Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р.
м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у
складі:

головуючого - судді
Дяченко В.Г.,

при секретарі
Чопик М.В.,

за участю представників сторін :
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу

В С Т А
Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вимогою про
стягнення з відповідача грошову суму в
розмірі 34 615,51 гривень.

Позовні вимоги мотивуються тим, що між
відповідачем та КС «Козацька» 30.11.2007
року укладено кредитний договір №К7
30/11-01, за яким відповідач отримав 25 000
гривень на строк до 30.11.2008 року,
процентна ставка складає 50% річних від
розміру кредиту. Договором
встановлено, що в разі порушення строку
погашення заборгованості, плата за
користування кредитом становить 0,5 %
від суми заборгованості за кожний
прострочений день.

Відповідачем строк погашення
заборгованості порушений, в зв'язку з
чим, станом на 01.10.2013 року, без
урахування пені, утворилась
заборгованість в розмірі 34 615,51 гривень,
у тому числі: тіло кредиту - 13 508,61
гривень, відсотки - 21 106,90 гривень.

30.10.2013 року між позивачем та КС
«Козацька» укладено угоду про
відступлення права вимоги за
кредитним договором №К7 30/11-01від 30.11.2007
року.

Позовна вимога ґрунтується на
положенні ст.ст.514,516,1049 ЦК України.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав заяву про
розгляд справи без його участі,
підтримав позовні вимоги.

В судовому засіданні представник
відповідача позов не визнала та
пояснила, що позовні вимоги вважає
необґрунтованими через те що в
матеріалах справи відсутні будь які
докази факту надання відповідачу
грошових коштів в розмірі 25 000 гривень.
Також відсутній додаток №1 до Договору,
який є його невід'ємною частиною.
Позивачем не надано розрахунку
заборгованості з якого можливо
встановити час виникнення права на
звернення про стягнення
заборгованості. Відповідач подав до
суду заяву про застосування наслідків
пропущення строку позовної давності.

Судом встановлено:

Між відповідачем та КС
«Козацька» 30.11.2007 року укладено
кредитний договір №К7 30/11-01, відповідно
до п.1.1 якого КС «Козацька» надає а
відповідач отримує грошові кошти в
розмірі 25 000 гривень на термін, що
обумовлений цим Договором та додатком
№1 до цього договору, який є його
невід'ємною частиною. Процентна ставка
за цим Договором складає 50% річних від
розміру кредиту. Строк надання кредиту
Позичальнику становить дванадцять
календарних місяців з моменту
отримання Позичальником кредиту від
Кредитора. Остаточною датою дії цього
Договору вважається 30.11.2008 року ( п.п.2.1,
2.2, 3.2 Договору) (а.с.7).

Відповідно до п.3.1 Договору,
сплата основної суми Кредиту за цим
Договором здійснюється щомісячно
рівними частинами, сплата відсотків за
користування кредитом здійснюється,
щомісячно, згідно з додатками до цього
договору, на протязі дії договору до
виконання сторонами своїх зобов'язань
у повному обсязі, в готівковій формі за
прибутковим ордером до каси Кредитора,
або платіжним дорученням на поточний
рахунок.

Згідно із п.п. 4.1, 4.2 Договору,
Позичальник зобов'язується повернути
Кредитору суму отриманого кредиту, а
також сплатити відсотки за термін
користування кредитом у строк та
розмірі, що встановлені п.п. 2.1, 2.2, 3.2, 3.3
та Додатком № 1 до цього Договору.
Позичальник зобов'язується при
порушенні строків повернення основної
суми Кредиту та строків сплати
процентів по кредиту згідно цього
Договору та Додатку № 1 до цього
Договору, сплатити Кредитору штрафні
санкції у розмірі 0,5 % від суми
заборгованості, за кожний прострочений
день.

Відповідно до п.4.8 Договору,
Кредитор зобов'язаний видати
позичальнику кредит протягом 3-х
робочих днів з дня підписання Договору.

Згідно розрахунку боргу,
складеного КС «Козацька», за час дії
кредитного договору відповідачем було
сплачено відсотків на суму 5557,99
гривень, повернуто кредит в сумі 11 491,39
гривень та сплачено пені 10,42 гривень.
Загальна сума заборгованості, станом
на 01.10.2013 року, складає 90 657,16 гривень
(а.с.6).

30.10.2013 року між позивачем та КС
«Козацька» було укладено угоду №03 про
відступлення права вимоги за кредитним
договором №К7 30/11-01 від 30.11.2007 року (а.с.3).

Відповідно до п.2 Угоди, позивач
приймає від КС «Козацька» право вимоги
боргу, з урахуванням суми
неповернутого кредиту, невиплачених
відсотків та неустойки, передбачені
кредитним договором.

Відповідно до ст.ст.509, 510,526 ЦК
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Загальними умовами зобов'язання є те,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
(ст.ст.525,625 ЦК України).

Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення (ст.612 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
між сторонами виникли правовідносини,
що витікають з кредитного договору, які
регулюються нормами Цивільного
Кодексу України.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави (Позика), якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається з позовної заяви та
доданих до неї доказів, позивач вважає,
що відповідач в порушення умов
Договору №К7 30/11-01 від 30.11.2007 року та
зазначених вище норм чинного
законодавства не надавала своєчасно КС
«Козацька» грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами,
тобто свої зобов'язання, визначені цим
договором, виконувала несвоєчасно та
не в повному обсязі, у зв'язку з чим
станом на 01.10.2013 року у відповідача
виникла заборгованість на загальну
суму 34 615,51 гривень без урахування
відсотків та пені.

Між тим, з такими доводами,
твердженнями та вимогами позивача суд
погодитися не може, з наступних
підстав.

Кредитний договір - є
консесуальним договором, який набирає
чинності з моменту узгодження
сторонами всіх істотних умов, а не з
моменту отримання грошових коштів, а
тому кредитний договір не може бути
доказом факту надання грошових коштів.
Належним та допустимим доказом, у цьому
випадку, є документи первинного
бухгалтерського обліку, а саме - заява
на видачу готівки, платіжне доручення
про перерахування грошових коштів,
квитанція про видачу готівки,
відповідні виписки про знаходження
(зарахування) на картці певних грошових
коштів.

В матеріалах справи відсутні будь
які докази виконання КС «Козацька»
свого обов'язку, викладеного в п.4.8
Договору, а саме, факту надання
відповідачу грошових коштів в розмірі
25 000 гривень.

Також, позивачем не надано суду
додатку №1 до Договору, який відповідно
до п.1.1 Договору №К7 30/11-01 від 30.11.2007 року
є його невід'ємною частиною.

Згідно із ч.3ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відсутність даних доказів
позбавляє суд переконатися у тому, що
дана заборгованість дійсно не була
погашена відповідачем частково або у
повному обсязі та приводить суд до
висновку, що позов є необґрунтований і
задоволенню не підлягає з зазначених
вище підстав.

Крім іншого, відповідно до ст.256 ЦК
України, позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Статтею 612 ЦК України визначено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 ЦК
України).

Частиною п'ятою ст.261 ЦК України
передбачено, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Відповідно до ст.267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленого до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Так, з матеріалів даної справи
вбачається, що позивачем було подано до
Приморського районного суду м.Одеси
позов про стягнення боргу лише 05.12.2013
року, а кредитний договор №К7 30/11-01, на
який посилається позивач, між
сторонами укладено ще 30.11.2007 року з
остаточною датою дії цього договору
30.11.2008 року.

Вказані обставини свідчать про те,
що КС «Козацька» було відомо про
наявність кредитної заборгованості у
відповідача, однак, як вбачається з
матеріалів справи не було вжито
заходів щодо погашення заборгованості
по кредиту відповідачем.

Таким чином, у відповідності до
ст.ст. 256-258, 261, 267 ЦК України, строк
позовної давності щодо вимог про
повернення заборгованості по
кредитному договору №К7 30/11-01 від 30.11.2007
року - пропущений.

У своїй позовній заяві позивач не
ставив питання про поновлення
пропущеного строку позовної давності,
поважних причин пропуску строку не
зазначив.

Судові витрати підлягають
розподіленню відповідно до вимог ст.88
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-59,60,61,209,212,214-215 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області
через суд Суворовського району м.Одеси
в 10-денний строк з дня проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
В.Г. Дяченко

Справа № 522/30528/13-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
м.Одеса

вступна та
резолютивна частини

Суворовський районний суд м.Одеси у
складі:

головуючого - судді
Дяченко В.Г.,

при секретарі
Чопик М.В.,

за участю представників сторін :
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу

В С Т А
Н О В И В:

Враховуючи довготривалість та
складність виготовлення рішення у
повному обсязі, суд вважає можливим
проголосити вступну і резолютивну
частину рішення та відкласти складання
повного рішення на п'ять днів, що
відповідає вимогам ч.3 ст.209 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10,11,57-59,60,61,209,212,214-215 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області
через суд Суворовського району м.Одеси
в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя:
В.Г. Дяченко