Справа № 755/3214/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1,
заінтересовані особи - Публічне
акціонерне товариство «Сведбанк»,
Публічне акціонерне товариство
«Український Бізнесбанк», на дії
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві Клименка Романа Васильовича,

встановив:

Скаржник звернулася до суду з вказаною
заявою, посилаючись на те, що у Відділі
ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві
знаходиться на виконанні виконавчий
лист № 2-2113/2011, виданий 15.02.2012 року
Дніпровським районним судом м. Києва
про стягнення з неї боргу на користь
ПАТ «Сведбанк» в розмірі 134 085,09 доларів
США та 177 772,58 грн. В процесі виконавчого
провадження, її транспортний засіб
після зупинки працівником ДАІ був
описаний та тимчасово затриманий через
перебування у розшуку по постанові
виконавчої служби, в подальшому
складено акт опису й арешту від 08.11.2013
року. 28.01.2014 року вона звернулася до
виконавчої служби задля з'ясування
причин арешту. Під час ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження,
з'ясувалося, що на все її майно, в тому
числі і на автомобіль «КІА», 2012 року
випуску, державний номер НОМЕР_1, згідно
постанови виконавця від 01.06.2012 року.
Проте, ніяких документів з виконавчої
служби вона не отримувала, що призвело
до порушення її майнових прав та
інтересів. 18.04.2012 року між нею та ПАТ
«Український Бізнесбанк» були
укладені кредитні договори № 128/Ф та №
129/Ф, згідно яких вона отримала кредит у
розмірі 116 640,00 грн. та 8 150,00 грн.,
строком до 18.04.2019 року. З метою
забезпечення виконання кредитного
договору 18.04.2012 року був укладений
договір застави вказаного
транспортного засобу, який посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_3,
реєстровий № 479. Таким чином,
автомобіль, на який накладено арешт
виконавчою службою, знаходиться у
заставі ПАТ «Український Бізнесбанк».
На сьогоднішній день у неї існує перед
банком строкова заборгованість, яку
вона намагається погашати своєчасно у
встановлені строки. Автомобіль є для
неї своєрідною гарантією, оскільки в
разі виникнення матеріальної скрути,
вона зможе його реалізувати для
отримання банком коштів, і таким чином
вона зможе уникнути настання
негативних наслідків, пов'язаних з
примусовим стягненням з неї боргу. Крім
того, накладений арешт порушує її права
як власника майна та заставодавця,
оскільки банк має право отримати
задоволення за рахунок автомобіля, а
вона не має можливості користуватися
автомобілем та реалізувати своє
законне право на його реалізацію та
погашення боргу за кредитом.

В судове засідання скаржник не
з'явилася, представник надав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
скаргу підтримав, просив її
задовольнити.

В судове засідання суб'єкт оскарження
не з'явився, про день та час розгляду
справи сповіщався належним чином, заяв
про відкладення розгляду справи чи про
розгляд справи за його відсутності не
подавав.

В судове засідання представник
заінтересованої особи - ПАТ «Сведбанк»
не з'явився, про день та час розгляду
справи сповіщався належним чином, заяв
про відкладення розгляду справи чи про
розгляд справи за його відсутності не
подавав.

В судове засідання представник
заінтересованої особи - ПАТ
«Український Бізнесбанк» не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності, скаргу підтримав, просив
її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що вимоги
підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що в провадженні
ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві (ВП №
32814846) знаходиться на виконанні
виконавчий лист № 2-2113/2011, виданий 15.02.2012
року Дніпровським районним судом м.
Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Сведбанк» боргу в розмірі
134 085,09 доларів США та 177 772,58 грн.

01.06.2012 року державний виконавець ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві виніс
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, якою наклав арешт на все
майно, що належить боржнику - ОСОБА_1
08.11.2013 року державним виконавцем було
складено акт опису й арешту майна.
Даними документами автомобіль марки
«КіА», модель RIO, тип - сєдан легковий,
колір бежевий, номер шасі - НОМЕР_2, рік
випуску 2012, державний номер НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_1 потрапив під
арешт.

18.04.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ
«Український Бізнесбанк» були
укладені кредитні договори № 128/Ф та №
129/Ф, згідно яких вона отримала кредит у
розмірі 116 640,00 грн. та 8 150,00 грн.,
строком до 18.04.2019 року. З метою
забезпечення виконання кредитного
договору 18.04.2012 року був укладений
договір застави транспортного засобу -
автомобіль марки «КіА», модель RIO, тип -
сєдан легковий, колір бежевий, номер
шасі - НОМЕР_2, рік випуску 2012, державний
номер НОМЕР_1, який посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_3,
реєстровий № 479.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
роз'яснює особам, які беруть участь у
виконавчому провадженні або
залучаються до проведення виконавчих
дій, їхні права згідно з вимогами цього
Закону. Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про заставу» застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань, якщо інше не
встановлено законом. В силу застави
кредитор (заставодержатель) має право в
разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого заставою
зобов'язання одержати задоволення з
вартості заставленого майна
переважно перед іншими кредиторами.
Застава виникає на підставі договору,
закону або рішення суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України
«Про заставу»заставодавець зберігає
право розпорядження заставленим
майном, якщо інше не передбачено
законом чи договором. Заставодавець
може відчужувати заставлене майно
тільки за згодою заставодержателя.

Відповідно до ст. 19 Закону України
Закону України «Про заставу» за
рахунок заставленого майна
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором, - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 20 Закону України
«Про заставу» заставодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет застави в разі, якщо в момент
настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано, якщо інше не
передбачено законом чи договором. У
разі ліквідації юридичної особи
заставодавця заставодержатель набуває
право звернення стягнення на
заставлене майно незалежно від
настання строку виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою.
При частковому виконанні боржником
забезпеченого заставою зобов'язання
застава зберігається в початковому
обсязі. Якщо предмет одного договору
застави складають дві або більше речей
(два чи більше прав), стягнення може
бути звернено на всі ці речі (права) або
на будь-яку з речей (на будь-яке з прав)
за вибором заставодержателя. Якщо
заставодержатель зверне стягнення на
одну річ (право), він зберігає право
наступного стягнення на інші речі
(права), що складають предмет застави.
До третьої особи, яка задовольнила в
повному обсязі вимоги
заставодержателя, переходить разом з
правом вимоги забезпечена нею застава
у встановленому законодавством
порядку.

Звернення стягнення на заставлене
майно здійснюється за рішенням суду
або третейського суду, на підставі
виконавчого напису нотаріуса, якщо
інше не передбачене законом або
договором застави. Звернення стягнення
на заставлене майно державного
підприємства (підприємства, не менше
п'ятдесяти відсотків акцій (часток,
паїв) якого є у державній власності)
здійснюється за рішенням суду.
Реалізація заставленого майна, на яке
звернено стягнення, провадиться
державним виконавцем на підставі
виконавчого листа суду або наказу
господарського суду, або виконавчого
напису нотаріусів у встановленому
порядку, якщо інше не передбачено цим
Законом чи договором.

По даній справі встановлено, що на
спірний автомобіль було накладено
арешт, при тому, що даний автомобіль
перебував у заставі іншого банку.
Накладення арешту можливе лише на
вільне від обтяження майно.

Враховуючи викладене суд дійшов
висновку, що скарга має бути
задоволена.

Відповідно до частини 1 статті 383
Цивільного процесуального кодексу
України, сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

В силу частини 2 статті 387 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Статтею 385 Цивільного процесуального
кодексу України передбачено, скаргу
може бути подано до суду: у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод; у
триденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод, у разі
оскарження постанови про відкладення
провадження виконавчих дій. Пропущений
з поважних причин строк для подання
скарги може бути поновлено судом.

Оскільки, про наявність арешту на
автомобіль скаржник дізналася лише
28.01.2014 року при ознайомленні з
матеріалами виконавчого провадження
(скарга подана до суду 31.01.2014 року),
строк, передбачений законодавством на
оскарження не пропущено.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 1, 6 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 1, 17, 19, 20
Закону України «Про заставу», ст.ст. 60,
294, 383-387 ЦПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані
особи - Публічне акціонерне товариство
«Сведбанк», Публічне акціонерне
товариство «Український Бізнесбанк»,
на дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві Клименка Романа
Васильовича - задовольнити.

Визнати дії старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві Клименка Романа Васильовича щодо
накладення арешту на автомобіль марки
«КіА», модель RIO, тип - сєдан легковий,
колір бежевий, номер шасі - НОМЕР_2, рік
випуску 2012, державний номер НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1, та
який є предметом застави за договором
застави транспортного засобу,
посвідчений 18.04.2012 року приватним
нотаріусом ОСОБА_3, реєстровий № 479 -
неправомірними.

Звільнити з-під арешту належний ОСОБА_1
автомобіль марки «КіА», модель RIO, тип -
сєдан легковий, колір бежевий, номер
шасі - НОМЕР_2, рік випуску 2012, державний
номер НОМЕР_1, що є предметом застави за
договором застави транспортного
засобу, який посвідчений 18.04.2012 року
приватним нотаріусом ОСОБА_3,
реєстровий № 479, шляхом зобов'язання
старшого державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві Клименка Романа
Васильовича виключити транспортний
засіб з Постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 01.06.2012 року та Акту
опису й арешту майна від 08.11.2013 року.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Суддя: