Справа № 161/2786/14-ц
Провадження № 2/161/1438/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

31 березня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі:

головуючого - судді Філюк Т.М.

при секретарі Коритнюк А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Експо Страхування» до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків в порядку
регресу,

В С Т А Н О В И В:

ТДВ «СК «Експо Страхування» звернулось
в суд з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків в порядку
регресу.

Свій позов мотивує тим, що 17 жовтня 2013
року в м. Києві по вул. Либідській, 8
відбулась дорожньо-транспортна
пригода, в результаті чого автомобілем
«Honda Accord» д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_1 було пошкоджено застрахований у
ТДВ «СК «Експо Страхування» автомобіль
«Toyota Camry» д.р.н НОМЕР_2.

Відповідно до постанови
Голосіївського районного суду м. Києва,
дорожньо-транспортна пригода сталося з
вини водія автомобіля автомобілем «Honda
Accord» д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1

Вказує, що в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль «Toyota Camry» д.р.н НОМЕР_2,
отримав механічні пошкодження. У
зв'язку з пошкодженням автомобіля
страхувальника, згідно з умовами
укладеного договору, було виплачено
страхове відшкодування в розмірі 14516
гривень.

Відповідно до звіту, вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля «Форд Фокус» д.р.н НОМЕР_3 з
урахуванням зносу становить 16997,27
гривень.

Зазначає, що цивільно-правова
відповідальність відповідача була
застрахована у ПрАТ «СК «Брокбізнес»,
яка в свою чергу в порядку регресу
виплатила позивачу страхове
відшкодування з врахуванням
коефіцієнту фізичного зносу
транспортного засобу в сумі 11958 гривень
50 копійок.

Таким чином вважає, що відповідач
повинен відшкодувати різницю між
фактичним розміром шкоди і страховою
виплатою в сумі 2557 гривень 50 копійок

Крім того, з метою визначення вартості
матеріального збитку та коефіцієнту
фізичного зносу, позивачем понесено
витрати на оплату автотоварознавчого
дослідження в сумі 400 гривень.

На підставі викладеного, просить суд
стягнути з відповідача компенсацію
страхового відшкодування в розмірі 2557
гривень 50 копійок, витрати на оплату
автотоварознавчого дослідження в
розмірі 400 гривень, витрати на правову
допомогу в розмірі 400 гривень, а також
судові витрати по справі.

В судове засідання представник
позивача не зявився, подав суду заяву
про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився з невідомих суду причин хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи.

Дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що позов не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 17жовтня 2013
року приблизно о 23 годині 30 хвилин,
керуючи технічно справним автомобілем
«Honda Accord» д.р.н. НОМЕР_1, по вулиці
Либідській, 8 в м. Києві, не впевнившись
в безпеці свого маневру, рухався заднім
ходом, в результаті чого здійснив
зіткнення з автомобілем «Toyota Camry» д.р.н
НОМЕР_2, що призвело до пошкодження
транспортних засобів, чим порушив п. 10.9
Правил дорожнього руху.

Згідно з договору добровільного
страхування наземного транспорту ДНТ
№38/06/13/01 від 04 жовтня 2013 року,
укладеного між ТДВ «СК «Експо
Страхування» та ОСОБА_2, було
застраховано автомобіль «Toyota Camry» д.р.н
НОМЕР_2 (а.с. 9-22).

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року
за № 6, шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки
незалежно від вини.

Постановою Голосієвського районного
суду від 10 листопада 2013 року ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, що мало місце 17 жовтня 2013 року в
м. Києві по вул. Либідській. Даний факт
стверджується дослідженою в судовому
засіданні копією постанови
Голосієвського районного суду м. Києва
суду від 10 листопада 2013 року (а.с. 23).

Відповідно до ст.61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду з питань чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність
відповідача була застрахована у ПрАТ
«СК «Брокбізнес» згідно полісу №
АС/2112474 від 28 травня 2013 року (а.с. 8).

Відповідно до розрахунку по замовленню
№ 761 від 24 жовтня 2013 року та Акту
надання послуг № 1004 від 03 грудня 2013
року вартість відновлювального
ремонту автомобіля «Toyota Camry» д.р.н
НОМЕР_2, склала 14516 гривень 50 копійок
(а.с. 24-25). Платіжним дорученням № 77 від 01
листопада 2013 року, № 89 від 06 листопада
2013 року та № 47 від 09 грудня 2013 року
позивачем виплачено страхове
відшкодування за ремонт автомобіля
«Toyota Camry» д.р.н НОМЕР_2 в розмірі 14516
гривень 50 копійок (а.с. 26-28).

Відповідно до звіту про визначення
вартості матеріального збитку Вих.
№С13-923 , складеного ТзОВ «Експертна
компанія
«Укравтоекспертиза-Стандарт»,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Toyota Camry» д.р.н НОМЕР_2,
складає 16284,13 грн., вартість
матеріального збитку, завданого
власнику даного автомобіля, в
результаті його пошкодження при
дорожньо-транспортній пригоді складає
13498,86 грн. (а.с. 32-47).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Як передбачено ст. 1192 ЦК України розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Ст. 5 Закону України «Про страхування»
визначено форми страхування, зокрема
страхування може бути добровільним або
обов'язковим.

В силу ст.ст. 6, 7 Закону України «Про
страхування» страхування наземного
транспорту (крім залізничного) є
добровільним, а страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів є обов'язковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Відповідно до п.п. 2.3., 2.4 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України 24 листопада 2003 № 142/5/2092,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395
вартість відновлювального ремонту
колісних транспортних засобів
визначається як грошові витрати,
необхідні для відновлення
пошкодженого, розукомплектованого
колісного транспортного засобу.
Вартість матеріального збитку (реальні
збитки) визначається як вартісне
значення витрат, яких зазнає власник у
разі пошкодження або
розукомплектування колісного
транспортного засобу, з урахуванням
фізичного зносу та витрат, яких зазнає
чи може зазнати власник для
відновлення свого порушеного права
користування колісного транспортного
засобу (втрати товарної вартості).

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 14 постанови «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013
року № 4 у випадках стягнення на
користь потерпілого вартості майна (у
разі відшкодування збитків)
враховується зношеність пошкодженого
майна.

Виходячи з вищенаведених норм
законодавства особа, що завдала шкоду
власнику автомобіля зобов'язана
відшкодувати реальні збитки як
вартісне значення витрат, яких зазнав
власник у разі пошкодження колісного
транспортного засобу, з урахуванням
фізичного зносу та втрати товарної
вартості.

Втрата товарної вартості згідно звіту
про визначення вартості матеріального
збитку Вих. №С13-923, становить (ВТВ=0,00) 0
грн. (а.с. 46), і відповідно на
відшкодування втрати товарної
вартості страховик за договором
добровільного страхування
транспортного засобу будь-яких коштів
страхувальнику не виплачував.

Як вбачається з матеріалів справи ПрАТ
«СК «Брокбізнес» сплатила позивачу
вартість відновлювального ремонту
пошкодженого автомобіля «Toyota Camry» д.р.н
НОМЕР_2, з урахуванням зносу в розмірі
11958,50 грн. (а.с. 31). Виплата саме такої
суми страхового відшкодування з
урахуванням зносу позивачем не
оспорювалась.

Згідно полісу № АС/2112473 від 28 травня 2013
року ліміт відповідальності ПрАТ «СК
«Брокбізнес» за шкоду, заподіяну майну
(на одного потерпілого) становить 50000
грн., франшиза - 0 грн. (а.с. 8).

За таких обставин позивачу
відшкодовано реальні збитки, право
вимоги яких перейшло до нього в силу ст.
993 ЦК України.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

В даному випадку страхова виплата
відповідає фактичному розміру шкоди, а
тому позовна вимога є безпідставною та
до задоволення не підлягає.

Відносини між ТДВ «СК «Експо
Страхування» та ОСОБА_2 є договірними.
Розмір виплаченого страхового
відшкодування обумовлений умовами
добровільно укладеного договору, а
різниця між фактично виплаченою
страхувальнику сумою та розміром
страхового відшкодування за полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів відноситься на результати
господарської діяльності страховика.

Позовні вимоги ґрунтуються на
невірному тлумаченні норм цивільного
законодавства позивачем, а обов'язок
відповідача безпосередньо
відшкодувати заподіяну шкоду міг
виникнути у випадку перевищення ліміту
відповідальності страховика за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (50000 грн.) чи обумовлення
франшизи за умовами договору
страхування.

Оскільки судом відмовлено в задоволені
позовної вимоги щодо стягнення
компенсації страхового відшкодування
в розмірі 2557 гривень 50 копійок, не
підлягає до задоволення вимого щодо
відшкодування витрати на оплату
автотоварознавчого дослідження в
розмірі 400 гривень та витрат на правову
допомогу в сумі 400 гривень.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215,
218 ЦПК України, ст.ст. 22, 993, 1187, 1192, 1194 ЦК
України, Закону України «Про
страхування», Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України,
Фонду державного майна України 24
листопада 2003 № 142/5/2092, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 24
листопада 2003 року за № 1074/8395, суд

В И Р І Ш И В:

В позові товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Експо Страхування» до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків в порядку
регресу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
Філюк Т.М.