Справа № 536/89/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
м.
Кременчук

Кременчуцький районний суд
Полтавської області в складі :

головуючого Святської О.В.,

з участю секретаря
Клонової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним , визнання
права власності , відшкодування
моральної шкоди, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу нерухомого
майна з розстроченням платежу дійсним .
визнання права власності на будинок,
відшкодування моральної шкоди.

Вказала, що 23 березня 2012 року між
нею та відповідачкою було укладено
договір купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1. Даний договір був укладений в
формі двох довіреностей, відповідно до
яких ОСОБА_2 надала в розстрочку свій
будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_1 строком на 5
років, а остання прийняла його та
зобов'язалась сплатити протягом п'яти
років 120 000 грн. Як аванс позивач
передала, а відповідач прийняла 20 000
грн., які, за згодою сторін,
враховуються в загальну ціну будинку. 24
березня 2012 року вищевказані
довіреності були посвідчені
секретарем Майбородівської сільської
ради. Даний договір був укладений в
формі довіреностей для того, щоб ОСОБА_2
мала час на підготування всіх належних
документів Просила визнати дійсним
договір купівлі-продажу вищевказаного
будинку, визнати за нею право власності
на зазначений житловий будинок з
господарськими спорудами, стягнути з
відповідачки моральну шкоду в сумі 20
000 грн..

Далі позивачка уточнила свої
позовні вимоги та просила суд визнати
дійсним договір купівлі-продажу
зазначеного будинку, укладений 23.03.2012
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з
розстроченням платежу на п'ять років в
порядку сплати в рахунок вартості
будинку у 2012, 2013, 2014, 2015 роках до 31 грудня
по 20 000 грн. та 40 000 грн. до 31 грудня 2016
року. Також просила суд зобов'язати
ОСОБА_1 сплатити на користь ОСОБА_2 на
виконання умов договору
купівлі-продажу будинку, в рахунок
вартості будинку плату за 2013 рік в
розмірі 20 000 грн..

Позивачка ОСОБА_1 в засіданні позов
підтримала, та пояснила, що усної
домовленості між ними з відповідачкою
про оформлення нотаріально
посвідченого договору після повного
розрахунку за будинок не було ; ОСОБА_2
не виконує свої зобов'язання щодо
підготовки документів для оформлення
договору, не має правовстановлюючих
документів на будинок, заперечує проти
задоволення її позову, тому вона
побоюється залишитись без грошей і без
будинку. Кошти на отримання
кадастрового номеру на земельну
ділянку під спірним будинком
сплачувала ОСОБА_1, але ОСОБА_2 так і не
оформила документи на землю належним
чином.

Представник позивачки ОСОБА_3
також вважає, що є всі підстави для
задоволення позову, так як сторони
домовилися щодо умов
договору,позивачка сплатила
відповідачці кошти в сумі 20 000грн. в
рахунок придбання будинку , який був
фактично переданий ОСОБА_2 позивачці ,
але відповідачка ухиляється від
нотаріального посвідчення цього
договору .

Відповідачка ОСОБА_2 в засіданні
позов не визнала, надала суду письмові
заперечення, де зазначила, що між нею та
позивачкою по справі ОСОБА_1 були
оформлені дві довіреності в якості
договору купівлі-продажу на час до
повної виплати вартості за будинок
АДРЕСА_1 та підготовки документів для
подальшого нотаріального посвідчення
договору строком на 5 років. ОСОБА_1
повинна була сплачувати в рахунок
вартості будинку по 20 000 грн. один раз на
рік, але своїх зобов'язань не виконує.
Строк на нотаріальне посвідчення
договору купівлі-продажу сторонами був
визначений в усній формі - після повної
сплати вартості будинку. Позивач, в
порушення домовленості відмовилась
сплачувати наступний платіж в рахунок
вартості будинку в розмірі 20 000 грн. до
того часу, поки між ними не буде
укладений нотаріально посвідчений
договір купівлі-продажу.

Представник відповідачки ОСОБА_5
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з мотивів, викладених у
запереченнях - так як право договір мав
бути укладений нотаріально та
підлягає державній реєстрації , що не
дозволяє застосувати положення ст. 220
ЦК України .

Суд, заслухавши пояснення сторін,
їх представників , дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності , дійшов до наступного
висновку.

Згідно ст.59,60 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування , не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Обставини, визнані
сторонами, не підлягають доказуванню.

Згідно ст.220, 377 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. Якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається. До особи, яка
набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).
Розмір та кадастровий номер земельної
ділянки, право на яку переходить у
зв'язку з переходом права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
є істотними умовами договору, який
передбачає набуття права власності на
ці об'єкти (крім багатоквартирних
будинків).

Згідно ст. 638,640 ,657 ,692,697 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір, що підлягає нотаріальному
посвідченню, є укладеним з дня такого
посвідчення. Договір купівлі-продажу
земельної ділянки, єдиного майнового
комплексу, житлового будинку (квартири)
або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню,
крім договорів купівлі-продажу майна,
що перебуває в податковій заставі.
Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу.
Договором може бути встановлено, що
право власності на переданий покупцеві
товар зберігається за продавцем до
оплати товару або настання інших
обставин. У цьому разі покупець не має
права до переходу до нього права
власності розпоряджатися товаром, якщо
інше не встановлено договором, законом
або не випливає із призначення та
властивостей товару.

В судовому засіданні
встановлено, що 23 березня 2012 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склали кожна від себе
по письмовій розписці (зазначені як
«довіреність») , згідно яких
домовилися про продаж останнею ОСОБА_1
будинку АДРЕСА_1 з внесенням оплати на
протязі 5 років та передоплатою в
розмірі 20 000 грн.( дана сума внесена
двома платежами у 2011 році та у 2012 році
під час складення розписок). Вказаний
будинок належить ОСОБА_2 згідно
договору дарування від 25.02.2004 року(
а.с.72, 74).

Даними розписками визначено
вартість будинку в розмірі 15 000 доларів
США, що станом на час складення
розписок складає суму 120 000 грн.(згідно
тексту розписок, а.с.9,10).

Відповідно до даних розписок, що
досліджувалися судом в оригіналах,
сторонами не досягнуто всіх істотних
умов , передбачених ЦК України для
даного виду договорів , а саме -
сторонами не визначено конкретні
розміри сум та строки внесення оплати
покупцем продавцю; не обумовлено час
виникнення права власності на будинок
у покупця; не зазначено розмір та
кадастровий номер земельної ділянки
при будинку; не визначено остаточну
ціну будинку на час внесення
останнього платежу та оформлення
права власності на покупця. Визначено
суму в гривневому еквіваленті на час
складання розписок.

Як вбачається з аналізу особистих
пояснень в суді позивачки ОСОБА_1 та
відповідачки ОСОБА_2., останні на день
досягнення домовленостей про продаж
будинку чітко не визначили та не
погодили всі вищевказані істотні
умови та не змогли дійти згоди
стосовно цих умов під час слухання
справи, заперечуючи пояснення одна
одної. Як вбачається з пояснень
сторін, кадастровий номер на земельну
ділянку до цього часу не виготовлений.
Відповідачка ОСОБА_2 згідно її пояснень
в суді не має наміру відчужувати
належний їй будинок позивачці , не
заперечуючи при цьому факту отримання
коштів від ОСОБА_1 в сумі 20 000 грн. в
рахунок майбутнього продажу будинку ;
фактично ухиляється від нотаріального
оформлення будинку на позивачку,
мотивуючи це погіршенням відносин з
позивачкою та її рідними.

Враховуючи вищевикладене , суд
вважає, що відсутні правові підстави
для застосування ст.220 ЦК України та
визнання дійсним договору, за яким
сторони не дійшли згоди по всім
істотним умовам , та пояснення
позивачки в частині цих істотних умов
не підтверджуються належними , тобто
письмовими доказами .

Інші вимоги ОСОБА_1 є похідними
від первісної вимоги про визнання
договору дійсним , а тому задоволенню
також не підлягають.

Керуючись ст.ст.3, 15, 16 , 220, 337, 638,640
,657 ,692,697 ЦК України, ст.10, 11, 59, 60 , 212-215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
позову до ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним , визнання
права власності , відшкодування
моральної шкоди в повному обсязі.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Полтавської області
через Кременчуцький районний суд .

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О. В. Святська