Справа № 482/519/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд
Миколаївської області в складі:
головуючого судді Демінської О.І., при
секретарі - Пазюк І.О., за участю
відповідача - ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Нова Одеса цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

У березні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором № NKH3RX09990029 від
10/12/2006 р. станом на 26.02.2014 р. на загальну
суму 45892,39 грн., з яких 14218,16 грн. -
заборгованість за процентами, 248,10 грн. -
заборгованість по комісії, 28764,59 грн. -
пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина)
та 2161,54 грн. - штраф (процентна складова).

На обґрунтування позову вказано, що між
позивачем та відповідачем 10.12.2006 р.
було укладено кредитний договір №
NKH3RX09990029 на суму 1838,02 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом 24,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Посилаючись на те, що у зв'язку із
порушенням відповідачем виконання
взятих на себе кредитних зобов'язань з
погашення існуючої кредитної
заборгованості, уточнивши позовні
вимоги представник позивача остаточно
просив стягнути з відповідача існуючу
станом на 26.02.2014 р. кредитну
заборгованість в сумі 45642,39 грн., з яких:
14218,16 грн. - заборгованість за
процентами, 248,10 грн. - заборгованість по
комісії, 28764,59 грн. - пеня, 250 грн. - штраф
(фіксована частина) та 2161,54 грн. - штраф
(процентна складова).

У судове засідання представник
позивача не з'явився, надав до суду
заяву, в якій позовні вимоги підтримав,
справу просив слухати за його
відсутності.

Відповідач проти задоволення позову
заперечив, просив про застосування
судом строків позовної давності.

Вивчивши доводи позову та матеріали
справи, вислухавши пояснення
відповідача, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що
10.12.2006 р. між сторонами був укладений
кредитний договір № NKH3RX09990029 на суму
1838,10 грн. на строк 12 місяців з 10.12.2006 р. по
10.12.2007 р. включно з умовами сплати
відсотків у розмірі 2% на місяць на суму
залишку заборгованості, щомісячних
винагород на умовах погашення
позичальником заборгованості
щомісяця в період з 15 по 20 число кожного
місяця.

Сторони домовились, що заява
позичальника та Умови надання
споживчого кредиту фізичним особам,
Тарифи складають кредитно-заставний
договір.

З умовами укладеного договору, Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам сторони ознайомлені, оригінал
кредитного договору заявником
отримано, що підтверджено його
підписом на заяві.

Згідно п.п. 5.1 - 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), затвердженим
наказом №391 від 21.03.2006 р. „Про
актуалізацію договірної бази за
направленням „Розстрочка", за кожен
випадок порушення зобов'язань,
передбачених п.п. 3.2.2, 3.2.3, Банк має право
нараховувати пеню в розмірі 0,15% від
суми непогашеної кредитної
заборгованості, при порушенні строків
платежів більш ніж на 30 днів також і
штраф в розмірі 250 грн. та 5% від суми
позову. Терміни позовної давності по
вимогах по стягненню кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки, пені, штрафів
встановлюються сторонами тривалістю 5
років. Нарахування неустойки за кожен
випадок порушення зобов'язань,
передбачених п.п. 5.1- 5.3 здійснюється
протягом трьох років з дня, коли
відповідне забов'язання має бути
виконаним.

Згідно умов кредитного договору №
NKH3RX09990029 від 10.12.2006 р. Банк зобов'язався
надати відповідачу кредитні кошти на
строк до 12.12.2007 р. включно, а відповідач
зобов'язався повністю повернути кредит
до цієї дати щомісячними платежами.

Строки позовної давності за
погодженням сторін збільшені були до 5
років.

За правилами ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено законом і не випливає із
суті кредитного договору.

Відповідно ст.ст.204, 227 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно положенням ч. 1 ст. 627 ЦК
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору.

Ст..ст. 262, 629 ЦК України встановлено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків та він є
обов'язковим для виконання сторонами.

Ст.. 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання, його
невиконанні, або виконані з
порушенням умов, визначених
змістом зобов'язання, настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди, що передбачено ст.ст. 610, 611 ЦК
України.

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

Наслідки прострочення
позичальником повернення позики
визначені ст.. 1050 ЦК України. При цьому,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до вимог ст.. 1048 ЦК України.

Згідно умов кредитно-заставного
договору № NKH3RX09990029 від 10.12.2006 р.
сторонами встановлено строки
виконання зобов'язань зі щомісячним
погашенням платежів, останній з яких
у визначеній сумі підлягав
виконанню в строк не пізніше
10.12.2007 р.

Відповідно вимогам ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Оскільки умовами договору № NKH3RX09990029
від 10.12.2006 р. встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення
строку його погашення.

З системного аналізу положень ст. ст.
261, 530, 631 ЦК України вбачається, що у разі
порушення боржником строків сплати
чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України ,кредитор протягом всього часу
- до закінчення строку виконання
останнього зобов'язання вправі був
вимагати стягнення несплачених до
моменту звернення кредитора до суду з
позовом щомісячних платежів в межах
позовної давності щодо кожного із цих
платежів. Несплачені до моменту
звернення кредитора до суду платежі
підлягають стягненню у межах позовної
давності по кожному із платежів.

Вказана правова позиція висловлена
Верховним Судом України по справі №
6-116цс13 від 06 листопада 2013 р. і є
обов'язковою для застосування в силу
ст. 360-7 ЦПК України.

Відповідно наданому позивачем
розрахунку суми заборгованості за
Кредитним договором № NKH3RX09990029 від
10.12.2006 р., виписці з особового рахунку та
уточненим позовним вимогам, відповідач
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором не виконував, останній
платіж за укладеним кредитним
договором здійснив 19.01.2007 р., після чого
будь-яких дій, направлених на погашення
заборгованості не здійснював.

Лише 09.09.2013 р. страхова компанія
«ІНГОССТРАХ» здійснила погашення
кредиту Банку в сумі 1707,02 грн.

З наданого позивачем суду розрахунку
суми заборгованості за Кредитним
договором № NKH3RX09990029 від 10.12.2006 р.
встановлено, що востаннє суми до сплати
відповідачем Банку було розраховано
22.09.2008 р. та в подальшому такі
нарахування проведені лише 09.09.2013 р. та
26.02.2014 р., тобто в порушення умов
укладеного кредитного договору, поза
межами трьох років з дня, коли
відповідне забов'язання мало бути
виконаним відповідачем, а також поза
межами строку позовної давності про
застосування якого просив суд
відповідач.

Банк звернувся до суду із позовом до
відповідача про стягнення з останнього
кредитної заборгованості, що існує
станом на 26.02.2014 р., в сумі 45642,39 грн., з
яких: 14218,16 грн. - заборгованість за
процентами, 248,10 грн. - заборгованість по
комісії, 28764,59 грн. - пеня, 250 грн. - штраф
(фіксована частина) та 2161,54 грн. - штраф
(процентна складова), лише 12.03.2014 р.

Враховуючи викладене та те, що за
умовами кредитного договору,
підписаного сторонами, Банк
зобов'язався надати відповідачу
кредитні кошти на строк по 10.12.2007 р., а
відповідач зобов'язався повернути
кредитні кошти у цей строк, останній
платіж відповідачем здійснено 19.01.2007
р., суд дійшов висновку, що строк
давності кредитного договору на
момент звернення до суду із позовом
минув, а тому у задоволенні позову
належить відмовити у зв'язку зі спливом
строків позовної давності, про
застосуання якого заявлено
відповідачем.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення кредитної заборгованості -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Миколаївської області через
Новоодеський районний суд в
десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя