№ 556/461/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М
Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2014 року.
смт.Володимирець

Володимирецький районний суд
Рівненської області в складі:

головуючого судді
Закревського Л.В.

при секретарі
Басик Г.Т.

з участю позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Володимирець справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Лозківська сільська рада
Володимирецького району про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності на нерухомий
об'єкт,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа
Лозківська сільська рада
Володимирецького району про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності на нерухомий
об'єкт, посилаючись на те, що у
приватній власності відповідача
знаходиться нежитлове господарське
приміщення по АДРЕСА_1. В серпні 2013 року
ОСОБА_1 домовився з ОСОБА_2 про
придбання у останнього нежитлового
господарського приміщення по АДРЕСА_1
та 28 серпня 2013 року між ними було
укладено договір купівлі-продажу
нежитлової будівлі. Згідно якого
ОСОБА_1 купив нерухомий об'єкт -
господарську будівлю, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Під час підписання договору
купівлі-продажу, позивачем було
вручено відповідачу повідомлення про
необхідність явки 29 серпня 2013 року о 10
год. 00 хв. до нотаріальної контори для
нотаріального посвідчення цього
договору. В обумовлену дату ОСОБА_2 до
нотаріальної контори не з'явився через
зайнятість.

Коли ОСОБА_1 перебував в нотаріальній
конторі з метою посвідчення договору
купівлі-продажу нежитлового
господарського приміщення, нотаріус
повідомив йому, що цей договір
купівлі-продажу посвідчувати не буде
без продавця. Також: нотаріус додатково
повідомив, що місцезнаходження
нежитлового господарського приміщення
по документах зазначено по АДРЕСА_1, але
фактично дане нежитлове приміщення
розташоване за межами с.Суховоля,
Володимирецького району, Рівненської
області.

З наведених вище підстав нотаріус
порекомендував позивачу звернутися до
суду із позовом про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання за
ним права власності на нежитлову
будівлю.

За наслідками підписання договору
купівлі-продажу нежитлової будівлі,
позивачем 28 серпня 2013 року передано
ОСОБА_2 28000 (двадцять вісім тисяч) грн. за
придбання нежитлового господарського
приміщення по АДРЕСА_1, що
підтверджується розпискою про
отримання грошей.

Внаслідок придбання ОСОБА_1 нежитлової
будівлі, він фактично набув право
власності на приміщення, яке не має
можливості підтвердити, окрім як в
судовому порядку.

Підставою для відмови в нотаріальному
посвідченні договору купівлі-продажу
нежитлової будівлі стало те, що
нежитлове приміщення знаходиться поза
межами с.Суховоля, Володимирецького
району, Рівненської області та
продавець ОСОБА_2 через зайнятість
не з'явився до нотаріальної контори
для посвідчення договору
купівлі-продажу, чим фактично
ухиляється від вчинення даної дії.

На теперішній час ОСОБА_1 хоче належним
чином закріпити своє право власності
на нежитлову будівлю, яка розташована
АДРЕСА_1.

Іншим шляхом як в судовому порядку
ОСОБА_1 своє право реалізувати не може,
що стало підставою на звернення до
суду.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
з'явився, заявлені вимоги визнав в
повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення із
наступних підстав.

З наведених у позовній заяві обставин,
які згідно ст.61 ч.1 ЦПК України не
підлягають доказуванню, оскільки
визнані сторонами, встановлено, що
згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно номер: 20662543
від 22.10.2008 року, ОСОБА_2 належить на
праві приватної власності нежитлове
господарське приміщення, що
розташоване: по АДРЕСА_1

28 серпня 2013 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір купівлі-продажу
нежитлової будівлі, згідно якого
ОСОБА_1 купив нерухомий об'єкт -
господарську будівлю, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

За наслідками підписання договору
купівлі-продажу нежитлової будівлі,
позивачем 28.08.2013 року передано
відповідачу 28000 (двадцять вісім тисяч)
грн. за придбання нежитлового
господарського приміщення по АДРЕСА_1,
що підтверджується розпискою про
отримання грошей від 28.08.2013 року.

Вартість нежитлового господарського
приміщення розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, згідно висновку про вартість
майна становить 156 600 (сто п 'ятдесят
шість тисяч шістсот) грн.

Рішенням Лозківської сільської ради
Володимирецького району Рівненської
області №26 від 26 лютого 2008 року,
присвоєно нежитловому господарському
приміщенню адресу : АДРЕСА_1.

Технічна характеристика нежитлового
господарського приміщення в АДРЕСА_1,
наведена в технічному паспорті,
виготовленому Рівненським обласним
бюро технічної інвентаризації 19 травня
2008 року.

Вказані докази суд вважає
достовірними, їх дійсність та
достовірність не оспорюють сторони.

Під час підписання договору
купівлі-продажу, відповідачу було
вручено повідомлення про необхідність
явки 29.08.2013 року о 10 год. 00 хв. до
нотаріальної контори для
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу.

В обумовлену дату ОСОБА_2 до
нотаріальної контори не з'явився через
зайнятість. Відповідач (продавець)
отримав грошові кошти за нежитлове
господарське приміщення, але фактично
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору.

Відсутність нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу фактично
позбавляє позивача права власності на
придбане нерухоме майно.

Згідно ч.2 cт.220 ЦК України, якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Виходячи зі змісту ст. 334 ЦК України,
право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, може виникнути у набувача
також з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
передає, або зобов'язується передати
майно у власність другій стороні, а
покупець приймає, або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

28 серпня 2013 року між сторонами було
укладено письмовий договір
купівлі-продажу нерухомого майна, який
хоча й не було посвідчено нотаріально,
але є дійсним, оскільки право власності
у позивача виникло з моменту
прийняття майна.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, одним
із способів захисту права власності є
визнання права власності в судовому
порядку.

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Статтею 328 ЦК України врегульовано, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Оскільки вищезазначене нерухоме майно
ОСОБА_1 придбав на підставі договору
купівлі-продажу від 28.08.2013 року, тому
позивач є його належним набувачем.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом з особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути зокрема визнання права
власності.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи зазначені вище вимоги
закону, обставини викладені в
матеріалах справи, а також те, що
визнання відповідачем позову не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси сторін, держави та
інших осіб, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10,11, 61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. ст. 15,16, 220, 316, 334, 392,
655, 656, 657, 662, 692 ЦК України,-

В И Р
І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Лозківська сільська рада
Володимирецького району про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності на нерухомий
об'єкт - задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу нежитлового
господарського приміщення,
розташованого по АДРЕСА_1, укладений
між: ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
нежитлове господарське приміщення,
розташоване в АДРЕСА_1.

Вступна та резолютивна частина
рішення складена у нарадчій кімнаті та
проголошена у судовому засіданні 24
квітня 2014 року. Рішення у повному
обсязі виготовлено 28 квітня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

С У Д Д Я :

Закревський Л.В.