Справа № 500/8834/13-ц
Провадження № 2/500/841/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року

Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Щербакові С.Ю.

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

Ізмаїльського міжрайонного прокурора

в інтересах

ОСОБА_4

до

ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

реєстраційної служби Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області

про

визнання договору купівлі-продажу
недійсним, витребування майна з чужого
незаконного володіння та скасування
державної реєстрації права власності

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача пояснила, що
ОСОБА_4 є інвалідом другої групи з
дитинства та мешкає у квартирі АДРЕСА_1,
яка належала в якості спільної
сумісної власності ОСОБА_7 на час
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 на час
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказаними особами
заповіт не складався, а після відкриття
спадщини ОСОБА_4 в якості сина та
відповідно спадкоємець першої черги за
законом залишався проживати у
квартирі, а відповідач ОСОБА_6 набув
право власності на квартиру за
рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 18 червня 2012
року. Через порушення права позивача
ОСОБА_4 вказане рішення суду було
скасовано рішенням Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 30 жовтня 2013 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами та
постановлено нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно відмовлено. Разом із
тим, на підставі рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 18 червня 2012 року відповідач ОСОБА_6
03 серпня 2012 року уклав з ОСОБА_5 договір
купівлі-продажу на вказану квартиру, а
за № 5494236 від 01 липня 2013 року проведена
реєстрація права власності на вказану
квартиру за ОСОБА_5, що з оглядом на
вищевказані обставини вважає
безпідставною. Просить визнати договір
купівлі-продажу кватири АДРЕСА_1,
укладений 03 серпня 2012 року між ОСОБА_6
та ОСОБА_5 недійсним, витребувати
вказану квартиру на користь ОСОБА_4 та
зобов'язати реєстраційну службу
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
скасувати державну реєстрацію права
власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився, оповіщений у встановленому
порядку про час і місце судового
розгляду, про причину неявки не
повідомив. Представник відповідача
проти позовних вимог заперечує,
пояснив, що позивач мав достатньо часу
для звернення до нотаріуса щодо
прийняття спадщини, разом із тим по
справі відсутні докази того, що позивач
на час відкриття спадщини проживав
разом зі спадкодавцем. Окрім того
вважає відсутніми повноваження
Ізмаїльської міськрайонної
прокуратури на представлення
інтересів позивача, який не визнаний
недієздатним. Вважає, що порушення, яке
встановлене рішенням Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 30 жовтня 2013 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами повинно
бути визначено провиною продавця та
його представника, а ОСОБА_5 в якості
добросовісного набувача не може бути
позбавлений майна, за яке він належним
чином сплатив гроші ОСОБА_6, який у свою
чергу на час укладення договору
купівлі-продажу був визнаний єдиним
власником квартири.

Відповідач ОСОБА_6 допустив повторну
неявку в судове засідання, оповіщений у
встановленому порядку про час і місце
судового розгляду, про причину неявки
не повідомив.

Представник реєстраційної служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
проти заявлених позовних вимог не
заперечує.

Вислухавши пояснення сторін, думку
захисту, суд вважає заявлені позовні
вимоги обгрунтованими.

у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК
України суд розглядає справу в межах
заявлених позовних вимог на підставі
доказів, наданих у порядку,
передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України.

Долученою до матеріалів справи
документацією підтверджений та
сторонами не оскаржується той факт, що
ОСОБА_4 є інвалідом другої групи з
дитинства та мешкає у квартирі АДРЕСА_1,
яка належала в якості спільної
сумісної власності ОСОБА_7 на час
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 на час
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказаними особами
заповіт не складався, а після відкриття
спадщини ОСОБА_4 в якості сина та
відповідно спадкоємець першої черги за
законом залишався проживати у
квартирі, а відповідач ОСОБА_6 набув
право власності на квартиру за
рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 18 червня 2012
року.

На підставі рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 18 червня 2012 року відповідач ОСОБА_6
03 серпня 2012 року уклав з ОСОБА_5 договір
купівлі-продажу на вказану квартиру, а
за № 5494236 від 01 липня 2013 року проведена
реєстрація права власності на вказану
квартиру за ОСОБА_5.

Разом із тим, через порушення права
позивача ОСОБА_4 рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 18 червня 2012 року було скасовано
рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 30 жовтня 2013
року у зв'язку з нововиявленими
обставинами та постановлено нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_6 до Ізмаїльської міської
ради Одеської області про визнання
права власності на спадкове майно
відмовлено.

До наступного часу квартира не
розподілена та не визначений порядок
користування квартирою спадкоємцями,
до складу яких входять позивач ОСОБА_4
та ОСОБА_6

Таким чином за ОСОБА_6 відсутнє право
власності на квартиру АДРЕСА_1, з
оглядом на що право власності за
договором купівлі-продажу на вказану
квартиру набуте без належних правових
підстав не спрямоване на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним, що у свою чергу
відповідно до вимог ст. 215 ч.1 ЦК України
є підставою для визнання правочину
недійсним.

Оповіщення позивача про порушення його
права пов'язане із зверненням ОСОБА_5 до
суду 19 вересня 2013 року із позовною
заявою про скасування реєстрації місця
проживання та виселення, що
підтверджене заявою Ізмаїльської
міської ради від 24 вересня 2013 року та
прийнятим рішенням Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 30 жовтня 2013 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

За вказаних обставин квартира в якості
майна за відплатним договором у
відповідності до вимог ст. 388 ч.1 п.3 ЦК
України через вибуття з володіння
позивача не з його волі іншим шляхом,
підлягає поверненню позивачеві, який
до наступного часу проживає у квартирі
АДРЕСА_1 через відсутність іншого
житла.

До наступного часу реєстрація
відповідача за адресою вказаної
квартири підтверджує доводи позивача
про порушення прав власника, у зв'язку
із чим вимога позивача про усунення
перешкод у праві власності, вираженому
у виключенні з реєстрації за адресою
зазначеної квартири заснована на
вимогах ст. 386-387, 391 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який
укладено 03 серпня 2012 року між ОСОБА_6 та
ОСОБА_5.

Повернути квартиру АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_4.

Зобов'язати реєстраційну службу
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
скасувати державну реєстрацію права
власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя С.М. Жигулін