Справа № 363/955/13-ц Головуючий у І
інстанції Рудюк О.Д.Провадження №
22-ц/780/1653/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

8 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Малорода О.І,

суддів: Лащенка В.Д., Ігнатченко Н.В.

при секретарі Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Правекс банк» та апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Правекс банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом та просив стягнути з
відповідачів солідарно заборгованість
за кредитним договором у розмірі 105 497,39
грн., яка складається із: непогашеного
кредиту - 52 948,00грн.; пені на суму
непогашеного кредиту - 10 097,80грн.;
несплачених відсотки за користування
коштами - 30 956,51грн.; пені на суму
несплачених відсотків - 11 495,08грн.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 08.10.2008
року між банком ПАТ КБ «Правекс Банк»
та відповідачем ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № 969-032/08Р, відповідно
до якого ОСОБА_2 отримала грошові кошти
у сумі 70 600грн., із оплатою за
користування кредитом в розмірі 20,49%
річних, кредитні кошти надаються
строком з 08.10.2008 року по 08.10.2012 року.

08.10.2008 року для забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та ОСОБА_3 укладено договір
поруки № 969-032/08Р. Відповідно до п. 1.1
договору ОСОБА_3 взяла на себе
зобов'язання нести солідарну майнову
відповідальність за виконання в
повному обсязі взятих на себе ОСОБА_2
зобов'язань за кредитним договором №
969-032/08Р від 08.10.2008 року.

Позивачем було виконано з свого боку
зобов'язання за умовами кредитного
договору, а ОСОБА_2 свої зобов'язання у
строки та на умовах кредитного
договору не виконувала, внаслідок чого
станом на 24.01.2013 року у ОСОБА_2 виникла
заборгованість перед банком у розмірі
105 497,39грн.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 25 грудня 2013
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРАВЕКС БАНК»
заборгованість - 105 497,39грн. за кредитним
договором № 969-032/08Р від 08.10.2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРАВЕКС БАНК витрати
по сплаті судового збору в розмірі 1
054,00грн. та витрати по сплаті за
розміщення оголошення у газеті про
виклик відповідачів до суду у розмірі
420,00 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Позивач не погодившись з даним
рішенням подав апеляційну скаргу в
якій просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Вважає, що рішення першої інстанції
незаконне, необґрунтоване та прийняте
з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник. Також вказує, що договір
поруки № 969-032/08Р від 08.10.2008 року набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами та діє до 08.10.2015 року про що
указано в самому договорі.

Відповідач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
також просить скасувати рішення першої
інстанції та постановити нове рішення
яким відмовити в позові.

ОСОБА_2 обґрунтовуючи апеляційну
скаргу зазначає, що суд першої
інстанції виніс рішення без її участі,
позбавивши її скориставшись правовою
допомогою фахівця та подати в судове
засідання ряд письмових доказів.
Зазначає, що проживає в віддаленому
селі в якому немає поштового вузла
зв'язку , повістки та листи надходять з
великим запізненням. Вважає що суд
першої інстанції порушив норми
процесуального та матеріального права
яке є обов'язковою підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Вважає, що суд не врахував її
матеріальний становище та ту
обставину, що за короткий час трагічно
загинули її близькі люди.

Також зазначає, що із за відсутності
коштів вона з 27 вересня 2009 року
перестала сплачувати заборгованість
за кредитним договором, однак суд не
врахував вказані обставини, не
врахував судову практику та не
застосував до спірних правовідносин
строки позовної давності.

Апеляційну скаргу банку слід
задовольнити, а апеляційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
08.10.2008 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2, було укладено
кредитний договір № 969-032/08Р, про
надання відповідачу ОСОБА_2 кредитних
коштів на умовах, визначених у цьому
договорі, а відповідач зобов'язується
повернути кошти на умовах та порядку,
визначених цим договором.

Судом встановлено, що станом на 24.01.2013
року відповідачем ОСОБА_2 було
прострочено виконання зобов'язань,
щодо повернення за кредитним договором
коштів та у ОСОБА_2 виникла
заборгованість у розмірі 105 497,39грн., яка
складається із: непогашений кредит - 52
948,00грн.; пеня на суму непогашеного
кредиту - 10 097,80грн.; несплачені відсотки
за користування коштами - 30 956,51грн.;
пеня на суму несплачених відсотків - 11
495,08грн.

Також встановлено, що 08.10.2008 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_3, в
якості поручителя укладено договір
поруки № 969-032/08Р, відповідно до умов
цього договору, сторони встановили, що
поручитель на добровільних засадах
бере на себе зобов'язання перед
позивачем відповідати в повному обсязі
по зобов'язанням позичальника, які
виникають з умов кредитного договору №
969-032/08Р від 08.10.2008 року.

Судом першої інстанції також
встановлено, що договір поруки №
969-032/08Р, даний договір набирає чинності
з моменту його підписання сторонами і
діє до 08.10.2012 року.

Суд задовільнив позовні вимоги
частково і стягнув заборгованості з
ОСОБА_2, поскільки з нею було укладено
кредитний договір, вона отримала кошти,
однак не виконує належним чином умови
договору.

Колегія вважає, що суд вірно встановив
обставини справи в цій частині і дав їм
належну правову оцінку.

Заперечення викладені в апеляційній
скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідачка ОСОБА_2 стверджує, що суд
порушив норми процесуального права,
розглянув справу без її участі, однак
вказані обставини не є підставою для
скасування рішення суду, поскільки не
ґрунтуються на нормах процесуального
права.

Також відповідачка стверджує, що суд не
застосував строки позовної давності до
спірних правовідносин, не звернув
увагу на судову практику та не відмовив
у позові, так як вона припинила
виплачувати кошти по договору позики
ще 27 вересня 2009 року, а банк до суду
звернувся лише 2 квітня 2013 року.

Колегією встановлено, що строк дії
договору закінчується 8 жовтня 2012 року.
Банк звернувся до суду 2 квітня 2013 року.
22 червня 2010 року відповідачка ОСОБА_2
уклала з банком додаткову угоду якою
визнала, що має заборгованість перед
банком по кредиту в розмірі 52948 грн.
Такий же розмір заборгованості указано
банком і в позові. /а.с. 36,38/

Відповідно до ст.. 264 ЦПК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дій, що
свідчать про визнання нею свого боргу.

Поскільки відповідачка визнала у
додатковій угоді борг, то строк
позовної давності перервався і почав
перебіг з 22 червня 2010 року та не
закінчився до часу звернення до суду.

Суд відмовив в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_3 про стягнення з неї
солідарно заборгованості, послався на
ст.. 559 ч.4 ЦК України і виходив з того, що
строк дії договору поруки припинив
свою дію.

Однак колегія не погоджується з
висновками суду з таких підстав.

Встановлено, що кредитний договір діє з
8 жовтня 2008 року по 8 жовтня 2012 року.

Відповідно до умов договору поруки
ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання нести
солідарну майнову відповідальність
перед банком за виконання в повному
обсязі зобов'язань ОСОБА_2 та визначили
строк дії договору поруки до 8 жовтня 2015
року. /а.с.191 п.4.1/

Банк до суду з позовом звернувся 2
квітня 2013 року, тобто в межах строку дії
договору поруки.

Вказана обставина відповідачкою
ОСОБА_3 не спростована.

За таких обставин апеляційну скаргу
позивача слід задовольнити, скасувати
рішення суду та ухвалити нове про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості з
кредитним договором.

Таким чином колегія приходить до
висновків, що відповідно до ст.. 309 ЦПК
України рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про стягнення заборгованості по
кредитному договорі з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
в солідарному порядку.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 є
необґрунтованою і тому її слід
відхилити.

Керуючись ст..309, 316 ЦПК України, ст.. ч. 4
ст. 559 ЦК України колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Правекс
банк» задовольнити.

Скасувати рішення Вишгородського
районного суду Київської області від 25
грудня 2013 року та ухвалити нове
рішення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та
ОСОБА_3 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «ПРАВЕКС
БАНК» () заборгованість - 105
497,39грн. за кредитним договором №
969-032/08Р від 08.10.2008 року.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_2(
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та
ОСОБА_3( ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «ПРАВЕКС
БАНК» () витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1 054,00грн. та
витрати по сплаті за розміщення
оголошення у газеті про виклик
відповідачів до суду у розмірі 420,00 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :