№ 233/2069/14-ц
16 квітня 2014 року Костянтинівський
міськрайонний суд Донецької області у
головуючого судді Янюк
позивача ОСОБА_1
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Костянтинівка справу за
позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського
державного хімічного заводу про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку та моральної
17 березня 2014 року ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до
Костянтинівського державного
хімічного заводу про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку та моральної шкоди. Вона
обґрунтовувала свої вимоги тим, що
працювала у відповідача лаборантом
хімічного аналізу з 11 жовтня 1976 року по
31 липня 2013 року. Під час роботи, а також
у день звільнення відповідач не провів
з нею повний розрахунок, у зв'язку з чим
вона зверталась до суду із заявами про
видачу судового наказу про стягнення
заборгованості по заробітній платі, і
за наказами Костянтинівського
міськрайонного суду від 18.06.2013 року та
13.09.2013 року з відповідача на її користь
стягнута заборгованість по заробітній
платі у розмірах відповідно 5682грн.83коп.
та 3508грн.03коп. Відповідно до цих
наказів вона остаточно отримала суму
заборгованості по заробітній платі 11
березня 2014 року, а тому просила
стягнути з відповідача на її користь
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільнені з 1 серпня 2013
року, а також моральну шкоду у зв'язку з
порушенням відповідачем її трудових
прав у розмірі 5000грн.
В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала,
посилаючись на обставини, викладені в
Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, оскільки
позивачем пропущений строк звернення в
суд з вимогами про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільнені та моральної
шкоди, а підстав для поновлення цього
Заслухавши сторони, дослідивши
письмові докази, суд вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити по
наступним підставам.
Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 працювала у відповідача
лаборантом хімічного аналізу з 11
жовтня 1976 року, а 1 серпня 2013 року була
звільнена з роботи на підставі ст.38
КЗпП України за власним бажанням
У відповідності до вимог ч.1ст.47
КЗпП України власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний в день
звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Статтею 116 КЗпП України
передбачено, що при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
Судом встановлено, і це не
оспорюється сторонами, що в день
звільнення ОСОБА_1 належні при
звільненні суми виплачені
відповідачем не були, але
заборгованість по заробітній платі
була стягнута на підставі наказів
Костянтинівського міськрайонного суду
від 18.06.2013 року та 13.09.2013 року у розмірах
відповідно 5682грн.83коп. та 3508грн.03коп.
Частиною першою статті 117 КЗпП
України передбачено, що в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
У відповідності до ст.237-1 КЗпП
України відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.
Суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільнені та моральної шкоди є
обґрунтованими, але у задоволенні
позову слід відмовити, оскільки
позивачем пропущений встановлений
частиною першою статті 233 КЗпП України
строк звернення із заявою про
вирішення трудового спору до суду, який
складає три місяці з дня, коли
працівник дізнався або повинен був
дізнатися про порушення свого права.
Про порушення свого права позивач
дізнався у день звільнення, не
отримавши повний розрахунок, а підстав
для поновлення пропущеного строку
На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.47, 117, 221,223,237-1 КЗпП
України, ст.ст.212-215 ЦПК України, -
Відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_1 до Костянтинівського
державного хімічного заводу про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку та моральної
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Костянтинівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя