Справа № 2/756/1271/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі

головуючого-судді
Луценко О.М.,

при секретарі:
Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» про стягнення коштів-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» про стягнення коштів,
мотивуючи тим, що 18.12.2009 року між ним та
відповідачем було укладено два
договори про строковий банківський
вклад в сумі 184000 доларів США на строк 12
місяців і 2 дні з виплатою відповідачем
13,5 відсотків річних та суми вкладу в
кінці дії договору тобто 20 грудня 2010
року та в сумі 859000 на строк 12 місяців і 2
дні з виплатою відповідачем 24
відсотків річних та суми вкладу в кінці
дії договору тобто 20 грудня 2010 року. По
закінченню строку дії договору,
позивач звернувся до відповідача із
заявою про повернення коштів та сплати
процентів, однак ні суму вкладу, ні
нараховані проценти не отримав. Після
неодноразових звернень позивачу було
повернуто вклади та нараховані
відсотки по обох договорах лише 02.06.2011
року, в зв'язку з чим, позивач звернувся
до суду та просить на підставі умов
договорів стягнути з відповідача 3%
річних, інфляційні нарахування та
нарахованих відсотків за кожен день
прострочки в період з 20.12.2010року по
08.06.2011року в розмірі 13538,07 доларів США
за договором №1 та 130546,52 гривень за
договором №2 та стягнути з відповідача
на користь позивача судові витрати.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовну заяву в повному обсязі з
підстав наведених вище.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечувала в
повному обсязі мотивуючи тим, що
листами від 17.01.2011 року та 20.12.2013року,
26.01.2011рік позивача було повідомлено, що
кошти виплачувались вкладникам як за
депозитами, строк дії яких закінчився,
так і за діючими депозитами у повному
обсязі шляхом перерахування на
відповідний поточний рахунок
вкладника, порядок виплати процентів
ідентичний, отримувати кошти можливо
було відповідно до діючих у банку
тарифів та добових обмежень через каси
відділень банку. Також зазначила, що в
зв'язку з погіршенням в 2009 році
фінансового стану банку та відповідно
до вимог ст..75 Закону України «Про банки
та банківську діяльність»
Національним банком України в ПАТ
«Родовід Банк» була призначена з 16.03.2009
року тимчасова адміністрація,
постановою НБУ тимчасову
адміністрацію продовжено до 16.05.2010
року, тобто на час закінчення строку
вкладів у АТ «Родовід Банк» діяла
тимчасова адміністрація. На підставі
викладеного у відповідача були всі
підстави щодо встановлення обмеження
на максимальну суму та кількість
операцій щодо зняття депозитних
коштів..

Вислухавши позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18 грудня 2009 року в
місті Києві між ОСОБА_1 та Публічним
акціонерним товариством «Родовід
Банк» було укладено: договір
№ДРД.533.А12-647/12-2009 про строковий
банківський вклад «Авансовий» (договір
№1) в сумі 184000 доларів США на строк 12
місяців і 2 дні з виплатою відповідачем
13,5 відсотків річних та суми вкладу в
кінці дії договору тобто 20 грудня 2010
року (а.с.12-13) та договір
№ДРГ.533.А12-645/12-2009 про строковий
банківський вклад «Авансовий» (договір
№2), в сумі 859000 гривень на строк 12
місяців і 2 дні з виплатою відповідачем
відсотків на суму депозитного вкладу з
розрахунку 24 відсотків річних та суми
вкладу в кінці дії договору, тобто 20
грудня 2010 р.(а.с.14-15) .

18 грудня 2009 року виконав свої
зобов'язання за договорами і вніс, а
відповідач отримав на депозитний
рахунок у відповідності до Договору №1
184000 доларів США, що підтверджується
меморіальним ордером банку № 390_31 від
18.12.2009 року (а.с.16), та квитанцією № 390_33
від 18.12.2009 року (а.с.17) та у відповідності
до Договору №2 859000 гривень, що
підтверджується меморіальним ордером
банку № 390_26 від 18.12.2009 року (а.с.18) та
квитанцією № 390_29 від 18.12.2009 року (а.с.19).

Відповідно до вимог п.2.4.1 договорів № 1
та № 2 після внесення позивачем 18
грудня 2009 року суми вкладу на рахунки
договорів відповідач сплатив йому
частину процентів (авансом): за
договором №1 - 9200 доларів США , що
підтверджується заявою на видачу
готівки №390_30 від 18.12.2009 року (а.с.20) та за
договором №2 - 77310 гривень, що
підтверджується заявою на видачу
готівки №390_25 від 18.12.2009 року (а.с.21).

Як встановлено в судовому засіданні
20.12.2010 року в день закінчення строку
депозиту позивач отримав у
відповідача: виписку з особового
рахунку Договору№1 за період з 01.01.2009 р.
по 16.01.2012 р. (а.с.22-25), про суму вкладу що
підлягала поверненню в розмірі 184000
доларів США; виписку з особового
рахунку Договору№1 за період з 01.01.2009р.
по 16.01.2012 р. (а.с.22-25), про нарахування
відсотків,що підлягала поверненню
позивачу в розмірі 15708,04 доларів США;
виписку з особового рахунку Договору№2
за період з 01.01.2009 р. по 16.01.2012 р. (а.с.22-25),
про суму вкладу,що підлягала
поверненню позивачу в розмірі 859000,00
гривень; виписку з особового рахунку
Договору№2 про нарахування відсотків
,що підлягала виплаті позивачу в
розмірі 129414,83 гривень.

Однак, 20.12.2009 в день закінчення строку
дії Договорів №1 та № 2 на звернення
позивача про повернення суми вкладів
та відсотків відповідно виписок з
особових рахунків, отримав відмову
відповідача з посиланням на
відсутність у відповідача коштів , в
зв'язку з фінансово-економічною кризою.
В зв'язку з зазначеним позивач
звернувся 20.12.2010 р. до відповідача
письмово с заявами: від 20.12.2010 р.
реєстраційний №22324 про повернення суми
вкладу та нараховані проценти в
повному обсязі, від 20.12.2010 р.
реєстраційний № 22325 про нарахування
пені в зв'язку з порушенням
відповідачем строку повернення вкладу
та відсотків згідно п.5.2 Договорів №1 та
№2, від 30.12.2010 р. реєстраційний № 23300
(а.с.28-29) про повернення вкладу,
нарахованих відсотків та пені, на які
як встановлено в судовому засіданні
також не отримав вищезазначені суми у
відповідності до виписок.

Згідно ст.. 1060 ЦК України договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад). За договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника.

Згідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання і зміна умов договору не
допускається.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що
порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання на вимогу
кредитора зобов'язаний сплати три
проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.
Стягнення трьох відсотків річних та
суми боргу за весь час прострочення
зобов'язання не є фінансовою (
економічною) санкцією, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у отриманні
компенсації( плати) від боржника за
користування отриманими ним грошовими
коштами, належним до сплати
кредиторові, а тому ці 3% враховуються
незалежно від вини боржника та
незалежно від сплати ним ( чи
звільнення його від сплати) неустойки(
пені) за порушення виконання
зобов'язання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно п. 5.1 Договорів №1 та №2 банк
несе перед вкладником
відповідальність за невиконання умов
договорів в порядку установленому цими
договорами та чинним законодавством
України.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва стягнуто з Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі
25840 (двадцять п'ять тисяч вісімсот
сорок) гривень. Окрім того встановлено,
що відповідач в порушення умов
договору своєчасно не повернув
вкладникові суму вкладу та нараховані
проценти.

Згідно постанови Кабінету міністрів
України та Національного Банку України
№323 від 30.03.2011 та договору передачі
активів та зобов'язань ПАТ «Родовід
банк» до ВАТ «Ощадбанк» по реєстру
вкладників ПАТ «Родовід Банк» в ВАТ
«Ощадбанк» позивачу було виплачено
2.06.2011 р в ВАТ «Ощадбанк»: за договором
№1 вклад в сумі 184000 доларів США та
відсотки в сумі 15708.04 доларів США і за
договором №2 вклад в сумі 859000 гривень
та нараховані відсотки в сумі 129414,83
гривень.

В зв'язку з вищевикладеним суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача знайшли своє доведення
в судовому засіданні, а тому підлягають
задоволенню в повному обсязі,тому
необхідно стягнути з відповідача на
користь позивача проценти по
банківським вкладам за прострочений
строк до дня фактичного повернення
коштів вкладнику, а також 3% річних та
суму відповідно до індексу інфляції за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання на підставі ч.2 ст.625 ЦК
України.

На підставі викладеного, ст.ст. 22, 525, 526,
610, 611, 615, 629, 1060 ЦК України, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» про стягнення коштів -
задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» на користь
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
кошти в розмірі 13 538( тринадцять тисяч
п'ятсот тридцять вісім) доларів США 7
центів за договором №1.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» на користь
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
кошти в розмірі 130 546( сто тридцять тисяч
п'ятсот сорок шість) 52 коп. за договором
№2.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подано Апеляційному суду м. Києва,
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом 10 днів, з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 10 днів після
отримання копії рішення стороною, яка
не була присутня при його оголошені.

Суддя:
О.М. Луценко