Справа № 591/1119/14-ц
Провадження № 2-к/591/3/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року Зарічний
районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді -
КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Сотник К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за
клопотанням ОСОБА_1 про визнання на
території України рішення Суду першої
інстанції Ольденбурга у сімейній
справі щодо усиновлення,
заінтересована особа - Зарічний відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби Сумського
міського управління юстиції-

встановив:

До Зарічного районного суду м.
Суми звернулася з клопотанням ОСОБА_1
про визнання на території України
рішення Суду першої інстанції
Ольденбурга у сімейній справі щодо
усиновлення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 паном
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В письмовій заяві ОСОБА_1 своє
клопотання підтримала, просить
дозволити виконання даного судового
рішення.

Заінтересована особа - Зарічний відділ
державної РАЦС реєстраційної служби
Сумського міського управління юстиції
про день та час розгляду справи
повідомлений належним чином. Просить
слухати справу без участі
представника.

На підставі ч.5 ст.401 ЦПК України,
суд вирішив здійснити розгляд справи
за відсутності належним чином
повідомлених учасників процесу.

Суд, вивчивши матеріали даної
цивільної справи, вважає, що клопотання
обґрунтоване і підлягає задоволенню
виходячи зі слідуючого:

Рішенням Суду першої інстанції
Ольденбурга у сімейній справі щодо
усиновлення ОСОБА_1, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1, Україна
усиновлюється паном ОСОБА_2, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Караганда і
мешкає за адресою: АДРЕСА_2. Усиновлена
дитина має прізвище при народженні
ОСОБА_1.

Відповідно до ч.7 ст.401 ЦПК України, у
визнанні в Україні рішення іноземного
суду, що не підлягає примусовому
виконанню, може бути відмовлено з
підстав, встановлених статтею 396 цього
Кодексу, тобто якщо рішення іноземного
суду за законодавством держави, на
території якої воно постановлено, не
набрало законної сили; якщо сторона,
стосовно якої постановлено рішення
іноземного суду, була позбавлена
можливості взяти участь у судовому
процесі через те, що їй не було належним
чином повідомлено про розгляд справи;
якщо рішення ухвалене у справі, розгляд
якої належить виключно до компетенції
суду або іншого уповноваженого
відповідно до закону органу України;
якщо ухвалене рішення суду України у
спорі між тими самими сторонами, з того
ж предмета і на тих же підставах, що
набрало законної сили, або якщо у
провадженні суду України є справа у
спорі між тими самими сторонами, з того
ж предмета і на тих же підставах до часу
відкриття провадження у справі в
іноземному суді; якщо пропущено
встановлений міжнародними договорами,
згода на обов»язковість яких надана
Верховною Радою України, та цим Законом
строк пред»явлення рішення іноземного
суду до примусового виконання в
Україні; якщо предмет спору за законами
України не підлягає судовому розгляду;
якщо виконання рішення загрожувало б
інтересам України; в інших випадках,
встановлених законами України.

Однак, судом вказаних обставин не
встановлено.

Зазначене Рішення Суду першої
інстанції Ольденбурга у сімейній
справі не підлягає оскарженню. Рішення
суду видано пану ОСОБА_2 24.09.2013 року. З
моменту вручення рішення суду сторонам
усиновлення дитини набуває правової
чинності і не підлягає оскарженню.

Прийняте Рішення про усиновлення не
суперечить положенням законодавства
України і зокрема положенням Сімейного
Кодексу України, яким вирішення
питання про усиновлення віднесено до
компетенції суду.

Вказане рішення не підлягає
примусовому виконанню, оскільки не
носить зобов'язального або майнового
характеру, тому строк пред'явлення його
до виконання (ст.22 Закону України «Про
виконавче провадження») не пропущено.

Також, заявником дотримано вимог ч.2
ст.400 ЦПК України, надано засвідчені
копії рішення іноземного суду та
апостиля, засвідчений приватним
нотаріусом переклад рішення та
апостиля, рішення містить дані про
набрання чинності.

Рішення іноземного суду, що не підлягає
примусовому виконанню, визнається в
Україні, якщо його визнання
передбачено міжнародними договорами,
згода на обов»язковість яких надана
Верховною Радою України, або за
принципом взаємності (ст.399 ЦПК
України).

В силу ст.11 Закону України «Про
міжнародне приватне право», суд чи
інший орган застосовує право іноземної
держави незалежно від того, чи
застосовується у відповідній
іноземній державі до подібних
правовідносин право України, крім
випадків, якщо застосування права
іноземної держави на засадах
взаємності передбачене законом
України або міжнародним договором
України. Якщо застосування права
іноземної держави залежить від
взаємності, вважається, що вона існує,
оскільки не доведено інше.

Документи, що видані уповноваженими
органами іноземних держав у
встановленій формі, визнаються
дійсними в Україні в разі їх
легалізації, якщо інше не передбачено
законом або міжнародним договором
України (ст.13 Закону України «Про
міжнародне приватне право»).

22.12.2003 року для України набула чинності
Конвенція, що скасовує вимогу
легалізації іноземних офіційних
документів, яку вчинено в Ґаазі 5 жовтня
1961 року. До переліку держав - учасниць
цієї конвенції входить Федеративна
Республіка Німеччина.

Відповідно до ст.ст.2-4 Конвенції, кожна
з Договірних держав звільняє від
легалізації документи, на які
поширюється ця Конвенція і які мають
бути представлені на її території.
Єдиною формальною процедурою, яка може
вимагатися для посвідчення
автентичності підпису, якості, в якій
виступала особа, що підписала документ,
та, у відповідному випадку,
автентичності відбитку печатки або
штампу, якими скріплений документ, є
проставлення передбаченого статтею 4
апостиля компетентним органом держави,
в якій документ був складений.

Передбачений в частині першій статті 3
апостиль проставляється на самому
документі або на окремому аркуші, що
скріпляється з документом; він повинен
відповідати зразку, що додається до
цієї Конвенції. Однак апостиль може
бути складений офіційною мовою органу,
що його видає. Типові пункти в апостилі
можуть бути викладені також другою
мовою. Заголовок "Apostille" (Convention de la Haye du 5
octobre 1961)" повинен бути викладений
французькою мовою.

Судом встановлено, що наданий
заявником апостиль (а.с.5) відповідає
зразку, що додається до цієї Конвенції.

Тому, суд вважає за необхідне
задовольнити клопотання та визнати на
території України рішення
компетентного суду Федеративної
Республіки Німеччина.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 197, 212-215, 396, 400-402 ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_1 задоволити.

Визнати в Україні Рішення Суду
першої інстанції Ольденбурга у
сімейній справі від 19.09.2013 року щодо
усиновлення ОСОБА_1, яке виконане 01.10.2013
року, що не підлягає примусовому
виконанню, згідно якого пані ОСОБА_1,
яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Караганда /Казахстан/, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_1 усиновлюється паном
ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.
Караганда і мешкає за адресою: АДРЕСА_2.
Усиновлена дитина має прізвище при
народженні ОСОБА_1.

Ухвалу суду може бути оскаржено
до Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми
протягом 5 днів з дня її проголошення, у
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 5
днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ КЛИМЕНКО А.Я.