Справа № 368/1767/13-ц Головуючий у І
інстанції Кириченко В.І.Провадження №
22-ц/780/2532/14 Доповідач у 2
інстанції ІвановаКатегорія 45
УХВАЛА

Іменем України

09 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Малорода О.І.

при секретарі - Власенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 05 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу,
визнання майна спільною сумісною
власністю та поділ майна,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 в якому просила
встановити факт її проживання з
відповідачем ОСОБА_2 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з серпня 2008 року по
15.04.2012 року. У зв'язку з цим просила
визнати спільною сумісною власністю
сторін автомобіль Мерседес - Бенц, який
зареєстрований на відповідача, визнати
за нею право власності на 1/2 частину
вказаного автомобіля та присудити їй
грошову компенсацію в рахунок вказаної
частки на автомобіль Крім тього
просила припинити право власності
ОСОБА_2 на 1/2 частину у житловому
будинку АДРЕСА_1 та визнати за нею право
власності на весь житловий будинок, а
відповідачу присудити грошову
компенсацію в рахунок його частини у
спірному житловому будинку.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що
вона проживала однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2
з серпня 2008 року по 15.04.2012 року, оскільки
в цей період вони були пов'язані
спільним побутом, вели спільне
господарство та мали взаємні права і
обов'язки. В цей час вони в 2009 році
придбали за спільні кошти автомобіль і
житловий будинок, тому їх частки є
рівними. Поскільки спільне володіння
та користування житловим будинком є
неможливим, так як між ними виникають
сварки та конфлікти і відповідач
неодноразово застосовував до неї
фізичну силу, тому вважала що
припинення права власності на частку у
спільній власності не завдасть шкоди
інтересам відповідача.

Відповідач позов не визнав, пояснивши,
що не проживав з позивачкою однією
сім'єю, а лише деякий час зустрічався як
чоловік і жінка. Крім того зазначив, що
автомобіль купив за свої власні кошти,
які залишились від продажу його
власної квартири у Києві, тому просив
відмовити у позові.

Рішенням Кагарлицького районного суду
Київської області від 05 лютого 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивачка подала апеляційну скаргу,
просить скасувати рішення в частині
відмови у задоволенні позову про
встановлення факту сумісного
проживання однією сім'єю та визнання
автомобіля спільним сумісним майном і
ухвалити нове рішення про встановлення
такого факту, визнання спірного
автомобіля спільним сумісним майном та
зобов'язання відповідача сплатити їй
вартість ? частини автомобіля в сумі 37398
грн. 60 коп.

Посилається, що суд не врахував той
факт, що саме купівля будинку сумісно,
без відокремлення частин говорить про
те, що вони мали намір створити сім'ю та
жити разом, що і зробили.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення учасників,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що згідно договору
купівлі продажу від 21.11.2009 року
сторони придбали у спільну часткову (по
1/2 частині) власність житловий будинок,
що розташований по АДРЕСА_1. (а.с.8).

За вищевказаною адресою позивачка була
зареєстрована 22.07.2011 року.

Рішенням виконкому Шпендівської
сільської ради від 26.09.2013 року надано
згоду ОСОБА_1 на поділ спірного будинку
(а.с.15).

07.09.2010 року за відповідачем був
зареєстрований автомобіль
Мерседес-Бенц, д/н НОМЕР_1, який знятий з
обліку 11.10.2013 року та зареєстрований за
новим власником ОСОБА_3 (а.с.50,94).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачка не довела факт проживання з
відповідачем однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, оскільки не надала
доказів, що вони були пов'язані
спільним побутом і мали взаємні права
та обов'язки як подружжя.

Крім того, позивачка не довела, що за
спільні з відповідачем кошти під час
проживання з відповідачем однією сім'є
вони придбали спірний автомобіль марки
Мерседес - Бенц.

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Поділ майна осіб, які проживають у
фактичних шлюбних відносинах, регулює
ст.74 СК України, норми якої поширюються
на випадки, коли чоловік та жінка не
перебувають у будь-якому іншому шлюбі й
між ними склалися усталені відносини,
що притаманні подружжю.

Належні докази, які б свідчили про
те, що на момент придбання спірного
автомобіля сторони проживали однією
сім'єю та придбали спірний автомобіль
за спільні кошти у справі відсутні.

Отже, ухвалюючи рішення, суд
першої інстанції, з'ясувавши обставини
справи та давши належну оцінку
зібраним доказам, дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову в оскаржуваній частині.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції відповідає вимогам закону та
обставинам справи, доводи апеляційної
скарги не можуть бути підставою для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 05 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :