Справа № 434/9764/13-ц
Провадження № 2/434/130/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року

Артемівський районний суд міста
Луганська в складі головуючого судді
Космініна С.О., при секретарі
Калашнікової Н.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду, у місті Луганську цивільну
справу за позовом -

ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Групова
Збагачувальна Фабрика «Луганська» про
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок смерті працівника
від нещасного випадку на виробництві, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із
позовом Публічного акціонерного
товариства «Групова Збагачувальна
Фабрика «Луганська» про відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
смерті працівника від нещасного
випадку на виробництві вимоги якого
згодом збільшила /а. с. 30/.

В судовому засіданні позивачка
підтримала вимоги уточненого позову, в
обґрунтування якого зазначила, що вона
є донькою ОСОБА_2, який працював у
відповідача вантажником, зайнятим на
роботах з сировиною та паливом. 11 січня
2011 року о 15.00 у вантажно-складському
бункері дрібного концентрату №1 ПАТ
«ГЗФ «Луганська»» стався нещасний
випадок, а саме обвал покладів дрібного
концентрату, в результаті чого ОСОБА_2
загинув. Згідно акту про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом,
його причинами є порушення
технологічного процесу, невиконання
посадових обов'язків, невиконання умов
інструкції з охорони праці та
встановлено, що винними особами у
нещасному випадку є працівники та
посадові особи відповідача під час
виконання ними трудових обов'язків.
Позивачка зазначає, що внаслідок
загибелі свого батька знаходилася у
морально - психологічному потрясінні,
отримала душевні страждання, втратила
почуття визначеності свого
майбутнього, опинилася без гарантій
свого майбутнього існування, внаслідок
чого позивачці було заподіяно моральну
шкоду, яка полягає в спричиненні їй
моральних страждань, порушенні її
соціальних зв'язків, неможливості
продовжувати звичне для неї життя та
необхідності приймати додаткові
зусилля для подолання негативних
наслідків вказаної трагедії, розмір
якої вона оцінила у сумі 1000000,00 гривень.
Тому, просить суд стягнути з
відповідача на її користь в якості
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої в результаті загибелі її
батька ОСОБА_2, внаслідок нещасного
випадку на виробництві у сумі 1000000,00
гривень.

Представники відповідача ПАТ «ГЗФ
«Луганська»» - Тарасенко О.І. та
Рєдькіна О.А. в судовому засіданні не
визнали заявлені вимоги ОСОБА_1, проти
їх задоволення заперечували у повному
обсязі, оскільки вважали, що позивачка
не проживала однією сім'єю з загиблим
ОСОБА_2, а тому вимоги не підлягають
задоволенню.

Також у судовому засіданні буди
присутні - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були
допитані судом в якості свідків.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України
розгляд даної справи належить до
компетенції суду.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно статті 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані докази, суд приходить
до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2, відповідно до
фотокопії свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 від 11 березня 1991 року,
зареєстрованого Ленінським відділом
ЗАГС м. Луганська, актовий запис № 208 /а.
с. 8/, яка внаслідок укладення шлюбу з
ОСОБА_7, згідно з фотокопією свідоцтва
про шлюб, зареєстрованого та виданого
Відділом державної реєстрації шлюбів
та народжень Луганського міського
управління юстиції у Луганській
області, актовий запис № 234 /а. с. 7/,
змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2.

Батько позивачки - ОСОБА_2 працював у
відповідача вантажником, зайнятим на
роботах з сировиною та паливом.

11 січня 2011 року о 15.00 у
вантажно-складському бункері дрібного
концентрату №1 ПАТ «ГЗФ «Луганська»»
стався нещасний випадок, а саме обвал
покладів дрібного концентрату, в
результаті чого ОСОБА_2 загинув.

Згідно акту про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом, його
причинами є порушення технологічного
процесу, невиконання посадових
обов'язків, невиконання умов
інструкції з охорони праці, винними
якого комісія з розслідування назвала
осіб, серед яких винними особами у
нещасному випадку є працівники та
посадові особи відповідача під час
виконання ними трудових обов'язків,
відповідно до фотокопії акту
спеціального розслідування нещасного
випадку, що стався 11 січня 2011 року в ПАТ
«ГЗФ «Луганська» /а. с. 9 - 16/.

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 суду пояснила, що вона являється
матір'ю позивачки - ОСОБА_1 та вона є
єдиною донькою загиблого ОСОБА_2, з яким
вона розірвала сімейні відносини у 2000
році. Незважаючи на те, що вони
роз'їхалися, ОСОБА_2 кожну неділю
приїжджав до доньки, ходив з нею на
різні заходи. Вони спілкувалися як
донька з батьком, постійно до його
загибелі.

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_1 її
невістка, яка підтримувала стосунки з
батьком, часто спілкувалася по
телефону з ним, а також зустрічались. До
загибелі батька ОСОБА_1 була щасливою
дівчиною та після трагедії вона
замкнулася в собі, стала плакувати,
сильно переживала смерть батька.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 був
звинувачений в порушенні правил
безпеки при проведенні робіт з
підвищеною небезпекою на виробництві,
що привело до тяжких наслідків - смерті
ОСОБА_2, за що передбачена ч. 2 ст. 272 КК
України, однак був звільнений від
кримінальної відповідальності на
підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про
амністію» від 08.07.2011 року, відповідно до
фотокопії постанови по справі №
1/1203/686/2011 від 24 жовтня 2011 року /а. с. 18/.

Внаслідок загибелі свого батька
позивачка знаходилася у морально -
психологічному потрясінні, внаслідок
чого отримала душевні страждання,
втратила почуття визначеності свого
майбутнього, опинилася без гарантій
свого майбутнього існування, внаслідок
чого позивачці було заподіяно моральну
шкоду, яка полягає в спричиненні їй
моральних страждань, порушенні її
соціальних зв'язків, неможливості
продовжувати звичне для неї життя та
необхідності приймати додаткові
зусилля для подолання негативних
наслідків вказаної трагедії.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: 1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України,
моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України,
юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Однак, враховуючи роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, даних у п.9
Постанови «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди»за № 4 від 31 березня
1995 року, згідно з якими розмір
відшкодування моральної шкоди
визначається в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеню
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, істотність
вимушених змін у життєвих і виробничих
стосунках позивачці, при визначенні
розміру моральної шкоди суд враховує,
що це спричинило у позивачці негативні
зміни у звичайних умовах його життя,
захисту свого порушеного права в суді,
в зв'язку з чим останньому були
спричинені моральні страждання.

Завдання моральної шкоди ОСОБА_1 не
викликає сумнівів в її наявності та
розмір відшкодування моральної шкоди
суд визначає виходячи з вимог
розумності, справедливості, а також
істотності зазначених змін в звичному
складі життя потерпілої ОСОБА_1
внаслідок душевних страждань, які вона
зазнала у зв'язку із смертю свого
батька ОСОБА_2, у зв'язку з чим вона
іспитує нервові та емоційні
переживання, що не підтверджено
ніякими документально підтвердженими
доказами, та не є предметом судового
захисту оціночні судження, думки,
переконання, критична оцінка певних
фактів і недоліків, які, будучи
вираженням суб'єктивної думки і
поглядів потерпілої, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів) і спростувати, що
відповідає прецедентній судовій
практиці Європейського суду з прав
людини при тлумаченні положень статті
10 Конвенції, а тому суд критично
відноситься до заявленої сумі
моральної шкоди ОСОБА_1 в розмірі 1000000,00
гривень, та вважає, що вимоги про
стягнення моральної шкоди підлягають
частковому задоволенню та стягненню з
ПАТ «ГЗФ «Луганська» на її користь суму
моральної шкоди, спричиненої в
результаті загибелі її батька ОСОБА_2,
внаслідок нещасного випадку на
виробництві у розмірі 200000,00 гривень.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
з відповідача підлягає стягненню у
дохід держави суму судового збору у
розмірі 2000,00 грн..

На підставі викладеного та керуючись:
ст. ст. 4, 16, 23, 1167, 1168 ч. 2, 1172 ч. 1 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Групова
Збагачувальна Фабрика «Луганська» про
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок смерті працівника
від нещасного випадку на виробництві -
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Групова Збагачувальна
Фабрика «Луганська» на користь ОСОБА_1
в рахунок відшкодування моральної
шкоди, спричиненої в результаті
загибелі її батька ОСОБА_2, внаслідок
нещасного випадку на виробництві 200000
(двісті тисяч) гривень, 00 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Групова Збагачувальна
Фабрика «Луганська» у дохід держави
судовий збір в сумі 2000 (дві тисячі)
гривень, 00 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом
10 днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Луганської області
через Артемівський районний суд м.
Луганська. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії судового рішення.

Повний тест рішення виготовлений
15.04.2014 року.

Суддя:
С.О. Космінін