Справа № 466/7492/13
Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/1900/14
Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник
Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря
Данилик І.І.,

з участю
представника позивача - Настенко О.В.,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Укртранснафта» в особі філії
«Магістральні нафтопроводи «Дружба»
на рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 30 грудня 2013 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Укртранснафта» в особі філії
«Магістральні нафтопроводи «Дружба»
до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за послуги з утримання житла та
прибудинкової території,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 30 грудня 2013 року у
задоволенні вищезазначеного позову
відмовлено.

Рішення суду оскаржило ПАТ
«Укртранснафта» в особі філії
«Магістральні нафтопроводи «Дружба».

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
на основі неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Апелянт не погоджується з твердженням
суду про те, що ним не надано доказів
звернення до відповідача з вимогою
сплатити заборгованість та не
надсилались рахунки на сплату за
надані послуги, оскільки ПАТ
«Укртранснафта» в особі філії
«Магістральні нафтопроводи «Дружба»
неодноразово в телефонному режимі та
письмово зверталося до ОСОБА_4 з
вимогою сплатити заборговану суму у
розмірі 3 853, 92 грн.

Апелянт зазначає, що відповідачем не
було надано жодного документу, який би
підтверджував перебування будинку у
приватній власності.

Апелянт стверджує, що на адресу Філії
не надходило жодного заперечення або
претензії від відповідача щодо
ненадання або неналежного надання
позивачем послуг з утримання будинку
та прибудинкової території.

Апелянт просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційної
інстанції, пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін і, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень, докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Докази - це інформація про обставини у
справі, яка одержана судом із джерел -
засобів доказування. На підставі цієї
інформації суд встановлює наявність
або відсутність: обставин, якими
сторони, а також інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги та заперечення; інших обставин,
що мають значення для вирішення справи.
Оскільки докази є інформацією, вони
можуть бути правдивими або
неправдивими. Суд, встановлюючи
обставини у справі, оцінює докази, щоб
визначити, які з них є правдивими, та
відкинути неправдиві.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач ОСОБА_4 проживає в будинку
АДРЕСА_1 та є одним із співвласників
зазначеного будинку, що
підтверджується копією свідоцтва про
право власності на будинок та копією
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно (а.с. 52-57).

Відповідно до ст.322 ЦК України, власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Позивач - ПАТ «Укртранснафта» в особі
філії «Магістральні нафтопроводи
«Дружба», звертаючись до суду з
позовом, просило стягнути з
відповідачки ОСОБА_4 на його користь
заборгованість за надання послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території та стверджувало, що будинок
АДРЕСА_1 знаходиться на балансі ЦБВО
«Трансприлад» філії «Магістральні
нафтопроводи «Дружба» ПАТ
«Укртранснафта» та ним обслуговується,
а відповідно до вимог Закону «Про
житлово-комунальні послуги» позивач
оплатно надає відповідні послуги з
утримання будинків та прибудинкової
території.

Відповідно до ст.19, п.1 ч.3 ст.20, п.3 ч.2 ст.21
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», відносини між споживачами та
виконавцями послуг регулюються
договором. Споживач зобов'язаній
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору; виконавець
зобов'язаний підготувати та укласти із
споживачем договір на надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

В матеріалах даної справи відсутній
договір про надання
житлово-комунальних послуг
відповідачу ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачем також не представлено жодних
доказів ні суду першої, ні апеляційної
інстанцій про фактичне надання послуг
відповідачу з утримання будинку та
прибудинкової території за адресою:
АДРЕСА_1, а тому суд першої інстанції
правильно дійшов висновку про те, що
такі послуги позивачем у спірному
періоді (з грудня 2009 року до грудня 2012
року) не надавались.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

На підтвердження своїх вимог позивачем
не надано докази про надання послуг по
обслуговуванню будинку, а також
розрахунки та підтвердження витрат
підприємства на утримання зазначеного
будинку та прибудинкової території.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач приховала від позивача факт
приватизації житла (будинку) у 2006 році
спростовуються матеріалами справи, а
саме - витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, в якому
зазначено, що ОСОБА_4 отримала у
приватну власність з іншими членами
сім'ї будинок саме від відповідача -
Публічного акціонерного товариства
«Укртранснафта» в особі філії
«Магістральні нафтопроводи «Дружба»
(а.с.54-57).

Інші доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
на висновки суду не впливають.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дав
належну оцінку всім обставинам і
доказам у справі в їх сукупності та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому доходить висновку, що підстави
для його скасування відсутні й
апеляційну скаргу на оскаржене рішення
необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1
ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Укртранснафта» в особі філії
«Магістральні нафтопроводи «Дружба»
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 30 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Курій Н.М.

Судді:
Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.