Справа №303/1763/14-ц
№2/303/1308/14
Номер стат. звіту - 26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Фозекош І.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Мукачево цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про виселення,-
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про виселення її та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
житловому будинку (предмет іпотеки),
розташованому за адресою: АДРЕСА_1.
Позовні вимоги мотивує тим, що між
позивачем та відповідачем ОСОБА_2 18.01.2006
року було укладено кредитний договір
№MKZ0GK00000227, відповідно до умов якого
банк надав відповідачу кредит у
(Євро) строком до 18.01.2021 р., а відповідач
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановлених кредитним
В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором позивач та
відповідач ОСОБА_2 18.01.2006 року уклали
договір іпотеки б/н, відповідно до умов
якого відповідач надала в іпотеку
нерухоме майно, а саме житловий будинок
загальною площею 69,70 кв.м., житловою
площею 38,30 кв.м., який розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Даний житловий
будинок належить відповідачеві на
праві власності на підставі договору
Позивач виконав свої зобов'язання за
кредитним договором у повному обсязі, а
відповідач умови договору не виконала.
Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 13.03.2009 року на вищевказаний
предмет іпотеки - житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1 було звернуто
стягнення, шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк».

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок протягом одного місяця з дня
отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
Таким чином, позивач просить виселити
відповідача та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
житловому будинку (предмет іпотеки),
розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про часі місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, проте від нього надійшла заява, в
які він просить справу розглядати без
його участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, проти винесення
заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про причини неявки суд не
повідомили, про час і місце розгляду
справи повідомлялися належним чином, а
тому відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України
суд розглянув справу на підставі
наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до положень частини третьої
ст. 10 та частини першої ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених статтею 61 цього кодексу.

Згідно з ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Заочним рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 13.03.2009 року за
позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2
про звернення стягнення на майно,
позовні вимоги були задоволені, а саме:
було звернуто стягнення на предмет
іпотеки - житловий будинок з
господарчими будівлями за адресою:
АДРЕСА_1 було, шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки ЗАТ КБ «Приватбанк».
Дане рішення набрало законної сили
(а.с.17-19).

Частиною першою ст. 40 Закону України
«Про іпотеку» та ст. 109 Житлового
кодексу України передбачено, що
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2,4 ст. 40 Закону України
«Про іпотеку» встановлено певний
порядок дій банку після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення. Зокрема, всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
нежитлове приміщення у встановлений
або інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення
всіх громадян, що мешкають у житловому
будинку або житловому приміщенні, на
які звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, передбачено і частиною
третьою ст.109 Житлового кодексу
України.

Відповідно до п. 43 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» при розгляді
позову іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати наступне, відповідно до ч.4
ст.9, ст.109 ЖК України, ст.40 Закону
України «Про іпотеку» ніхто не може
бути виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як за підстав і в порядку, передбачених
законом. Житлові права охороняються
законом, за винятком випадків, коли
вони здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян або прав державних
і громадських організацій.

Отже, примусове виселення здійснюється
на підставі рішення суду тільки за
певних умов: якщо мешканці добровільно
не звільнили житловий будинок чи
житлове приміщення, на яке звернуто
стягнення як на предмет іпотеки, та
лише після спливу одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

За таких обставин враховуючи те, що
відповідач у встановлений законом
строк добровільно не звільнила спірний
житловий будинок, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог в цій частині та вважає їх такими,
що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підстав доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з положень Закону України «Про
іпотеку» виселення відповідача
необхідне для вжиття заходів по
реалізації предмета іпотеки, усунення
перешкод для здійснення реалізації
предмета іпотеки, а також забезпечення
прав майбутніх покупців.

Виходячи з цієї норми закону, суд
вважає, що у задоволенні позовної
вимоги позивача стосовно виселення
інших осіб, які зареєстровані та/або
проживають у житловому будинку
(предмет іпотеки), слід відмовити,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази, які підтверджують факт
проживання у житловому будинку за
вищевказаною адресою, інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 57-60, 88, 212-215, 223, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, ст. 40 Закону України «про
іпотеку», ст. 109 Житлового кодексу
України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Виселити ОСОБА_2, яка зареєстрована та
проживає у житловому будинку,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» судовий збір в
розмірі 243,60 гривень (двісті сорок три
гривні шістдесят копійок).

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

На рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей суд протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 223
Цивільного процесуального кодексу
України.

Головуюча

О.В. Гутій