Номер провадження: 22-ц/785/2532/14
Номер справи місцевого суду: 505/4092/13-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючого
судді - Сидоренко І.П., суддів -
Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при
секретарі - Колмакові В.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Котовського міськрайонного суду
Одеської області від 03 грудня 2013року по
справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

встановила:

23 серпня 2013року представник ПАТ
«Дельта Банк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

В обґрунтування позову позивач
послався на те, що 19 червня 2008р. між АКІБ
«Укрсиббанк» та ОСОБА_3 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
та договір застави транспортного
засобу за №0, згідно умов якого
банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 9733
доларів США з кінцевим терміном
повернення 19червня 2013р. та з оплатою 14%
річних за користування кредитом.

19 червня 2008р. між АКІБ «Укрсиббанк» та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки за
№212313 на забезпечення виконання
зазначеного кредитного договору.

08 грудня 2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та
ПАТ «Дельта Банк» було укладено
договір купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, в тому числі за кредитним
договором №0, укладеним 19 червня
2008р. між АКІБ «УкрCиббанк» та ОСОБА_3

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 взятих
на себе зобов'язань, станом на 19березня
2013р. виникла заборгованість в розмірі
17514,55 доларів США, що становить
139993грн.80коп., яка складається з:
заборгованості за кредитним договором
в сумі 9158,21 доларів США, що еквівалентно
73201грн.57коп., яку ПАТ «Дельта Банк»
просив стягнути в солідарному порядку
з відповідачів та судові витрати (а.с.4-7,
67).

Рішенням суду від 03 грудня 2013р. позов
ПАТ «Дельта Банк» задоволений. Суд
стягнув в солідарному порядку з ОСОБА_3
та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість за кредитом в розмірі
139993грн.80коп. та судові витрати з
кожного по 699грн.97коп. (а.с.106-107).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування рішення суду в
частині стягнення кредитної
заборгованості та судового збору з
нього та ухвалення в цій частині нового
рішення про відмову у позовних вимогах
Банку до нього (ОСОБА_2), посилаючись на
те, що висновки суд зробив всупереч
обставинам і матеріалам справи, в
порушенні вимог ЦПК України суд
розглянув справу у відсутності
відповідача ОСОБА_3, суд не врахував, що
повідомлення від банку він (ОСОБА_2)
отримав тільки в липні 2013року, тому
відповідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України
порука припинена і ПАТ «Дельта Банк»
втратило право вимоги до поручителя, що
ОСОБА_3 після отримання кредиту
практично не виконував зобов'язання по
кредитному договору (а.с.112-114).

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 23 січня 2014року ОСОБА_2 було
поновлено строк на апеляційне
оскарження рішення Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 грудня 2013року.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_2,
вивчивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд 1 інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позов банку, суд першої
інстанції виходив з того, що кредитний
договір та договір поруки укладені у
відповідності до вимог діючого
законодавства, відповідачі допустили
порушення умов договору і свої
зобов'язання за договором не виконують,
що призвело до утворення
заборгованості по кредиту.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, оскільки вони
відповідають обставинам справи,
зібраним доказам, яким суд дав належну
оцінку та нормам ЦК України.

Судом першої інстанції були
встановлені факти і відповідні їм
правовідносини, які виникли між
сторонами.

19 червня 2008р. між акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
та договір застави транспортного
засобу №0, відповідно до умов
якого банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі
9733 доларів США з кінцевим терміном
повернення 19 червня 2013р. та з оплатою 14%
річних за користування кредитом, а
відповідач зобов'язався у встановлені
кредитним договором строки повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами
(а.с.13-21).

Згідно пункту 2.1. зазначеного договору
про надання споживчого кредиту та
заставу транспортного засобу, в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором АКІБ «УкрСиббанк»
прийняв від ОСОБА_3 в заставу рухоме
майно, а саме: транспортний засіб марки
«ВАЗ-210994-20», 2008року випуску, колір
чорний, тип ТЗ легковий комбі, номери
агрегатів: шасі Y6D5381, державний
номер НОМЕР_1 (а.с.13-21).

На забезпечення виконання Кредитного
договору 19 червня 2008року між банком та
ОСОБА_2 було укладено Договір поруки
№212313, згідно п.п. 1.4. якого ОСОБА_2
поручився за виконання ОСОБА_3
Кредитного договору №0 від 19
червня 2013р. (а.с.28-29). Зазначеним
договором була встановлена солідарна
відповідальність боржника і
поручителя перед кредитором, що
відповідає вимогам ч.2 ст. 554 ЦК України.

08 грудня 2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та
ПАТ «Дельта Банк» був укладений
договір купівлі-продажу прав вимог за
кредитами (а.с.41-43).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок, в
тому числі, й передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

За положенням ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 517 ЦК України первісний
кредитор у зобов'язанні повинен
передати новому кредиторові документи,
які засвідчують права, що передаються,
та інформацію, яка є важливою для їх
здійснення. Боржник має право не
виконувати свого обов'язку новому
кредиторові до надання боржникові
доказів переходу до нового кредитора
прав у зобов'язанні.

Згідно акту прийому-передачі
документації від 17 лютого 2012року за
договором купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 08 грудня 2011р. ПАТ
«УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта
Банк» документи щодо стягнення
заборгованості з ОСОБА_3, в тому числі
кредитний договір і договір поруки
(а.с.39).

Суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що ПАТ
«Дельта Банк» має право вимоги від
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належного виконання
обов'язків за договором про надання
споживчого кредиту та застави
транспортного засобу №0 від 19
червня 2008р.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 не
були виконанні належним чином умови
кредитного договору по поверненню
кредитних грошових коштів, внаслідок
чого перед банком за договором
кредитування у нього виникла
заборгованість по кредиту станом на 19
березня 2013р. у розмірі 17514,55 доларів США,
що в гривневому еквіваленті по курсу
НБУ становить 139993грн.80коп., яка
складається з наступного:

· заборгованості за кредитом у
розмірі 9158,21 доларів США, що в
гривневому еквіваленті по курсу НБУ
становить 73201грн.57коп.;

· заборгованості по відсоткам -
8356,34 доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 66792грн.23коп.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Згідно
ст.525 ЦПК України, одностороння відмова
від виконання договірного зобов'язання
не допускається.

Згідно до ч.ч.2,3 ст.533 ЦК України, якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.
Використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній
валюті при здійсненні розрахунків на
території України за зобов'язаннями
допускається у випадках, порядку та на
умовах, встановлених законом.

На підставі викладеного, оцінюючі
зібрані по справі докази в їх
сукупності, виходячи із встановленого
в судовому засіданні факту неналежного
виконання ОСОБА_3 кредитних зобов'язань
та з боку ОСОБА_2 умов договору поруки
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що пред'явлені
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Не знайшли свого підтвердження в суді
апеляційної інстанції доводи
апеляційної скарги, що ПАТ «Дельта
Банк» втратило право вимоги до
поручителя в силу ч.4 ст.559 ЦК України,
оскільки з вимогою про примусове
виконання взятого поручителем
зобов'язання за договором поруки в
межах шестимісячного строку не
звертався.

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального
права поручитель хоча й пов'язаний із
боржником певними зобов'язальними
відносинами, є самостійним суб'єктом у
відносинах із кредитором. Поручитель,
зокрема, має право висувати
заперечення проти кредитора і в тому
разі, коли боржник від них відмовився
або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього
Кодексу).

На підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

З матеріалів справи вбачається, що
договором про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути кредит у
повному обсязі в термін не пізніше 19
червня 2013р. (а.с.13).

У п.1.2. договору поруки передбачено, що
поручителю добре відомі усі умови
Основного договору, зокрема: термін
виконання основного зобов'язання 19
червня 2013р. У п. 3.1. договору поруки
встановлено, що цей договір набирає
чинності з моменту підписання обома
сторонами та діє до повного припинення
всіх зобов'язань боржника за Основним
договором (а.с.28).

Доводи апеляційної скарги відносно
того, що порука у даному випадку
припинена, оскільки ПАТ «Дельта Банк» з
вимогою про примусове виконання
взятого поручителем зобов'язання за
договором поруки в межах
шестимісячного строку не звертався,
спростовуються матеріалами справи.

Так, день настання строку виконання
основного зобов'язання у даному
випадку є 19червня 2013р., а із штампу на
поштовому конверті на аркуші справи 67
вбачається, що представник ПАТ «Дельта
Банк» звернувся до суду з даним позовом
23 серпня 2013р., тобто в межах
шестимісячного строку, встановленого
ч.4 ст.559 ЦК України.

Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 04 червня
2013р. було направлено вимогу про
погашення наявної заборгованості за
кредитним договором
(а.с.56-57,58-59,60-61,62,63-64,65).

В суді першої інстанції та в
апеляційної інстанції ОСОБА_2 не
заперечував, що він отримав в липні
2013року повідомлення від банку про
наявність заборгованості по кредиту.
Згідно вимог ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами не
підлягають доказуванню.

У п. 24 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012р. № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
судам роз'яснено, що при вирішенні
таких спорів суд має враховувати, що
згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Таким строком не може бути лише
несплата чергового платежу.
Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Доводи апелянта, що суд першої
інстанції безпідставно розглянув
справу у відсутності відповідача
ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження
в суді апеляційної інстанції.

Так, на запит суду про надання
інформації про реєстрацію ОСОБА_3,
Котовський ГУМВС України в Одеській
області повідомив, що ОСОБА_3 22 жовтня
1984року народження, зареєстрований за
адресою АДРЕСА_1 (а.с.68).

ОСОБА_3 отримав від суду
кореспонденцію, що підтверджується
поштовим повідомленням на а.с.76.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про зміну
свого місця проживання (перебування,
знаходження) або місцезнаходження під
час провадження справи. У разі
відсутності заяви про зміну місця
проживання або місцезнаходження
судова повістка надсилається на
останню відому судові адресу і
вважається доставленою, навіть якщо
особа за цією адресою більше не
проживає або не знаходиться.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог та на підставі наданих сторонами
доказів.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду першої
інстанції та апеляційної інстанції
доказів на підтвердження своїх
заперечень проти позову банку.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 03 грудня
2013року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
І.П.Сидоренко

Судді:
Т.В.Цюра

С.О.Погорєлова