РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11819/13-ц

пр. № 2/759/270/14

15 травня 2014 року

Святошинський районний суд міста Києва
в складі

головуючого - судді Мазур І.В.

при секретарі
Сіряченко Я.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа Приватне
акціонерне товариство "Страхова
компанія "Провідна" про відшкодування
майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування майнової та
моральної шкоди. В судових засіданнях
неодноразово уточнював та збільшував
позовні вимоги. В обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що
19.05.2013р. мала місце
дорожньо-транспортна пригода , в якій
було пошкоджено належний йому
автомобіль марки RENAULT KANGOO, д.р.н. НОМЕР_5.
В його автомобіль припаркований на
прибудинковому майданчику по АДРЕСА_1
скоїв наїзд автомобіль під керуванням
відповідача ОСОБА_2, який з місця ДТП
зник. Даний факт підтверджується
постановою Святошинського райсуду
м.Києва від 11.06.2013р. Пошкодження від ДТП
призвело до того, що його автомобіль не
може пересуватися самостійно. 27.05.2013р.
його автомобіль з місця ДТП було
доставлено евакуатором на місце
стоянки за адресою м.Обухів
вул.Київська,132. 4.02.2013р. по його заявці
приватним підприємцем ОСОБА_4 було
проведено автотоварознавче
дослідження, в результаті ДТП вартість
відновлювального ремонту автомобіля
складає 42025грн.50коп., вартість
матеріального збитку відновлювального
ремонту з урахуванням зносу складає
27779грн.48коп. 15.07.2013р. ним з приватним
підприємцем ОСОБА_5 був підписаний
договір купівлі-продажу запчастин та
договір з надання послуг по ремонту
автомобіля. Відповідач ОСОБА_2
відмовився оплатити вартість ремонту,
посилаючись на те, що збитки по ДТП
повинна виплатити страхова компанія.
19.07.2013р. ПрАТ «СК «Провідна» йому
відмовлено у виплаті страхового
відшкодування. Приводом для відмови
стала невідповідність номера
державної реєстрації застрахованого
автомобіля, зафіксованого в момент з
номером державної реєстрації вказаним
в страховому полісі №АВ/7324658 від 8.06.2012р.
Таким чином, на даний момент він не
отримав ніякої компенсації. Тому
просить суд стягнути з відповідача на
його користь 42025грн.50коп. в якості
попередньої оплати за поставку
запчастин і послуг по ремонту його
автомобіля, 2600грн. за поставку
запчастин і послуг по ремонту його
автомобіля - вартість відновлювального
ремонту додаткових пошкоджень,
стягнути 526грн. за послуги евакуатора,
700грн. за авто товарознавче
дослідження, 1344грн. за оплату
охороняємої стоянки, 7532грн.39коп.
упущена вигода, 174грн. за послуги
копіювання документів./а.с.71-75/ 21.10.2013. до
суду надійшла заява позивача про
збільшення позовних вимог. Просив
стягнути за період з 1.08.2013р. по 15.10.2013р. в
сумі 1596грн. за охороняєму стоянку,
7532грн.39коп. упущена вигода, 22грн.20коп.
поштові відправлення, 91грн.51коп.
судовий збір./а.с.110/ 29.01.2014р. до суду
надійшла заява про збільшення позовних
вимог, просив стягнути за період з
16.10.2013р. по 15.12.2013р. в сумі 651грн. за
охороняєму стоянку, 115грн. за
комп'ютерну діагностику автомобіля,
212грн. витрати на евакуатор, 9грн.78коп.
судовий збір./а.с.197/ В судовому
засіданні яке відбулося 15.04.2014року
позивач уточнив позовні вимоги просив
стягнути з відповідача на його користь
42025грн.50коп. в якості попередньої
оплати за поставку запчастин і послуг
по ремонту його автомобіля, 2600грн. за
поставку запчастин і послуг по ремонту
його автомобіля - вартість
відновлювального ремонту додаткових
пошкоджень згідно укладених з
приватним підприємцем ОСОБА_5 угод на
поставку запчастин. Також просив
стягнути з відповідача завдану
моральну шкоду в розмірі 11000грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 та
відповідач ОСОБА_2 проти позову
заперечували, посилаючись на те, що за
клопотанням відповідача була
проведена судова автотоварознавча
експертиза, яка зробила висновок про
вартість матеріального збитку
завданого автомобілю позивача в
розмірі 25436грн.96коп. і яку повинна
відшкодувати страхова компанія
«Провідна», згідно полісу
обов'язкового страхування. Відмова 3-ї
особи Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» у виплаті страхового
відшкодування є незаконною, оскільки
належний відповідачу транспортний
засіб марки «Nisan Tiida», 2006року випуску, VIN
(номер кузова, шасі, рами)-НОМЕР_6, д.н.з.
НОМЕР_1 був застрахований за Полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/7324658 від 8.06.2012р. Проте 6
квітня 2013року державні реєстраційні
знаки його автомобіля були змінені з
НОМЕР_1 на НОМЕР_2, що підтверджується
довідкою ВДАЇ. Вартість
автотоварознавчого дослідження в
розмірі 700грн., яку просить стягнути
позивач не входить до судових витрат.
Охороняєма стоянка на якій знаходиться
автомобіль позивача немає причинного
зв'язку з відшкодуванням шкоди
внаслідок ДТП. По упущеній вигоді
позивач надав декларацію про свої
доходи за 2012рік, яка немає ніякого
відношення до ДТП, відсутній причинний
зв'язок між ДТП і упущеною вигодою.
Копіювання документів також не входить
до судових витрат. По моральній шкоді
позивач не обґрунтував її розмір, не
надав доказів на завдання йому
моральної шкоди.

Представник 3-ї особи Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Провідна" направив до суду
пояснення, згідно яких між ОСОБА_2 та
ПрАТ «СК «Провідна» укладений поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/7324658 строком дії з 8.06.2012р.
по 7.06.2013р., відповідно до якого
застраховано цивільно-правову
відповідальність осіб, які керують
забезпеченим транспортним засобом «Nisan
Tiida», д.н.з. НОМЕР_1. Позивачу було
завдано шкоду відповідачем під час
експлуатації транспортного засобу
марки «Nisan Tiida», д.н.з.НОМЕР_2, який в свою
чергу відповідно до полісу №АВ/7324658 не
є забезпеченим транспортним засобом.
Відповідно немає підстав для виплати
страхового відшкодування, оскільки
цивільна правова відповідальність
страхувальника за договором №АВ/7324658
не настала, а договір страхування
цивільної відповідальності укладений
ПрАТ «СК «Провідна» не стосується
предмету позову. Просив розглядати
справу у відсутність
представника./а.с.103-104/

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
встановив наступне.

Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно п.1) ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2, 19.05.2013р. приблизно о 13год.20хв.,
керуючи автомобілем «Ніссан»
д.н.НОМЕР_2 по пр.Палладіна,25 в м.Києві,
під час руху заднім ходом, не
переконався, що це буде безпечно,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
припаркованим автомобілем «Рено» д.н.
НОМЕР_5, після чого не звернувся до
органів внутрішніх справ та залишив
місце пригоди, чим порушив п.10.9., 2.10
Правил дорожнього руху.

Постановою Святошинського
районного суду м.Києва від 11.06.2013 року
відповідача ОСОБА_2 визнано винним у
скоєнні ДТП./а.с.11/

Внаслідок ДТП був пошкоджений
автомобіль марки RENAULT KANGOO, д.р.н.НОМЕР_5,
який згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу належить
позивачу ОСОБА_1Г./а.с.10/

Згідно висновку автотоварознавчого
дослідження №2529 від 5.06.2013 року
матеріальний збиток завданий в
результаті ДТП власнику транспортного
засобу автомобілю RENAULT KANGOO, д.р.н. НОМЕР_5
складає 27779 грн.48коп. Вартість
відновлювального ремонту складає
42025грн.50коп./а.с.19-36/

За клопотанням відповідача ОСОБА_2
судом за ухвалою від 22.10.2013р. призначена
судово автотоварознавча експертиза, за
висновками якої за №11417/13-54 від 19.12.2013р.
вартість матеріального збитку (шкоди)
завданого ОСОБА_1 станом на 19 травня
2013року складала 24247грн.31коп. Вартість
матеріального збитку (шкоди) ,
завданого ОСОБА_1 як власнику
автомобіля RENAULT KANGOO, д.р.н. НОМЕР_5 на
день проведення експертизи складала
25436грн.96коп./а.с.143-172/

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних i кримінальних
справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» роз'яснено, що
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, суди повинні мати на увазі,
що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

Крім того, відповідно до ст. 3 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 1 липня 2004 року обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або
майну потерпілих унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Тобто виходячи із суті такого
страхування, Закон має на меті
захист не лише прав потерпілих на
відшкодування шкоди, але й
захист інтересів страхувальника -
заподіювача шкоди.

У частині 22.1 статті 22 Закону
зазначено, що при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третіх осіб.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та
ПрАТ «СК «Провідна» укладений поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/7324658 строком дії з 8.06.2012р.
по 7.06.2013р., відповідно до якого
застраховано цивільно-правову
відповідальність осіб, які керують
забезпеченим транспортним засобом «Nisan
Tiida», д.р.н. НОМЕР_1. обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів./а.с.105/

За даним полісом страховим випадком є
подія, внаслідок якої заподіяно шкоду
третім особам під час ДТП, яка сталася
за участю забезпеченого транспортного
засобу і в наслідок якої настає
цивільно-правова відповідальність
особи, відповідальність якої
застрахована за договором. Даним
полісом забезпечений транспортний
засіб автомобіль «Nisan Tiida», д.н.з. НОМЕР_1
та встановлено ліміт відповідальності
за шкоду, заподіяну майну (на одного
потерпілого) - 50000 грн./а.с.90/

Суд не приймає до уваги посилання
представника 3-ї особи на те, що
позивачу було завдано шкоду
відповідачем під час експлуатації
транспортного засобу марки «Nisan Tiida»,
д.н.з.НОМЕР_2, який в свою чергу
відповідно до полісу №АВ/7324658 не є
забезпеченим транспортним засобом за
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні
на автомобілі, марки «Nisan Tiida», 2006року
випуску, VIN (номер кузова, шасі,
рами)-НОМЕР_6, д.н.з. НОМЕР_1 , який був
застрахований за Полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/7324658 від
8.06.2012р. були змінені лише номерні знаки
на номер НОМЕР_2, про що було видано
свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7. Даний
факт підтверджується довідкою центру
ДАЇ №9 від 26.09.2013р. за №10. /а.с.93/ Оскільки
предметом страхового полісу був саме
автомобіль відповідача, а не номерні
знаки автомобіля, доводи представника
3-ї особи є надуманими, відмова у
страховому відшкодуванні є незаконною.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
не заперечував того факту, що на даний
час автомобіль не відремонтований, а
договори, які укладені ним на поставку
автозапчастин для автомобіля з
приватним підприємцем ОСОБА_5 в якості
попередньої оплати ним не
оплачені./а.с.42-48/

Відповідно до роз'яснень п. 16
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», відповідно до
статті 21 Закону № 1961-IV на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК,
залучити до участі у справі страхову
організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

В ході розгляду справи у суді
позивачем не було пред'явлено вимог до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Провідна".

У зв'язку з чим позовні вимоги про
стягнення з відповідача ОСОБА_2 суми у
відшкодування шкоди завданої в
результаті ДТП у сумі 42025грн.50коп. в
якості попередньої оплати за поставку
запчастин і послуг по ремонту його
автомобіля, 2600грн. в за поставку
запчастин і послуг по ремонту його
автомобіля - вартість відновлювального
ремонту додаткових пошкоджень, 526грн.
за послуги евакуатора, 700грн. за авто
товарознавче дослідження, 115грн. за
комп'ютерну діагностику автомобіля,
212грн. витрати на евакуатор задоволенню
не підлягають.

Суд вважає безпідставними вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
ОСОБА_2 на його користь витрат за
оплату охороняємої стоянки. Зокрема, як
вбачається із укладеного про надання
стоянки для автомобіля від 29 травня
2013р. між ТОВ «Промислово-заготівельне
підприємство «Вторресурси»
«Виконавець» та ОСОБА_1 «Замовник»
предметом Договору «Виконавець»
зобов'язується надати «Замовнику» на
своїй території за адресою м.Обухів,
вул.Київська,132 критий бокс з естакадою
для стоянки автомобіля марки RENAULT KANGOO,
д.р.н. НОМЕР_5, здійснювати охорону
вказаного автомобіля своїми силами і
засобами на весь час знаходження
автомобіля на стоянці в період з
29.05.2013р. по 31.12.2013р./а.с.12/ При цьому
будь-яких посилань на те, що стоянка
зумовлена саме тим, що автомобіль був
пошкоджений при ДТП в Договорі немає.
Тобто доказів на підтвердження
причинного зв'язку між ДТП, яке мало
місце 19.05.2013р. та знаходження
автомобіля на стоянці позивачем суду
не надано.

Не підлягають задоволенню і позовні
вимоги про стягнення з відповідача на
користь позивача завдані збитки
внаслідок упущеної вигоди.

Упущеною вигодою згідно з п. 2 ч. 2 ст. 22
ЦК вважаються доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушено.

Суд враховує, що відносини, які
виникають у зв'язку з відшкодуванням
шкоди, заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки, регулюються нормами гл. 82 ЦК.
Так, у ст. 1166 цього Кодексу передбачені
підстави відшкодування шкоди в рамках
позадоговірних (деліктних) зобов'язань,
а у статтях 1187, 1188 - особливості
відшкодування шкоди, заподіяної
джерелом підвищеної небезпеки.

Проте встановлений судом правовий
характер спірних відносин та з
урахуванням того, що позивач не навів
суду переконливих доводів на
обґрунтування вимог в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача таких збитків, не дає підстав
суду для задоволення вимог щодо
стягнення збитків внаслідок упущеної
вигоди.

Досліджені докази, а саме декларація
про доходи позивача за 2012р. /а.с.56-57/ та
довідка щодо поставлення позивачем
макулатури за 2012р./а.с.58/ не дають
підстав визнати, що ОСОБА_1 мав би
реальну можливість отримати доходи у
визначеному ним розмірі в 2013р. і не
отримав їх саме внаслідок ДТП.
Положення п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК не поширюються
на спірні правовідносини, які мали
місце в цьому випадку.

З приводу позовних вимог позивача про
стягнення з відповідача коштів у сумі
11000 грн. у відшкодування моральної
шкоди, суд зазначає наступне. В
обґрунтування позовних вимог позивач
ОСОБА_1 посилався на те, що саме з вини
відповідача , який відмовився йому
відшкодувати збитки, немає можливостей
до рішення суду відремонтувати
автомобіль за відсутності у нього
коштів, залишився без засобу
пересування. Для економії часу та
коштів щотижня він їздив за продуктами
в гіпермаркет «Ашан», маючи дачний
будинок в селище Глеваха він зі своєю
сім'єю їздив на відпочинок та їздив на
роботу. Втрата автомобіля сильно
вдарила по його іміджу, пересування
громадським транспортом, додає
сильного емоційного напруження: кучні
розмови, переговори тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

При цьому, суд зазначає, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.
Зокрема, підлягають з'ясуванню
наступні обставини: чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору,
зокрема така правова позиція
відображена у п.5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди».

Розмір відшкодування моральної
шкоди оцінюється самим потерпілим та
визначається у позовній заяві.

Наявність моральної шкоди
доводиться потерпілим, який в позовній
заяві має зазначити, які моральні
страждання та у зв'язку з чим він поніс
і чим обґрунтовується розмір
компенсації.

В порушення вимог чинного
законодавства, позивачем не надано
належних доказів в обґрунтування
моральної шкоди, а саме, не зазначено
наявність моральної шкоди, завданої
саме відповідачем внаслідок тривалої
останнім відмови у відшкодуванні
збитків та відсутності у позивача
коштів для проведення ремонту. При
цьому суд враховує, що саме 3-тя особа
ПАТ «СК «Провідна» мала відшкодувати
позивачу збитки завдані внаслідок ДТП,
яке мало місце 19.05.2013р. Під час скоєння
ДТП позивача в машині не було, фізичних
трав йому не було завдано. Відповідач
ОСОБА_2 у встановлені Законом строки
звернувся до ПАТ «СК «Провідна» про
страховий випадок, який мав місце
19.05.2013р.

За таких обставин, аналізуючи зібрані
по справі докази, суд вважає, що позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача коштів у сумі 11000 грн. у
відшкодування моральної шкоди
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у
зв'язку з відмовою в задоволенні позову
не підлягають і вимоги щодо судових
витрат по справі.

Враховуючи викладене, керуючись
вимогами ст.ст. 22, 23, 1166, 1187, 1188 ЦК
України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 88, 179, 209,
212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя