Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0609/2-3210/12
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Широкової
Л.В.,

суддів
Матюшенка І.В., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання
Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира від 22 листопада 2012 року

по цивільній справі за позовом ПАТ
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної шкоди в порядку
регресу,-

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від 22
листопада 2012 року позов ПАТ
«Українська страхова компанія «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп»(далі-ПАТ) до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
шкоди в порядку регресу задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
матеріальну шкоду у розмірі 24990,00 грн.
та 249, 90 грн. судового збору.

Не погоджуючись з даним судовим
рішенням представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати заочне рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги
посилається на те, що рішення суду є
незаконним, необґрунтованим та таким,
що ухвалено з порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.
Судом не встановлено усіх обставин, що
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи. Суд в рішенні посилається на
дату скоєної ДТП 09 листопада 2009 року,
проте пригода мала місце - 09 грудня 2009
року.

Перевіривши законність та
обґрунтованість заочного рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відповідно до ст.10,60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.933 ЦК України
(аналогічні положення містяться в ст. 27
Закону України „Про страхування") - до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Як убачається з матеріалів
справи та оглянутих в апеляційному
суді адміністративних матеріалів про
порушення ПДР №3-54/10, 09 грудня 2009 року
на перехресті вулиць Домбровського -
Мануїльського в м. Житомирі сталася
дорожньо-транспортна пригода з участю
ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Постановою Корольовського
районного суду м. Житомира від 15.01.2010
року ОСОБА_2 було визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КпАП України (а.с.22).

Власник автомобіля «Шкода»
ОСОБА_5 звернувся 17 грудня 2009 року до
позивача із заявою про виплату
страхового відшкодування, надавши при
цьому всі необхідні документи (а.с.17).

За наслідками вищезазначеної ДТП
позивачем складено Страховий акт №
100632900-1 від 16.03.2010 року (а.с.37,38).

Для визначення розміру
матеріального збитку, заподіяного в
результаті ДТП власнику автомобіля
„Шкода Октавіа", був складений
висновок № 285 від 21.12..2009 року,
відповідно до якого, його сума
становить 24990,00 грн. (а.с.23-35). Цю суму
позивач сплатив ОСОБА_5, що
підтверджується платіжним дорученням
№25766 від 12 квітня 2010 року (а.с.40).

Оскаржуване судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Доводи апеляційної скарги про те,
що суд , вирішуючи спір посилається на
ДТП, яка скоєна не 09 грудня 2009 року, а 09
листопада 2009 року, не можуть бути
підставою для скасування по суті
правильного рішення, а зазначена
описка може бути виправлена судом
першої інстанції відповідно до
положень ст.219 ЦПК України.

Згідно із підпунктом 33.1.2. пункту
33.1 статті 33 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня
2011 року) у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди учасник
такої пригоди зобов'язаний вжити
заходів для невідкладного, але не
пізніше трьох робочих днів,
повідомлення страховика, з яким було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності.

Відповідно до абзацу "ґ " підпункту
38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня
2011 року) страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Відтак, висновок суду першої
інстанції про те, що факт
неповідомлення страховика про ДТП є
підставою для відшкодування
страхувальником в порядку регресу
сплаченого страховиком страхового
відшкодування, є правильним. Доказів
на підтвердження такого повідомлення,
відповідно до вимог вищезазначених
норм права, відповідачем та його
представником суду апеляційної
інстанції надано не було.

Перебування відповідача після ДТП
на лікуванні не звільняло його від
обов'язку, передбаченого ст.ст. 33,34
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", повідомити
страховика про вчинення ним
дорожньо-транспортної пригоди після
спливу триденного строку,
встановленого вказаним Законом.

Ураховуючи викладене та положення
ст.308 ЦПК України, колегія суддів вважає
за необхідне відхилити апеляційну
скаргу і залишити заочне рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст.209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від 22
листопада 2012 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: