Справа № 161/2443/14-ц Провадження №
22-ц/773/615/14 Головуючий у 1 інстанції:
Ковтуненко В.В. Категорія: 48 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Мудренко Л. І., Русинчука М. М.,

при секретарі судового засідання
Лимар Р. С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на
рішення Луцького міськрайонного суду
від 21 лютого 2014 року,-

В С Т А Н О В
И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулась в
суд із зазначеним позовом. Вказувала на
те, що з 8 жовтня 2010 року перебуває у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2 Від спільного проживання у
шлюбі у них народився син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того вказувала, що з жовтня 2011 року
син знаходиться на її повному
утриманні, відповідач жодної
матеріальної допомоги їй не надає, хоча
зобов'язаний і має можливість її
надавати.

Просила суд ухвалити рішення, яким
стягнути з відповідача у її користь
аліменти на утримання сина у твердій
грошовій сумі 1300 грн. щомісячно і до
досягнення дитиною повноліття.

21 лютого 2014 року рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області позов задоволено частково.
Ухвалено стягувати щомісячно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця с. Кульчин
Ківерцівського району Волинської
області на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в
розмірі 516 грн., починаючи з 12 лютого 2014
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць допущено до негайного
виконання.

В поданій на рішення суду апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_1 просить його
змінити, в частині грошової суми, що
підлягає стягненню, як таке, що
прийняте судом з порушенням норм
процесуального права і ухвалити нове
рішення, яким позовні вимог задоволити
повністю.

У письмовій заяві, поданій до
апеляційного суду, відповідач ОСОБА_2
визнав апеляційну скаргу в повному
об'ємі, просить справу розглядати у
його відсутності.

Дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Встановлено, що з 8 жовтня 2010 року
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі, від якого мають неповнолітнього
сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 3-4).

На час звернення до суду ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 проживають окремо, а їх син
ОСОБА_3 проживає з матір'ю в м. Луцьку та
знаходиться на її утриманні і
вихованні. Відповідач ОСОБА_2 отримує
нерегулярний дохід, проживає в АДРЕСА_1
(а. с. 7 - 8).

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 цього Кодексу
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Отже, врахувавши наведені обставини та
зазначені норми матеріального права,
суд першої інстанції вірно обрав
спосіб стягнення аліментів, присудивши
їх стягнення у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, визначаючи розмір
аліментів, що підлягають стягненню, а
саме 516 грн. щомісячно на утримання
малолітнього сина до досягнення ним
повноліття, суд першої інстанції, не
взяв до уваги письмову заяву
відповідача ОСОБА_2, в якій він визнав
позовні вимоги у повному обсязі та
поросив розглянути справу у його
відсутності (а. с. 10).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 31 ЦПК
України крім прав та обов'язків,
визначених у статті 27 цього Кодексу,
позивач має право протягом усього часу
розгляду справи збільшити або зменшити
розмір позовних вимог, відмовитися від
позову, а відповідач має право визнати
позов повністю або частково.

Згідно ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України,
відповідач може визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо визнання
позову відповідачем викладено в
адресованій суду письмовій заяві, ця
заява приєднується до справи.

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд.

Наведені обставини справи та норми
цивільного процесуального права
свідчать про те, що визнавши позов
відповідач ОСОБА_2 скористався своїм
правом особи, яка бере участь у справі,
така його дія не суперечить закону і не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб та вчинена в інтересах його
неповнолітньої дитини, що знаходиться
на утриманні позивачки ОСОБА_1

Отже суд першої інстанції, не
постановивши ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову, фактично прийнявши визнання
ним позову, порушивши норми
процесуального права, безпідставно
ухвалив рішення про задоволення позову
частково.

Оскільки обставини справи судом першої
інстанції встановлені повно і
правильно, але порушено норми
процесуального права, то в силу вимог п.
4 ч. 2 ст. 309 ЦПК України прийняте ним
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 305 ч. 2, 307, 309, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
задоволити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 21 лютого 2014 року в даній справі
скасувати.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
твердій грошовій сумі в розмірі 1300
гривень, починаючи з 12 лютого 2014 року і
до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів в межах платежу за один
місяць підлягає до негайного
виконання.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили .

Головуючий - суддя

Судді