АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1027/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 56 Годік Л. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вишня Н. В. УХВАЛА
07 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВишня Н. В. суддівГончар Н.
І. , Ювшин В. І. при секретаріБражнюк О.В.
з участю: представника банку Гудзя О.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ПАТ «Комерційний
банк «Надра» на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 21 лютого 2014 року по справі
за позовом публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк «Надра»
до Уманського міського відділу
державної виконавчої служби
Уманського міськрайонного управління
юстиції, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
зняття арешту з майна, -
в с т а н о в и л а :
30 січня 2014 року ПАТ «Комерційний Банк
«Надра» звернувся до суду з даним
позовом, мотивуючи тим, що 18 жовтня 2007
року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_7 було
укладено договір кредитної лінії №
158/МК13/2007-840, за яким останньому відкрито
кредитну лінію в сумі 45 000,00 доларів США
з терміном по 20.10.2014 року, зі сплатою 14,4 %
18 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_8
було укладено договір майнової поруки,
за умовами якого останній
зобов'язується виступити майновим
поручителем позичальника перед банком
та виконати за рахунок заставного
майна обов'язки позичальника по
поверненню кредиту на умовах цього
договору і договору іпотеки,
укладеного між майновим поручителем та
18 жовтня 2007 року між банком та майновим
поручителем укладено договір іпотеки,
за яким квартиру АДРЕСА_1 передано в
Оскільки позичальником взяті на себе
зобов'язання щодо повернення кредиту,
сплаті нарахованих відсотків належним
чином не виконувалися, банк звернувся
до суду з позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
25 лютого 2011 року Уманським
міськрайонним судом Черкаської
області ухвалено заочне рішення, яким
позов банку задоволено.
17 березня 2012 року головним державним
виконавцем Уманського міського
відділу ДВС Уманського міськрайонного
управління юстиції за виконавчим
листом № 2-205 від 25.05.2011 року Уманським
міськрайонним судом відносно боржника
ОСОБА_8 відкрито виконавче провадження.
13.06.2012 року у виконавчому
провадженні № 31622139 винесено постанову
про накладення арешту на все майно
боржника ОСОБА_8, в тому числі і на
нерухоме майно, яке є предметом
іпотеки. 28.11.2013 року винесено постанову
про повернення даного виконавчого
документа стягувачу, однак накладений
арешт на майно боржника та заборона на
його відчуження зняті не були.
Зважаючи на викладене, позивач просить
зняти арешт та скасувати заборону на
відчуження, накладені Уманським
міським відділом ДВС Уманського
міськрайонного управління юстиції на
квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_8
та передана в іпотеку ПАТ «КБ «Надра».
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 21
листопада 2014 року в задоволені позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі, представник
ПАТ «КБ «Надра», вважаючи, що рішення
суду першої інстанції ухвалено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, просить його
скасувати, прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які з'явилися у судове
засідання, вивчивши та обговоривши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає, виходячи з
наступного.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Оскаржуване рішення відповідає
зазначеним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволені позову банку, суд першої
інстанції виходив із того, що
боржниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не
сплачено борг, а також не сплачено
виконавчий збір та витрати на
проведення виконавчих дій, виконавче
провадження по примусовому виконанню
рішення не закінчено, а повернуто
стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про
виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Встановлено, що в Уманському міському
відділі ДВС Уманського МУЮ на
виконанні знаходиться виконавче
провадження за виконавчим листом
Уманського міськрайонного суду №
2-205-2011 року від 25.02.2011 року про стягнення
з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 солідарно на
користь ВАТ КБ «Надра» загальну
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 479 321, 20 грн. (а.с. 25).

В порядку виконання цього виконавчого
провадження державним виконавцем
проводились дії по виявленню майна
боржника, на яке могло бути звернуто
стягнення, в результаті чого 13.06.2012 року
Уманським МВ ДВС Уманського МУЮ
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження (а.с.27-28).

З витягу з Реєстру прав власності
Черкаського обласного об'єднаного бюро
технічної інвентаризації вбачається,
що за боржником ОСОБА_8 зареєстрована
квартира АДРЕСА_1 (а.с.16).

Згідно постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві, в
даному будинку зареєстрована
малолітня дитина. 19.09.2013 року надійшла
відповідь з органу опіки та піклування
про відмову у наданні дозволу на
реалізацію майна, що є предметом
договору іпотеки.

16.09.2013 року ухвалою Уманського
міськрайонного суду відмовлено в
задоволенні заяви Уманського МВ ДВС
Уманського МРУЮ про надання дозволу на
реалізацію майна, що є предметом
іпотеки. В зв'язку з цим виконавчий
документ повернуто стягувачу (а.с. 29).

Відповідно до п. 44 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
№ 5 від 30.03.2012 року, будь-які дії,
вчиненні без згоди іпотекодержателя
після укладення договору іпотеки,
зокрема і реєстрація неповнолітньої
дитини в житловому будинку, народження
дитини після укладення договору
іпотеки не є підставою для визначення
такого договору недійсним із підстави
невиконання вимог закону про отримання
згоди органу опіки та піклування.

Вказана квартира є предметом договору
іпотеки від 18.10.2007 року з метою
забезпечення виконання зобов'язання за
договором кредитної лінії №
158/МК13/2007-840 від 18.10.2007 року, укладеним
між банком та ОСОБА_7

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.50 Закону України
«Про виконавче провадження» підставою
для зняття арешту з майна боржника є
закінчення виконавчого провадження,
або повернення виконавчого документу
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав.

У разі якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Крім того, як видно з матеріалів справи,
борг ОСОБА_7, ОСОБА_8 перед позивачем ПАТ
«КБ «Надра» не сплачено, а також не
сплачено виконавчий збір та витрати на
проведення виконавчих дій, виконавче
провадження по примусовому виконанні
рішення не закінчено.

Твердження банку, що накладений
державним виконавцем арешт
перешкоджає йому задовольнити свої
вимоги до боржників шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки, ніякими
доказами не підтверджуються і
суперечать положенням статей 37, 38, 39
Закону України «Про іпотеку», які
визначають порядок звернення
стягнення на предмет іпотеки.

З огляду на викладені вище фактичні
обставини справи, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи,
були предметом дослідження в суді
першої інстанції, який при вирішенні
спору всебічно і повно з'ясував і
перевірив всі фактичні обставини
справи, об'єктивно оцінив докази, дав їм
належну правову оцінку, правильно
визначив норми матеріального права, що
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, та прийняв обґрунтоване
і законне судове рішення.

Інші доводи апеляційної скарги носять
суб'єктивний характер та не мають в
собі підстав, визначених ст. 309 ЦПК
України, за наявності яких можливе
скасування чи зміна судового рішення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ
«Комерційний банк «Надра» відхилити.

Рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 21 лютого 2014 року по справі
за позовом публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк «Надра»
до Уманського міського відділу
державної виконавчої служби
Уманського міськрайонного управління
юстиції, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
зняття арешту з майна залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :