Справа № 261/5009/13-ц
Провадження № 2/261/96/14
Справа № 261/5705/13-ц
Провадження № 2/261/1963/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк
16
квітня 2014 р.

Петровський районний суд м. Донецька в
складі: головуючий - суддя Іванов В.М.,
при секретарі Абрамчук А.В., за участю
позивача-відповідача ОСОБА_1.,
відповідача-позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовної заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, -

та зустрічному позову

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ
майна.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із
зустрічною заявою до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим,
що 15 листопада 2003 року сторони
зареєстрували шлюб. Під час шлюбу
сторони придбали квартиру АДРЕСА_1
вартістю 18 655 грн, договір купівлі
продажу був укладений на ім'я
відповідача. На даний час у
добровільному порядку вирішити
питання щодо розподілу майна, набутого
подружжям за час шлюбу, сторони не
мають можливості. На підставі цього
позивач звернулася до суду з позовом,
та просить розподілити спільно набуте
майно у вигляді квартири АДРЕСА_1,
визнавши за кожним право власності на
1/2 частку квартири.

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивовані тим,
що сімейні відносини між сторонами не
склались, він втратив почуття поваги та
кохання до жінки, що призвело до
припинення з нею шлюбних стосунків, та
не бажає їх поновлення. Тому просить
розірвати між ними шлюб.

В судовому засіданні
позивач-відповідач ОСОБА_1 підтвердила
свій позов, наполягала на його
задоволенні у повному обсязі,
зустрічний позов визнала в повному
розмірі.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 позов
визнав в повному обсязі не заперечував
проти задоволення позову, зустрічний
позов підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3
зустрічний позов підтримав, проти
позову ОСОБА_1 не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про одруження, 15
листопада 2003 року, сторони
зареєстрували шлюб відділ реєстрації
актів цивільного стану Петровського
районного управління юстиції, актовий
запис № 432.

Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини - інваліда та інші
обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони припинили шлюбні стосунки, не
мають наміру поновити сімейні
відносини, між ними склалися такі
стосунки, при яких подальше спільне
життя неможливе.

Надання сторонам строку для
примирення, суд вважає недоцільним.

При цьому суд також приймає до уваги, що
між сторонами є спір відносно
спільного майна. Так в судовому
засіданні встановлено, що сторонами
під час шлюбу була придбана квартира
АДРЕСА_1 вартістю 18 655 грн.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку (доходу).

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Так, з урахуванням положень ст. 61 ч. 1
Сімейного кодексу України, квартира
квартиру АДРЕСА_1, що була придбана за
час шлюбу сторін, є об'єктом права їх
спільної сумісної власності.

Згідно зі ст. 63 Сімейного кодексу
України, дружина та чоловік мають рівні
права на володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено за
домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу
України, дружина та чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу
України, та за змістом ст. 372 ЦК України
у разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором, законом.

Відповідно до ст. 365 ч. 1 п. 3 ЦК України
право особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо спільне володіння і користування
майном є неможливим.

Приймаючи до уваги, що сторони не
досягли згоди щодо спільного
користування квартирою АДРЕСА_1, та в
судовому засіданні дійшли згоди щодо
поділу квартири, що є у їх спільній
сумісній власності, з виділенням в
натурі усій квартири ОСОБА_1 та
виплатою грошової компенсації ОСОБА_2
за його частку в сумісній власності,
суд вважає за необхідне провести поділ
майна вказаним чином.

При цьому, оскільки сторони досягли
домовленості щодо розміру грошової
компенсації, та ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2
визначену суму, суд вважає можливим
провести поділ майна, не присуджуючи
ОСОБА_2 грошову компенсацію.

На підставі викладеного, керуючись ст.
60, 61, 63, 69, 70, 71 , 112 СК України, ст.ст. 368, 372
ЦК України, ст. ст. 214 - 215 ЦПК України (2004
р.), суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна, та зустрічний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 15 листопада 2003 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Петровського районного
управління юстиції м. Донецька, актовий
запис № 432 - розірвати.

Поділити майно, що знаходиться в
спільній сумісній власності між ОСОБА_2
та ОСОБА_1, визнавши за кожним: ОСОБА_2
та ОСОБА_1 право власності по 1/2 частині
квартири АДРЕСА_1, виділивши її в натурі
ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Право спільної сумісної власності між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 -
припинити.

При розірванні шлюбу позивачу -
відповідачу ОСОБА_1 залишити прізвище
«ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на це рішення може
бути подана в судову палату по
цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області через місцевий суд
протягом десяти днів після його
проголошення.

Суддя:
В.М. Іванов