Провадження № 2/521/2794/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Бобуйок І.А.,

при секретарі -Гресько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Одесі цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії
«Одеське РУ» ПАТ "Банк "Фінанси та
Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом та просив стягнути
заборгованість по кредиту у розмірі 453
740,65 грн. та стягнення судових витрат,
посилаючись на такі обставини. ОСОБА_1
07.06.2007 р. - у Банк «Фінанси та Кредит» в
особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» була відкрита
платіжна картка, якою відповідач
користувався та за користування якої
Банк нараховував проценти, що
вбачається з розрахунку
заборгованості станом на 01.11.2012 р. та
виписки по рахунку за період з 07.06.2007 р.
по 29.01.2013 р.

31.10.2012 р. заборгованість по
вищевказаній платіжній картці була
перенесена на рахунок кредитного
договору №к-2387 від 19.09.2007 р.

На даний час заборгованість по кредиту
Відповідачем не погашається та станом
на 11.02.2013 р. заборгованість за Кредитним
договором складає 453 740,65 грн.

Однак, ОСОБА_1 у встановлені договором
терміни повернення наданого йому
кредиту та терміни сплати відсотків за
кредитом не виконує.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та просив
його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав, посилаючись на такі
обставини, що договору про надання йому
кредиту він ніколи не бачив та не
підписував, також це підтверджується
матеріалами справи в яких відсутня
навіть копія договору, копія заяви від
нього на видачу кредиту адресованої
позивачу, платіжну карточку він також
не отримував. Та на підставі
викладеного вважає, що якщо не існує
договору то не існує зобов'язанням між
ним та банком.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
виписки по рахунку відкритого на
ОСОБА_1 за період з 07.06.2007 р. по 29.01.2013 р. -
у Банк «Фінанси та Кредит» в особі
Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» 07.06.2007 р. була відкрита платіжна
картка. Однак у судовому засіданні
відповідач пояснив, що договору про
надання йому кредиту він ніколи не
бачив та не підписував, також це
підтверджується матеріалами справи в
яких відсутня навіть копія договору,
копія заяви від нього на видачу кредиту
адресованої позивачу, платіжну
карточку він також не отримував.

Вказані обставини також підтвердив
представник позивача, пояснивши у
судовому засіданні, що у банка відсутні
оригінали та копії договору про
надання ОСОБА_1 кредиту, відсутні
оригінал та копія заяви від ОСОБА_1 на
видачу кредиту.

Відповідно ст. 202, 203, 205, 207 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових

наслідків, що обумовлені ним. Правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Згідно ст. 208 ЦК України у письмовій
формі належить вчиняти:

1) правочини між юридичними особами;

2) правочини між фізичною та юридичною
особою, крім правочинів, передбачених
частиною першою статті 206 цього
Кодексу;

3) правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу;

Відповідно до ст.ст. 626, 627 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Ст.ст. 638, 639 ЦК України передбачено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною. Якщо сторони домовились
укласти у письмовій формі договір, щодо
якого законом не встановлена письмова
форма, такий договір є укладеним з
моменту його підписання сторонами.

Враховуючи все вищевикладене, суд
вважає, що договір між сторонами про
надання кредиту не укладений та
взаємні права та обов'язки між
сторонами не виникли.

Керуючись ст. ст. 16, 202, 203, 205, 207, 208, 626, 627,
638, 639 Цивільного кодексу України, ст.ст.
10, 11, 88, 158, 209, 212, 214-215 Цивільного
процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства "Банк "Фінанси
та Кредит" в особі філії «Одеське РУ»
ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ:
Бобуйок І.А.