пр. № 2/759/789/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року Святошинський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -
П»ятничук
І.В.,

при секретарі -
Іванові К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства «Мостобудівне управління 3»

про стягнення середнього заробітку за
час затримки виконання рішення суду
про поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Мостобудівне управління 3»

про стягнення середнього заробітку за
час затримки виконання рішення суду
про поновлення на роботі, -
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Мостобудівне
управління 3» на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час затримки
виконання рішення суду в розмірі 2064 (
дві тисячі шістдесят чотири ) грн. 30 коп.

В задоволенні іншої частини
заявлених вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання через Святошинський районний
суд міста Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами які були
учасниками судового розгляду, однак не
були присутні при проголошенні рішення
суду, протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення суду.

Суддя

ун. № 759/17833/13-ц

пр. № 2/759/789/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року Святошинський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -
П»ятничук
І.В.,

при секретарі -
Іванові К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства «Мостобудівне управління 3»

про стягнення середнього заробітку за
час затримки виконання рішення суду
про поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом про стягнення з відповідача
ПАТ «Мостобудівне управління 3» про
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду про поновлення
на роботі в розмірі 10460 грн. 64 коп.

В обґрунтування заявлених вимог
вказуючи на те, що він-позивач працював
машиністом кану у мостобудівному
управлінні №3 з 24.06.1974 р., надалі назву
підприємства було змінено на ПАТ
«Мостобудівне управління 3», 20.07.2009 р.
відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України він
був звільнений з займаної посади, в
подальшому вирішував поновлення на
роботі через суд, рішенням
Святошинського районного суду м.Києва
від 12.05.2010 р. в задоволенні заявлених
них вимог було відмовлено, рішенням
Апеляційного суду м.Києва від 10.11.2010 р.
рішення Святошинського районного суду
м.Києва було скасовано, позивача
поновлено на роботі на посаді
кранівника 6 розряду в ЗАТ
«Мостобудівне управління 3» з 20.07.2009 р.
та стягнуто на його користь середню
заробітну плату за час вимушеного
прогулу. В подальшому ухвалою Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ від
24.01.2011 р. було зупинено виконання
рішення Апеляційного суду м.Києва,
03.06.2011 р. ухвалою ВССУ рішення
Апеляційного суду м.Києва залишено без
змін. Вказував, що він неодноразово
звертався до ПАТ «Мостобудівне
управління 3» з заявами, факсовими
повідомленнями для з»ясування питання
коли він може приступити до роботи,
однак, його звернення було
проігноровано, 15.08.2011 р. ВДВС
Голосіївського РУЮ м.Києва відкрито
виконавче провадження і фактично
рішення про поновлення на роботі
виконано лише 22.09.2011 р. оскільки тільки
тоді він був ознайомлений з наказом про
поновлення на роботі та став до роботи.
Таким чином, вважає, що рішення суду не
було виконано з вини відповідача,
посилаючись на ст..236 КЗпП України, п.32
ППВСУ №9 від 06.11.1992 р. просив заявлені
вимоги задовольнити.

Позивач в судовому засіданні
підтримав заявлені позовні вимоги та
просив їх задовольнити посилаючись на
обставини справи викладені в позовній
заяві, вказував, що між ним та
керівництвом ПАТ склались не добрі
відносини, тому після рішення
Апеляційного суду м.Києва він
неодноразово звертався до керівництва
з приводу того коли він може приступити
до виконання професійних обов»язків,
однак керівництвом його звернення було
проігноровано і тільки 22.09.2011 р. він був
ознайомлений з наказом про поновлення
його на роботі і з 23.09.2011 р. приступив до
роботи, а тому за 152 дні затримки
поновлення на роботі на його користь
слід стягнути заборгованість в
розмірі10460 грн. 64 коп.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала заявлені позовні
вимоги та просила їх задовольнити
вказуючи на обставини справи викладені
в позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ
«Мостобудівне управління 3» в судовому
засіданні заперечував, щодо
задоволення заявлених позовних вимог
вказуючи на обставини справи викладені
в запереченнях наданих суду.

Заслухавши пояснення позивача та
представника позивача, представника
відповідача, вивчивши та дослідивши
докази у справі, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням
Апеляційного суду м.Києва від 10
листопада 2010 р. позивача поновлено на
роботі на посаді кранівника 6 розряду в
ЗАТ «Мостобудівне управління 3» з 20.07.2009
р. та стягнуто на його користь середню
заробітну плату за час вимушеного
прогулу в сумі 24773 грн. 40 коп. та 500 грн.
моральної шкоди, в частині поновлення
на роботі та стягнення на користь
позивача середньої заробітної плати за
один місяць в сумі 2609 грн. 45 коп. (а.с.41-47).

Відповідно до наказу №84-К від
11.11.2010 р. ЗАТ «МБУ-3» скасовано наказ про
звільнення від 21.07.2009 р. № 65-ВК про
звільнення ОСОБА_1 та поновлено на
посаді машиніста крану шостого розряду
з 11.11.2010 р. (а.с. 48)

У відповідності з ч. 5 ст. 235 КЗпП
України рішення про поновлення на
роботі незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, прийняте органом, який
розглядає трудовий спір, підлягає
негайному виконанню.

П.34 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами трудових спорів» від 06.11.1992 р. №9
судам роз»яснено, що стосовно до правил
ст.24 КЗпП рішення про поновлення на
роботі вважається виконаним з дня
видання власником або уповноваженим
ним органом про це наказу.

Відповідно до положень ст.236 КЗпП
України оплата вимушеного прогулу при
затримці виконання рішення про
поновлення на роботі працівника у разі
затримки власником або уповноваженим
ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, цей орган виносить
ухвалу про виплату йому середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки.

Таким чином у суду немає підстав
вважати, що відповідачем не було вчасно
виконано рішення Апеляційного суду
м.Києва про поновлення на роботі, а тому
у відповідача не виникає зобов»язання
щодо виплати позивачу середнього
заробітку за час затримки виконання
рішення суду про поновлення на роботі
за період з 10.11.2010 р. до 24.01.2011 р.

Відповідно до ухали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 24.01.2011 р. зупинено виконання
рішення Апеляційного суду м.Києва від
10.11.2010 р. до закінчення касаційного
провадження. (а.с. 21).

Відповідно до наказу № 02-Вк від
24.01.2011 р. скасовано наказ № 84-ВК від
11.11.2010 р. про поновлення на роботі на
посаді машиніста крану 6 розряду ОСОБА_1
(а.с. 50).

Відповідно до ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 03 червня 2011 р. касаційну
скаргу ЗАТ «Мостобудівне управління 3»
відхилено. (а.с. 53-54).

Наказ №48-1-ВК від 15.07.2011 р. ПАТ
«МБУ-3» яким скасовано наказ від 21.07.2009
р. № 65-ВК про звільнення ОСОБА_1 та
поновлено ОСОБА_1 про поновлення на
роботі на посаді машиніста крану 6
розряду видано 15 липня 2011 р. (а.с. 55).

Враховуючи наведене суд вважає
доцільним стягнути з відповідача суму
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду про поновлення
на роботі з 03 червня 2011 р., оскільки 03
червня 2011 р. припадало на п»ятницю, то
наказ про поновлення позивача на
роботі відповідачем повинно бути
видано в понеділок 06 червня 2011 р., однак
видано було лише 15.07.2011 р., таким чином
на користь позивача слід стягнути
заробітну плату за 30 робочих днів ( з
06.06.2011 р. до 15.07.2011 р.) що становить 2064 грн.
30 коп. (68,81 - заробітна плата за один день
х на 30 робочих днів).

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Разом з тим, відповідно до
положень ч. 3 ст. 10 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК
України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню,
оскільки вимоги щодо періодів з 10.11.2010
р. по 24.01.2011 р. та з 15.07.2011 р. по 22.09.2011 р.
стосуються саме періодів коли позивач
був вже поновлений відповідно до
наданих суду наказів на роботі а тому
не можуть розцінюватись судом як
ухилення відповідача від виконання
рішення суду, а питання щодо стягнення
з відповідача заробітної плати за
даний період позивачем не ставиться, як
зазначав та визнав сам позивач на
роботі він в дані дні не з»являвся,
письмово спілкувався з керівництвом
щодо питань про його поновлення на
роботі.

Керуючись ст.. 235, 236, КЗпП України,
ст.ст. 10, 11, 59, 60, 88, 174, 212, 215, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Мостобудівне управління 3»

про стягнення середнього заробітку за
час затримки виконання рішення суду
про поновлення на роботі, -
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Мостобудівне
управління 3» на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час затримки
виконання рішення суду в розмірі 2064 (
дві тисячі шістдесят чотири ) грн. 30 коп.

В задоволенні іншої частини
заявлених вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання через Святошинський районний
суд міста Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами які були
учасниками судового розгляду, однак не
були присутні при проголошенні рішення
суду, протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення суду.

Суддя