Справа № 342/186/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання
Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Городенка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Семаківської сільської ради
про визнання права власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2, Семаківської сільської ради, в
якому просить визнати за нею право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходяться в АДРЕСА_1. Позовні вимоги
мотивувала тим, що вона разом з своїми
батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4, чоловіком
ОСОБА_5 та дочкою ОСОБА_2 проживали в
згаданому будинку, були членами
колгоспного двору, де кожен мав свою
частку. Головою колгоспного двору був
батько ОСОБА_3.

Батько позивачки ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_6, мати позивачки - ОСОБА_4
по мерла ІНФОРМАЦІЯ_7, чоловік
позивачки - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8
Заповітів не залишали. В даний час
позивачка проживає одна. Успадкувати
частки померлих позивачка не може,
оскільки частки у майні колгоспного
двору не були визначені. Позивачка
зазначає в позові, що її дошлюбне
прізвище ОСОБА_1 вона змінила на
ОСОБА_1 03.02.1966 р., зареєструвавши шлюб з
ОСОБА_5. Позивачка просить задовольнити
позов, приймаючи до уваги те, що
фактично вона стала власником будинку
та господарських будівель і споруд,
загальна вартість якого 85850 грн.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, подала заяву про розгляд
справи в її відсутності, одночасно в
заяві зазначила, що позов підтримує.
Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду
заяву про розгляд справи за позовом
ОСОБА_1 в її відсутності, позов
визнає. Семаківська сільська рада
подала суду заяву про розгляд справи
у відсутності їх представника, позов
визнає.

За таких обставин судом прийнято
рішення про розгляд справи у
відсутності сторін. Згідно вимог ч.2
ст.197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного.

За свідоцтвом про право особистої
власності на будинковолодіння від 5
вересня 1989 р., в цілому
будинковолодіння, що складається
житлового будинку, службових
будівель і споруд, яке розташоване в
АДРЕСА_1, належить колгоспному двору,
головою якого є ОСОБА_3. Свідоцтво
видано на підставі рішення виконкому
Городенківської районної Ради
народних депутатів № 141 від 9 серпня
1989р. Випискою з інвентаризаційних
матеріалів № 6772 від 21.01.2014р., виданою
Обласним комунальним підприємством
«Коломийське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації», стверджено,
що станом на 31.12.2012 р. ОСОБА_3 є
власником майна, головою колгоспного
двору, розташованого в АДРЕСА_1. Також
зазначена підстава виникнення права
власності - свідоцтво про право
власності, видане Городенківським РВК
05.09.1989 р. на підставі рішення № 141 від
09.08.1989 р. З технічного паспорта на
житловий будинок АДРЕСА_1 та висновку
про вартість майна, визначеного ЕТВО
«Придністров'я» згідно договору № 40
ринкова вартість будинку станом на
29.01.2014 року, - становить 85850 грн.

Про те, що батьками позивачки ОСОБА_1 є
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свідчать свідоцтво
про народження серії НОМЕР_1, видане
02.07.1963 р. сільським ЗАГС с. Семаківці
Івано-Франківської області та
свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2.
Останнім стверджено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 одружились 03.02.1966 р., після
реєстрації шлюбу дружині присвоєне
прізвище ОСОБА_1.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3,
виданим 04.05.1992 р. Семаківською
сільською радою Городенківського
району стверджено, що батько позивача
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6. Свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_4, виданим
14.01.2002 р. Семаківською сільською радою
Городенківського району стверджено,
що чоловік позивачки ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_8. Внаслідок їх смерті
відкрилась спадщина.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004
р.) визначено: якщо цивільні відносини
виникли раніше і регулювались актом
цивільного законодавства, який втратив
чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав і
обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності. На час смерті
спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був
чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р.
Згідно з ст. 524 згаданого кодексу
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом; спадкоємство за законом
має місце, коли і оскільки воно не
змінено заповітом. Відповідно до ст. 529
ЦК УРСР при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
дружина і батьки (усиновителі)
померлого. До числа спадкоємців
першої черги належить також дитина
померлого, яка народилася після його
смерті.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно
колгоспного двору належало його
членам на праві сумісної власності,
включаючи неповнолітніх і
непрацездатних; у разі смерті члена
колгоспного двору спадкоємство в
майні двору не відкривалось до смерті
останнього члена колгоспного двору, а
залишалось на праві сумісної
власності в рівних частках членів
двору, що в ньому проживають.
Відповідно до п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 р. №
20 «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права
на частку в його майні. Такими, що
втратили це право, вважаються
працездатні члени двору, які не менше
трьох років підряд до цієї дати не
брали участі своєю працею і коштами у
веденні спільного господарства двору
(в цей строк не включається час
перебування на дійсній строковій
військовій службі, навчання в учбовому
закладі, хвороба).На витребування
частки з майна колишнього колгоспного
двору, що збереглося на 15 квітня 1991
року, поширюється загальний трирічний
строк позовної давності, який
обчислюється відповідно до ст. 76 ЦК
УРСР з дня, коли учасник спільної
власності дізнався або повинен був
дізнатися, що його право на це майно
оспорюється.

Витягом із погосподарської книги № 8
Семаківської сільської ради за 1991-1995 р.
(стор. 13, особовий рахунок НОМЕР_5) в
колгоспному дворі станом на 01.01.1991 р. в
господарстві по адресу АДРЕСА_1
проживали ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,член
господарства, записаний першим;
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зять; ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка; ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, внука, 10.10.1992 р. вибула в м.
Чортків; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, правнук,
10.10.1992 р. вибув в м. Чортків.

Витягом із погосподарської книги № 5
Семаківської сільської ради за 2001-2005
роки (стор. 14, особовий рахунок НОМЕР_6) в
господарстві по адресу АДРЕСА_1
проживали ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,член
господарства, записаний першим;
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зять, помер
ІНФОРМАЦІЯ_8, актовий запис № 2 від
14.01.2002 р.; ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка.

Ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) встановлено, що для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Відповідно до
ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
протягом 6 місяців фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном або якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

З наведеного слідує, що після смерті
ОСОБА_3 спадщину прийняли його
дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_1.

Мати позивачки - ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_7, про що свідчить свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_7, видане
ІНФОРМАЦІЯ_7 Семаківською сільською
радою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України (2004р.)
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223
ЦК України - право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях 1261
- 1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини. Спадкоємцями можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК
України. Згідно з ст. 1261 Цивільного
кодексу України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу
України прийняття спадщини - це:
постійне проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
або подання спадкоємцем, який бажає
прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу
визначено, що для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Витягом із погосподарської книги № 5
Семаківської сільської ради за 2006-2010
роки (стор. № 14, особовий рахунок
НОМЕР_8) стверджено, що станом на 01.01.2006
р. в господарстві по адресу АДРЕСА_1
проживали ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, голова
господарства, померла ІНФОРМАЦІЯ_7, а/з
№ 11 від 26.05.2007 р.; ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3,
дочка.

Померла ОСОБА_4 заповіту не вчиняла.
Оскільки позивачка на момент смерті
спадкодавця ОСОБА_4 проживала разом з
нею, вона прийняла спадщину після
смерті матері як спадкоємець першої
черги за законом.

Довідкою виконкому Сеиаківської
сільської ради № 76 від 10.02.2014 р.
стверджено, що назва АДРЕСА_1 змінена
на АДРЕСА_1.

Позивачка зверталась до нотаріуса з
приводу оформлення спадщини після
смерті батьків. Державний нотаріус
Городенківської районної державної
нотаріальної контори 12.02.2014 р. видав
довідку № 125 про те, що неможливо
видати свідоцтво про право на спадщину
на житловий будинок з
господарськими будівлями по
АДРЕСА_1, де головою двору був ОСОБА_3,
так як житловий будинок з
господарськими будівлями належав в
цілому колгоспному двору без
визначення та виділення часток членів
двору та рекомендовано в судовому
порядку визнати право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями.

Як вбачається із висновку ЕТВО
«Придністров'я» ринкова вартість
будинку з господарськими будівлями по
АДРЕСА_1 станом на 29.01.2014 р. становить
85850 грн.

Позивачка фактично стала власником
спадкового майна, користується ним,
отримала технічний паспорт на будинок,
який складений 24.01.2014 р.

Статтею 317 Цивільного кодексу
України визначено, що власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження майном. Згідно ст. 328
цього ж кодексу право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідачі позов визнають. Визнання
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню. Судом не
встановлено неправомірності набуття
позивачкою права власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1.
Тому суд вважає, що є підстави для
задоволення позову.

На підставі ст.ст. 86, 120,123,524, 529, 548,549 ЦК
УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216,
1222,1223, 1258, 1261,1268-1270 ЦК України,
керуючись ст. ст. 11, 60, 61,209, 214-215ЦПК
України, суд

В И Р І
Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду
Івано-Франківської області через
Городенківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Ничик Г.І.