відбулися.

З урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог позивач просила визнати
засідання Президії Центральної Ради
ВФСТ «Колос» агропромислового
комплексу України від 19.02.2013, VII
позачерговий З'їзд ВФСТ «Колос»
агропромислового комплексу України
від 21.03.2013, Пленум Центральної Ради ВФСТ
«Колос» агропромислового комплексу
України від 21.03.2013 такими, що не
відбулися, а Постанову №1 Президії
Центральної Ради ВФСТ «Колос»
агропромислового комплексу України
«Про скликання VII позачергового З'їзду
ВФСТ «Колос» агропромислового
комплексу України» від 19.02.2013,
Постанови VII позачергового З'їзду ВФСТ
«Колос» агропромислового комплексу
України №3 «Про обрання Голови та
членів ЦентральноїРади ВФСТ «Колос»
агропромислового комплексу України» і
№4 «Про обрання Голови ВФСТ «Колос»
агропромислового комплексу України»
та Постанови 1 Пленуму Центральної Ради
ВФСТ «Колос» агропромислового
комплексу України №2 «Про обрання
голови Президії ЦентральноїРади ВФСТ
«Колос» агропромислового комплексу
України» №2 від 21.03.2013 скасувати як
незаконні.

Рішенням Дніпровського районного суду
міста Києва від 24 грудня 2013 року позов
задоволено.

Засідання Президії Центральної Ради
ВФСТ "Колос" агропромислового
комплексу України від 19.02.2013 року
визнано таким, що не відбулося.
Постанову Президії Центральної Ради
ВФСТ"Колос" агропромислового комплексу
України №1 від 19.02.2013 року визнано
незаконною та скасовано. VII
позачерговий З'їзд ВФСТ "Колос"
агропромислового комплексу України
від 21.03.2013 року визнано таким, що не
відбувся. Постанови VII позачергового
З'їзду ВФСТ "Колос" агропромислового
комплексу України №3 і №4 від 21.03.2013
року визнано незаконними та скасовано.
І Пленум Центральної Ради ВФСТ"Колос"
агропромислового комплексу України
від 21.03.2013 року визнано таким, що не
відбувся. Постанову І Пленуму
Центральної Ради ВФСТ"Колос"
агропромислового комплексу України №2
від 21.03.2013 року визнано незаконною та
скасовано.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 в
інтересах ВФСТ «Колос»
агропромислового комплексу України та
ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, на невідповідність висновків
суду обставинам справи, просять
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким у задоволенні позову
відмовити.

ВФСТ «Колос» свою скаргу обґрунтовує
тим, що рішення суду ґрунтується на
поясненнях позивача, які не містять
документального підтвердження.
Посилається на те, що суд першої
інстанції порушив принцип
змагальності сторін, не забезпечив
рівності прав сторін щодо подання
доказів та не сприяв повному і
всебічному з'ясуванню обставин справи.
Апелянт зазначає, що позивач не
зазначила які саме немайнові права і
інтереси були порушені діями
відповідача, не довела, що вона є членом
громадської організації відповідача,
на засіданні президії 19 лютого 2013 року
були присутні 18 членів президії та 6
членів президії були представлені
представниками, а отже мали достатню
кількість для прийняття цим органом
рішень. Зазначає, що судом першої
інстанції неправильно встановлена
кількість членів президії, оскільки їх
загальна кількість становить 39 осіб, а
деякі з них були виведені із складу
президії, оскільки припинили свій
зв'язок з відповідачем. Також
посилається на те, що обласні
організації відповідача підтримали
ініціативу про проведення з'їзду.

ОСОБА_3 свою скаргу обґрунтовує тим, що
рішення суду не відповідає обставинам
справи та в його обґрунтування
покладені недоведені обставини, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими. Посилається на
те, що висновок суду про відсутність
достатньої кількості членів президії
для прийняття рішення не відповідає
обставинам справи, а порядок
проведення з'їзду не визначений
законодавством та статутом
відповідача, а отже не порушувався, а
пояснення позивача з цього приводу не
підтверджені відповідними доказами.

В суді апеляційної інстанції
представник ВФСТ «Колос» -
Городинський Ю.О. та представник ОСОБА_3
- ОСОБА_7 подані апеляційні скарги
підтримали та просили їх задовольнити
з викладених у них підстав.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8 проти
апеляційних скарг заперечував, рішення
Дніпровського районного суду міста
Києва від 24 грудня 2013 року просив
залишити без змін.

Перевіривши законність оскаржуваного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення виходячи із
наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку, апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

При розгляді справи судом встановлено,
що згідно п.п. 12.4, 12.7 статуту
відповідача із змінами та
доповненнями, 18 червня 2005 року
затвердженого IV з'їздом відповідача та
30 січня 2006 року зареєстрованого
Міністерством юстиції України, у
період між з'їздами виконання їх
функцій покладається на центральну
раду, яка збирається по мірі
необхідності на пленуми, а для
керівництва діяльністю відповідача
між пленумами, центральна рада на
своєму пленарному засіданні обирає
президію у складі, що встановлюється
пленумом.

У відповідності до п. 12.8.9 статуту
відповідача президія збирається на
свої засідання рішенням голови за
необхідністю, але не рідше одного разу
на 3 місяці. Президія правомочна, якщо в
її роботі бере участь 2/3 її членів.
Рішення приймаються простою більшістю
голосів членів Президії, які беруть
участь у її роботі. З усіх прийнятних
рішень Президія приймає постанови, які
після підписання головою, носять
обов'язків характер виконання для всіх
членів відповідача.

Згідно п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про
громадські об'єднання» статут
громадського об'єднання має містити
відомості про повноваження керівника,
вищого органу управління, інших
органів управління громадського
об'єднання, порядок їх формування та
зміни складу, термін повноважень, а
також періодичність засідань і
процедуру прийняття рішень керівними
органами громадського об'єднання, у
тому числі шляхом використання засобів
зв'язку.

Як вбачається з постанови пленуму
центральної ради відповідача від 27
вересня 2011 року №7 (а.с. 98-99, т. 2) склад
президії відповідача становить 39 осіб.
З урахуванням положень п. 12.8.9 статуту
відповідача, президія є правомочною,
якщо в її роботі бере участь не менше 26
осіб, що становить 2/3 від загальної
кількості її членів.

Разом з тим, як вбачається зі списку
членів президії центральної ради
відповідача (а.с. 247-250, т. 1) склад
президії відповідача становить 42
особи. З урахуванням положень п. 12.8.9
статуту відповідача, президія є
правомочною, якщо в її роботі бере
участь не менше 28 осіб, що становить 2/3
від загальної кількості її членів.

Відповідно до протоколу засідання
президії центральної ради відповідача
від 19 лютого 2013 року (а.с. 212, т. 1), на
цьому засіданні були особисто присутні
18 осіб, а 3 особи надали доручення щодо
представлення їх інтересів. Таким
чином, загальна кількість осіб, які
були присутні на засіданні президії
центральної ради відповідача від 19
лютого 2013 року, становить 21 особа, що
беззаперечно менше визначеної
кількості осіб, які необхідні,
відповідно до п. 12.8.9 статуту
відповідача, для правомочності такого
засідання.

Посилання відповідача на те, що в
засіданні президії центральної ради
відповідача від 19 лютого 2013 року
приймали участь 24 особи, не відповідає
протоколу засідання президії
центральної ради відповідача від 19
лютого 2013 року (а.с. 212, т. 1), згідно якого
в цьому засіданні приймали участь
загалом 21 особа.

Разом з тим, посилання відповідача на
те, що внаслідок припинення зв'язку з
відповідачем деяких членів президії
центральної ради відповідача,
зменшилась кількість осіб, від якої
необхідно вираховувати 2/3 від
загальної кількості її членів,
суперечить п. 12.7 статуту відповідача,
та в підтвердження цього відповідачем
не надано відповідне рішення пленуму
центральної ради відповідача.

Крім цього, в наданих відповідачем
матеріалах президії центральної ради
відповідача відсутні звернення
обласних організацій відповідача, на
які міститься посилання в постанові
президії центральної ради відповідача
№1 від 19 лютого 2013 року (а.с. 215, т. 1).

Звернення обласних організацій
відповідача були направлені вже після
прийняття 19 лютого 2013 року президією
центральної ради відповідача рішення
про скликання з'їзду, що суперечить
положенням п. 12.2 статуту відповідача,
які визначають наявність для прийняття
рішення про скликання з'їзду вимог від
не менше 1/3 кількості регіональних
організацій відповідача.

За таких обставин, підтверджених
належними і допустимими доказами,
висновок суду першої інстанції про
неправомочність засідання президії
центральної ради відповідача від 19
лютого 2013 року внаслідок відсутності
достатньої кількості її членів, є
законним таобґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про
громадські об'єднання», громадські
об'єднання утворюються і діють на
принципах добровільності,
самоврядності, вільного вибору
території діяльності, рівності перед
законом, відсутності майнового
інтересу їх членів (учасників),
прозорості, відкритості та
публічності.

Положеннями п. 1.6 статуту визначено, що
відповідач організовує свою
діяльність на демократичних засадах і
принципах, зокрема виборності всіх
керівних органів на всіх рівнях,
дискусій на стадії обговорення питань,
колегіальності у роботі керівних
органів, поваги до думки меншості,
рівноправності і взаємоповаги його
членів.

Визначені принципи діяльності
відповідача були грубо порушені під
час проведення 21 березня 2013 року VII
позачергового з'їзду відповідача та І
пленуму центральної ради відповідача,
оскільки головуючий на з'їзді
безпідставно передав свої
повноваження іншій особі, на
обговорення не виносились наявні
кандидати на посаду голови
відповідача, кандидати не представляли
свої програми, були допущенні
порушення процедури голосування та
закриття з'їзду, І пленум центральної
ради не проводився.

Враховуючи викладне, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про порушення принципів
добровільності, самоврядності,
прозорості, відкритості та публічності
під час проведення 21 березня 2013 року VII
позачергового з'їзду відповідача та
фактичного не проведення І пленуму
центральної ради відповідача.

Як встановлено, ОСОБА_4 є членом
первинної організації відповідача.

Згідно з вимогами статей 57-60 ЦПК
України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, особи,
які беруть участь у справі і вважають,
що подання потрібних доказів є
неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів.

Згідно приписів ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Таким чином, відповідач, як юридична
особа, через свої органи або
представників, в повній мірі міг
реалізувати усі свої процесуальні
права під час розгляду справи в суді
першої інстанції та звернутися до суду
з клопотанням у сприянні здійсненні
процесуальних прав.

У зв'язку із викладеним посилання
апеляційних скарг на порушення судом
першої інстанції принципу
змагальності сторін є
необгрунтованими, безпідставними та не
приймаються до уваги колегією суддів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Підстав до скасування рішення суду
передбачених ст. 309 ЦПК України при
апеляційному розгляді не встановлено.

З огляду на викладене та у зв'язку із
тим, що суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
апеляційна скарга має бути відхилена.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
Всеукраїнського
фізкультурно-спортивного товариства
«Колос» агропромислового комплексу
України та апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
міста Києва від 24 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий :
І.М. Вербова

Судді :
Г.М. Кирилюк

М.М.Панченко