Справа № 204/2808/2013-ц
Провадження № 2/204/93/2014 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді
Самсонової В.В.

при секретарі
Калініченко М.В.

за участю позивачки
ОСОБА_1

за участю представника позивачки
ОСОБА_2

за участю представників відповідача
Червякова О.Л. та Пугача А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську справу
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сервісний
центр «Смарт» про визнання незаконним
наказу, поновлення на займаній посаді,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди за час вимушеного
прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2013 року позивачка звернулася
до суду з позовною заявою, в якій
просила ухвалити рішення, яким визнати
незаконним Наказ Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сервісний
центр «Смарт» від 29.08.2011 року за № 29/08
«Про звільнення від займаної посади
головного бухгалтера - ОСОБА_1»,
зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт» поновити ОСОБА_1 на займаній
раніше посаді головного бухгалтера,
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт» на користь ОСОБА_1 заробітну
плату за час вимушеного прогулу у
розмірі 58932,36 грн., стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт» на користь ОСОБА_1 моральну
шкоду у розмірі 10000,00 грн., та допустити
до негайного виконання рішення в
частині поновлення ОСОБА_1 на раніше
займаній посаді головного бухгалтера
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт». В обґрунтуванні своїх вимог
позивачка вказала на те, що вона є
учасником Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт». Учасниками товариства є:
ОСОБА_1 та ОСОБА_5. 26 березня 2010 року
позивачкою та ОСОБА_6 було затверджено
протокол зборів № 1 учасників
відповідача. 29 березня 2010 року
відбулася державна реєстрація ТОВ
«Сервісний центр «Смарт». Після цього,
з 01 квітня 2010 року позивачка була
прийнята на посаду головного
бухгалтера ТОВ «Сервісний центр
«Смарт», на підставі наказу. Позивачка
працюючи у відповідача вела податковий
та бухгалтерський облік, нараховувала
заробітну плату, відпускні,
виплачувала їх, а також оплачувала
податки та інше. Позивачка виконувала
всі обов'язки головного бухгалтера,
працювала чесно та сумлінно, своєчасно
і точно виконувала розпорядження
директора, додержувалася трудової
дисципліни, вимог нормативних актів
про охорону праці, дбайливо ставилася
до майна. У період з 29 серпня по 01
вересня 2011 року, по сімейним
обставинам, вона знаходилась поза
межами м. Дніпропетровська. Про свою
відсутність вона по телефону
попередила ОСОБА_5, який є директором
відповідача. Він не заперечував проти
відсутності позивачки на роботі і вони
домовилися, що свою роботу вона буде
виконувати дистанційно. Після
повернення на роботу, а саме 02 вересня
2011 року, позивачка не була допущена в
приміщення офісу відповідача. Майже
півтора року позивачка приходила на
місце роботи та намагалась з'ясувати
причини не допуску її до офісу, до
виконання роботи, але жодних пояснень
не отримала. Тільки в лютому 2013 року
вона дізналася, що директором
відповідача ОСОБА_5 було видано наказ
за № 29/08 від 29.08.2011 року про звільнення
її від займаної посади, згідно якого з 29
серпня 2011 року позивачку звільнено від
займаної посади головного бухгалтера
ТОВ «Сервісний центр «Смарт». Копію
зазначеного наказу вона змогла
отримати лише в лютому 2013 року.
Позивачка вважає такий наказ
безпідставним, незаконним та
необґрунтованим. Так, відповідач в
своєму наказі не вказує причини
звільнення від займаної посади, а також
статтю Кодексу законів про працю
України. Окрім того, відповідач не
зазначає й про переведення на іншу
посаду. Позивачка зверталася до
відповідача з проханням пояснити
причини звільнення від займаної
посади, але її навіть не допускають до
офісного приміщення та до свого
робочого місця. У разі звільнення без
законної підстави або незаконного
переведення на іншу роботу працівник
повинен бути поновлений на попередній
роботі органом, який розглядає
трудовий спір. При винесенні рішення
про поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання нижче
оплачуваної роботи, але не більш як за
один рік. Так, заробітна плата
позивачки становила 4500 грн. 00 коп. за
один місяць. Позивачка перебуває у
вимушеному прогулі з вересня 2011 року,
тому розмір заробітної плати, що
підлягає виплаті за час вимушеного
прогулу складає 58932,36 грн. Окрім
вищенаведеного, позивачці внаслідок
незаконного звільнення від зайнятої
посади, заподіяно глибоких моральних
страждань, яку вона оцінила у розмірі
10000,00 грн.

В судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_2 підтримали позовні
вимоги та просили задовольнити їх в
повному обсязі, при цьому посилалися на
обставини викладені в позовній заяві.
Також просили поновити позивачці строк
звернення до суду з даними позовними
вимогами, оскільки спірний наказ про
звільнення позивачка отримала лише в
лютому 2013 року.

Представники відповідача Червяков О.Л.
та Пугач А.В. в судовому засіданні
заперечували проти задоволення
позовних вимог позивачки та просили
відмовити їй в задоволенні в повному
обсязі. При цьому пояснили, що 08 серпня
2011 року позивачка не з'явилася за
місцем своєї роботи та жодним можливим
чином не повідомила директора
відповідача чи працівників
відповідача про свою відсутність та
факту наявності поважності причини не
виходу на роботу, тож директором
відповідача було видано наказ від
08.08.2011 року за № 08/08-02, де останній
ініціював проведення службового
розслідування у відношенні позивачки
та створив відповідну комісію, за
фактом не виходу її на роботу, як те
зафіксовано актом від 08.08.2011 року.
Службовим розслідуванням, комісія
зафіксувала відсутність позивачки на
робочому місці за кожним фактом
складанням окремого акта від: 08.08.2011
року, 09.08.2011 року, 10.08.2011 року, 11.08.2011 року,
12.08.2011 року, 15.08.2011 року, 16.08.2011 року,
17.08.2011 року, 18.08.2011 року, 19.08.2011 року,
22.08.2011 року, 23.08.2011 року, 25.08.2011 року та
29.08.2011 року, крім того, вказане також
дублюється відсутністю відповідних
записів у графіку обліку
відпрацьованого часу працівниками
підприємства. У зв'язку з прогулами без
поважних причин, комісією
рекомендовано на підставі ч. 4 ст. 40
Кодексу законів про працю звільнити
позивачку. У тексті позовної заяви
вказано на те, що начеб то позивачка
29.08.2011 року повідомила по телефону
директора відповідача про свою
відсутність на роботі до 01.09.2011 року за
сімейними обставинами, проте ця
обставина не узгоджується із наявними
фактами та доказами, а саме 29.08.2011 року
позивачка не інформувала директора
відповідача, що підтверджується
роздруківкою маршрутизації телефонних
дзвінків отриманої у оператора
мобільного зв'язку, з якої видно, що
протягом робочого дня позивачка з
свого службового телефону НОМЕР_1, не
телефонувала директору відповідача на
номер службового телефону директора
НОМЕР_2.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 наказом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт» від 01 квітня 2010 року за № 2 була
прийнята на роботу на посаду головного
бухгалтера (а.с.54).

Крім того, згідно статуту Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сервісний
центр «Смарт» - ОСОБА_1 є учасником
вказаного товариства з статутним
внеском в розмірі 50%.

Наказом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт» від 29 серпня 2011 року за № 29/08-01
ОСОБА_1 була звільнена з посади
головного бухгалтера Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сервісний
центр «Смарт» на підставі ч. 4 ст. 40
Кодексу законів про працю України
(а.с.57).

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів
про працю України, працівник може
звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до
районного, районного у місті, міського
чи міськрайонного суду в тримісячний
строк з дня, коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
свого права, а у справах про звільнення
- в місячний строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки.

Позивачка надала суду заяву, в якій
просила поновити їй строк звернення до
суду з даними позовними вимогами,
оскільки її не допускали до офісу
відповідача, а із спірним наказом вона
ознайомилася лише в лютому 2013 року.

Згідно ст. 234 Кодексу законів про працю
України, у разі пропуску з поважних
причин строків, установлених статтею 233
цього Кодексу, районний, районний у
місті, міський чи міськрайонний суд
може поновити ці строки.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідачкою не було надано суду
належних, у встановленому законом
порядку, доказів того, що нею
пропущений строк для звернення до суду
з даними позовними вимогами з поважних
причин.

Так, позивачка вказувала, що її не
допускають в офіс відповідача, але
згідно постанови ДІМ Жовтневого РВ ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області молодшого сержанта міліції
Сухого В.В. про відмову в порушенні
кримінальної справи від 19.10.2011 року, в
ході перевірки було встановлено, що в
серпні 2011 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_8
виникла конфліктна ситуація, у зв'язку
з розбіжностями у виконані покладених
на ОСОБА_1 робочих обов'язків. З того
самого часу ОСОБА_1 перестала виходити
на своє робоче місце, з невідомих
причин, що відображається в табелі
обліку робочого часу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сервісний
центр «Смарт». В вересні ОСОБА_8 дійсно
змінив замки вхідних дверей офісу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт», в цілях забезпечення безпеки
офісу, у зв'язку з підозрою проникнення
в офісне приміщення після робочого
часу, невідомих осіб 21.09.2011 року. ОСОБА_1
безперешкодно пройшла в офіс
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт», пробувши там невеликий
проміжок часу, пішла з офісу. Після
чого, більше не з'являлася в ньому, при
цьому ОСОБА_8 пояснив що ніколи не чинив
спробам ОСОБА_1 зайти в приміщення
офісу. На підставі вищевказаного,
Жовтневим РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області було
постановлено відмовити в порушенні
кримінальної справи, у зв'язку з
відсутністю в діях ОСОБА_8 складу
злочину (а.с.47).

Натомість актами відсутності
працівника на робочому місці від 08.08.2011
року, 09.08.2011 року, 10.08.2011 року, 11.08.2011 року,
12.08.2011 року, 15.08.2011 року, 16.08.2011 року,
17.08.2011 року, 18.08.2011 року, 19.08.2011 року,
22.08.2011 року, 23.08.2011 року, 25.08.2011 року,
26.08.2011 року, 29.08.2011 року, 30.08.2011 року,
31.08.2011 року, 01.09.2011 року, та 02.09.2011 року,
складеними членами комісії Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Сервісний центр «Смарт», а саме
директором ОСОБА_5 (наказ № 1 від 29.03.2010
року (а.с.99), спеціалістом сервісного
центру ОСОБА_9 (наказ № 3-к від 09.08.2010
року (а.с.100), спеціалістом сервісного
центру ОСОБА_10 (наказ № 4-к від 11.10.2010
року (а.с.101), спеціалістом сервісного
центру ОСОБА_11 (наказ № 1-к від 17.01.2011
року (а.с.102), та спеціалістом
офіс-адміністратором ОСОБА_12 (наказ №
2-к від 21.07.2011 року (а.с.103), встановлено,
що головний бухгалтер Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сервісний
центр «Смарт» ОСОБА_1 була відсутня у
вказані дні на робочому місці з 09:00
годин до 18:00 годин, тобто повний робочий
день (а.с.80-98).

За вищевказаними актами відсутності
головного бухгалтера Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сервісний
центр «Смарт» ОСОБА_1 на робочому місці
у вказані дні, комісією Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сервісний
центр «Смарт» в складі членів ОСОБА_10,
ОСОБА_12, ОСОБА_11 та ОСОБА_9, було
проведено службове розслідування, яке
оформлено актом від 29.08.2011 року, який
затверджений директором товариства
(а.с.109-112).

Вищевказаним актом від 29.08.2011 року було
вирішено звільнити головного
бухгалтера Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт» ОСОБА_1 від займаної посади за
фактом прогулів на підставі ч. 4 ст. 40
Кодексу законів про працю України.

На підставі вищевказаного акту від
29.08.2011 року Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт» й був виданий наказ від 29
серпня 2011 року за № 29/08-01 про звільнення
ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт» на підставі ч. 4 ст. 40 Кодексу
законів про працю України.

Позивачка вказувала, що вона була
ознайомлена з вищевказаним наказом про
її звільнення в лютому 2013 року, а
відмітку про ознайомлення не
поставила, оскільки директор
відповідача не надав їй такої
можливості.

Проте, згідно актів Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сервісний
центр «Смарт» від 05.09.2011 року, складених
працівниками відповідача, а саме:
ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_12 та ОСОБА_11,
зафіксовано, що 05 вересня 2011 року
ОСОБА_1 прибула в приміщення офісу
відповідача, де її було ознайомлено: з
актами про відсутність працівника на
робочому місці та матеріалами
службового розслідування; з наказом
від 29 серпня 2011 року за № 29/08-01 про
звільнення ОСОБА_1 з посади головного
бухгалтера Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт», але вона відмовилася від
підпису в наказі від 29 серпня 2011 року за
№ 29/08-01 про ознайомлення з цим наказом,
відмовилася від надання пояснень щодо
її відсутності на робочому місці 08.08.2011
року, 09.08.2011 року, 10.08.2011 року, 11.08.2011 року,
12.08.2011 року, 15.08.2011 року, 16.08.2011 року,
17.08.2011 року, 18.08.2011 року, 19.08.2011 року,
22.08.2011 року, 23.08.2011 року, 25.08.2011 року,
26.08.2011 року, 29.08.2011 року, 30.08.2011 року,
31.08.2011 року, 01.09.2011 року та 02.09.2011 року.
Також зафіксовано її відмову від
підпису в акті про проведення відносно
неї службового розслідування
(а.с.61,117,118).

Вищевказані обставини підтвердили
опитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_12, яка є спеціалістом
офіс-адміністратором відповідача,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_9, які є
спеціалістами сервісного центру
відповідача, і які пояснили, що у
зв'язку з відсутністю головного
бухгалтера Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт» ОСОБА_1 без поважної причини на
робочому місті, відносно неї було
проведено службове розслідування, яке
оформлено відповідним актом, на
підставі якого ОСОБА_1 було звільнено з
посади головного бухгалтера. 05 вересня
2011 року ОСОБА_1 прибула в офіс
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт», де її було ознайомлено з
актами відсутності її на робочому
місці, з матеріалами службового
розслідування та з наказом про
звільнення, а вона ознайомившись з
вищевказаними матеріалами і
документами відмовилася від надання
будь-яких пояснень та від підпису про
ознайомлення з вищевказаними
документами.

Посилання позивачки про те, що вона
дізналася про наказ про звільнення в
міліції, де проводилася перевірка
також підтверджує пропуск
встановленого законодавством строку,
тому що з дня винесення постанов про
відмову в порушенні кримінальної
справи минув майже рік.

З огляду на все вищевказане, твердження
позивачки щодо поважності пропуску нею
строку звернення до суду з даними
позовними вимогами не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні, у
зв'язку з чим, суд вважає за необхідне
відмовити позивачці в задоволенні її
заяви про поновлення строку звернення
до суду та в частині позовних вимог про
визнання незаконним наказу про
звільнення та поновлення на роботі.

Крім того, у відповідності до копій
дублікату трудової книги ОСОБА_1 серії
НОМЕР_3 (а.с.156-158), остання протягом 2012-2014
років була офіційно працевлаштована та
працювала на посаді бухгалтера за
сумісництвом в Товаристві з обмеженою
відповідальністю «АСТАРТА 2012», а в
подальшому на посаді провідного
бухгалтера Товариства з обмеженою
відповідальністю «АСТАРТА 2012», з якої
була звільнена з 06 березня 2014 року у
зв'язку із закінченням строку
трудового договору, що підтверджується
відповідними наказами Товариства з
обмеженою відповідальністю «АСТАРТА
2012» від 11.10.2012 року за № 2-ок, від 01.04.2013
року за № 9-ок та від 06.03.2014 року за № 3-ок
(а.с.153-155). Таким чином, позивачка
працювала на підприємстві Товариства з
обмеженою відповідальністю «АСТАРТА
2012» та була офіційно працевлаштована.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне відмовити позивачці в
задоволенні її позовних вимог в
частині стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сервісний
центр «Смарт» на її користь заробітної
плату за час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 40, 47, 116, 139, 233-235 КЗпП України, ст. ст. 3,
15, 16, 23 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісний центр
«Смарт» про визнання незаконним
наказу, поновлення на займаній посаді,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди за час вимушеного
прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В.
Самсонова