Справа № 462/9421/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 квітня 2014 року
Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді - Гедз Б.М.

при секретарі - Рущак Т.О.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу та відшкодування
шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом,
в якому просить стягнути з відповідача
заборгованість за договором позики в
розмірі 3500,00 грн. та 9061,00 грн. майнової
шкоди завданої злочином та 229,40 грн.
судового збору. В обґрунтування
заявлених вимог покликається на те, що
24.02.2013 року між ним та ОСОБА_3 було
укладено договір позики, відповідно до
якого відповідач одержав грошові кошти
у розмірі 3500,00 грн. які зобов'язався
повернути до 01.05.2013 року, що
підтверджується письмовою розпискою.
Проте відповідач в зазначений у
розписці строк не повернув суми позики,
на неодноразові звернення позивача не
відреагував та кошти не повернув.
Станом на 09.12.2013 року борг відповідача
за договором позики становить 3500,00 грн.
які просить стягнути. Крім того,
вироком Франківського районного суду
м. Львова від 26.03.2013 року ОСОБА_3 визнано
винуватим у вчиненні злочинів
передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК
України та засуджено за те, що він 17.10.2011
року близько 03.00 год. та близько 5.00 год.
таємно викрав у ОСОБА_2 кольє білого
золота з 14 алмазами, 300 доларів США,,
мобільний телефон «Нокія 6700» з
сім-картою оператора «Київстар» на
рахунку якої було 50 грн., чим заподіяв
йому матеріальної шкоди на загальну
суму 9061,00 грн. та яку просить стягнути з
відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, дав пояснення
аналогічні викладеним у фабулі
позовної заяви, доповнив, що відповідач
свої зобов'язання не виконав. Просив
позов задовольнити.

Відповідач викликався в суд через
оголошення в пресу (газета "Високий
Замок" від 25 березня 2014 року), в судове
засідання не з'явився, з опублікуванням
оголошення про виклик вважається
повідомленим про час і місце розгляду
справи, і від нього не надійшло заяви
про розгляд справи за його відсутності,
тому, зі згоди позивача, на підставі ст.
224 ЦПК України проведено заочний
розгляд справи за відсутності
відповідача на підставі наявних у
справі доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши дійсні обставини
справи, дослідивши зібрані по справі
докази у їх сукупності, вирішуючи спір
в межах заявлених позовних вимог, на
підставі наданих доказів, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 24.02.2013 року
ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_2 гроші у сумі
3500,00 грн., які зобов'язався повернути до
01.05.2013 року, що підтверджується
оригіналом розписки, представленої
представником позивача та оглянутої в
судовому засіданні. Даний договір
(розписка) укладено в письмовій формі, а
відтак відповідає вимогам закону.

Ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що
підставами виникнення цивільних прав і
обов'язків є у тому числі договори та
інші правочини.

У відповідності до ст. ст. 526, 530 ЦК
України зобов'язання повинно
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору і в
установлений договором строк.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
іншій стороні (позичальникові) грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позивальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або
таку ж кількість речей того роду та
такої ж якості.

За умовами ч.1 ст.1047 ЦК
України договір позики укладається в
письмові формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. Частиною другою цієї ж статті
передбачено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ,
який посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми
або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлений
договором.

Як вбачається з пояснень
позивача та матеріалів справи
відповідач не виконав взятих на себе
зобов'язань за договором та не повернув
позику у встановлений в розписці строк,
тому позивач, як позикодавець має право
вимагати повернення предмету позики
(або суму боргу, встановлену договором),
а відповідач, як позичальник,
зобов'язаний повернути позику.

Крім того, вироком Франківського
районного суду м. Львова від 26.03.2013 року
ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185
КК України та визнано винним у тому, що
він 17 жовтня 2011 року приблизно о 03.00
год., перебуваючи в барі покер-клубу
«Аляска», що знаходиться по вул. Героїв
УПА, 80 у м. Львові таємно викрав чуже
майно потерпілого ОСОБА_2, а саме кольє
з білого золота з 14 алмазами, вартістю
5808,00 грн., яке знаходилось в
поліетиленовому пакеті та випало з
кишені куртки потерпілого, чим
заподіяв потерпілому ОСОБА_2 шкоди на
суму 5808,00 грн. Крім цього, 17 жовтня 2011
року приблизно о 05.00 год., перебуваючи у
кафе-барі «Кофеїн», що знаходиться у
провулку Крива Липа у м. Львові,
користуючись тим, що ОСОБА_2 заснув,
таємно викрав з його кишені гроші в
сумі 300 доларів США, що еквівалентно 2391,
00 грн. та мобільний телефон марки
«Нокія 6700», вартістю 792 грн., в якому
знаходилась сім-картка оператора
«КиївСтар», вартістю 20 грн., на рахунку
якої було 50 грн., який лежав на столі та
належить ОСОБА_2 Таким чином, вироком
суду встановлено, що ОСОБА_3 вчинив
таємне викрадення чужого майна
(крадіжку), яке належить ОСОБА_2 (а.с. 8).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК
України вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили обов'язковий для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок з питань,
чи мали місце дії та чи вчинені вони
цією особою.

Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, що її завдала.

Враховуючи викладене, суд приходить
до переконання, що позов слід
задовольнити та стягнути з відповідача
борг за договором позики в розмірі 3500,00
грн. та 9061,00 грн. майнової шкоди.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 526, 530, 625, 626,
1046, 1047, 1047, 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88,
169, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 борг за договором позики в
розмірі 3500,00 грн. (три тисячі п'ятсот
гривень 00 коп.) та 9061,00 грн. (дев'ять
тисяч шістдесят одну гривню 00 коп.)
майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 229, 40 грн. (двісті двадцять
дев'ять гривень 40 коп. ) судового збору.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача про його
перегляд, поданою протягом десяти днів
з дня отримання копії вказаного
рішення.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Львівської області
через районний суд.

Суддя: (підпис)
Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз