Головуючий суду 1 інстанції - Селинний
Доповідач - Туренко С.І.
Справа № 435/3297/13-ц
Провадження № 22ц/782/815/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
м. Луганськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого - судді Туренка С.І.,

суддів - Авалян Н.М., Максюта І.О.,

при секретарі - Аліханян Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську апеляційну
скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на
рішення Жовтневого районного суду
міста Луганська від 03 лютого 2014 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
звернення стягнення, -

в с т а
н о в и л а:

29 березня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду першої інстанції із
зазначеною позовною заявою, у якій в
обґрунтування своїх позовних вимог
зазначив, що в наслідок неналежного
виконання відповідачем обов'язків за
угодою станом на 05.03.2013 року утворилася
заборгованість у розмірі 65174,79 доларів
США, що за курсом 7,99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 04.03.2013
року складає 520746,58 грн., яка складається
з наступного: 21600,23 доларів США -
заборгованість за кредитом, 24534,07 -
заборгованість за відсотками за
користування кредитом, 15907,13 доларів
США - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи: 31,29 доларів США - штраф
(фіксована частина); 3102,07 доларів США -
штраф (процентна складова). Виходячи з
наведеного, ПАТ КБ «Приватбанк» просив
суд ухвалити рішення, яким в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 617-Е від 30.01.2008 року
звернути стягнення на предмет застави -
нежитловий будинок-лазню
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з
укладенням від імені відповідачів
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою - покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки та стягнути
судові витрати по сплаті судового
збору.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 03 лютого 2014 року позов
ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено в
повному обсязі. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 617-Е від 30 січня 2008 року в розмірі 65174,79
доларів США, яка складається з: 21600,23
доларів США - заборгованість за
кредитом; 24534,07 доларів США -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 15907,13 доларів
США - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 31,39 доларів
США - штраф (фіксована частина); 3102,07
доларів США - штраф (процентна
складова), звернено стягнення на
нежитловий будинок-лазню, загальною
площею 148,70 кв.м., розташований за
адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_4,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки (на підставі іпотечного
договору від 31 січня 2008 року) ПАТ КБ
«Приватбанк» з укладанням від імені
ОСОБА_4 договору купівлі-продажу
зазначеного нежитлового будинку
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності,' з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
проведенням дій щодо коригування
технічної документації відповідно до
поточного стану нерухомості, її
перепланування та перебудови, з
проведенням дій щодо оформлення та з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмета іпотеки.

Початкову ціну предмета іпотеки для
його подальшої реалізації встановлено
на рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності (незалежним експертом) на
час його реалізації.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» судові витрати в сумі 1720,50
гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» судові витрати в сумі 1720,50
гривень.

Не погодившись із зазначеним рішенням,
ОСОБА_2 в інтересах відповідача було
подано апеляційну скаргу, згідно якої,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин судом першої інстанції
обставин справи, та порушення судом
норм матеріального та процесуального
права просив скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
у зв'язку з необґрунтованістю.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи й обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає апеляційну
скаргу такою, що підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ч.1 ч.3 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, але апеляційний суд
не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом, обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, під час ухвалення
рішення суд у числі інших вирішує також
питання, чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин, яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судова колегія вважає, що у даному
випадку судом першої інстанції вказані
вимоги закону повністю дотримані не
були.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 30.01.2008 року між
ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 була
укладена кредитна угода № 617-Е (а. с 10-12),
за умовами якої останній отримав в
зазначеній банківській установі
кредит у розмірі 25000,00 доларів США зі
сплатою за користування кредитними
коштами 16,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 20 січня 2012 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитною угодою, між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 було
укладено договір іпотеки № б/н від 31
січня 2008 року, посвідчений приватним
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу ОСОБА_5(а.с.15-17).

Згідно договору іпотеки від 31 січня 2008
року сторонами було узгоджено
забезпечення повернення кредитних
зобов'язань за Кредитним договором №
617-Е від 30 січня 2008 року, за умовами
якого ОСОБА_3 зобов'язувався перед
іпотекодержателем повернути кредит у
розмірі 25000,00 доларів США, сплатити
проценти за його користування,
комісійну винагороду, неустойку, пеню,
штрафи, в строки, розмірах і випадках
передбачених Кредитним договором. А у
разі невиконання зазначених вимог,
іпотекодержатель має право
задовольнити свої кредитні вимоги за
рахунок заставленого майна, а саме:
нежитлового будинку-лазні,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» суд виходив з їх
обґрунтованості та доведеності перед
судом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом, як передбачено ст. 590 ЦК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Статтею 35 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. У цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцяти денний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Згідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про
іпотеку» якщо рішення суду або договір
про задоволення вимог
іпотекодержателя передбачає право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві,
іпотекодержатель зобов'язаний за 30
днів до укладення договору
купівлі-продажу письмово повідомити
іпотекодавця про свій намір укласти
цей договір. У разі невиконання цієї
умови іпотекодержатель несе
відповідальність перед такими особами
за відшкодування завданих збитків.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі задоволення
судом позову про звернення стягнення
на предмет іпотеки в рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач ПАТ КБ «Приватбанк» виконав
всі прийняті на себе зобов'язання за
вищезазначеною угодою в повному обсязі
щодо виплати кредитних коштів згідно
договору, проте ОСОБА_3 свої
зобов'язання щодо своєчасного
погашення кредиту та сплати
нарахованих за користування
кредитними коштами відсотків, у
встановленні Кредитною угодою терміни
не виконує, чим суттєво порушує графік
повернення кредитних коштів.

Судом встановлено, що 01 березня 2012 року
ПАТ «Приватбанк» надіслав
відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4
повідомлення № 30.1.0.0/2-510 (а.с. 7), в якому
повідомив їх про виникнення
заборгованості за кредитним договором
та необхідність її погашення. ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 було роз'яснено, що у разі
несплати простроченої заборгованості
у термін, не пізніше 30 календарних днів
з дати одержання цього повідомлення,
вони мають намір звернути стягнення на
предмет іпотеки шляхом продажу або
будь-яким іншим чином, передбаченим
договором або законом.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про необхідність звернення
стягнення на предмет іпотеки судова
колегія вважає обґрунтованим.

Однак, задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції неправильно
визначив суму заборгованості за
кредитним договором на погашення якої
звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Отже, стягнення неустойки є
самостійною мірою цивільно-правової
відповідальності, і відповідно до
положень ст. 550 ЦК України проценти на
неустойку не нараховуються. Крім того,
пеня та штраф повинні бути розраховані
у національній грошовій одиниці
гривні.

Згідно наданого розрахунку
заборгованості за договором № 617-Е від
30.01.2008 року (а. с. 4-5) станом на 04.03.2013 року
позивач нарахував 5% штрафу (відсоток
від суми заборгованості) у розмірі 3102,07
доларів США виходячи із суми, яка
складається з: 21600,23 доларів США -
заборгованість за кредитом, 24534,07
доларів США - заборгованість за
відсотками за користування кредитом,
15907,13 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, безпідставно включивши
для нарахування штрафу і пеню у розмірі
15907,13 доларів США.

Відповідно до умов договору та згідно
діючого законодавства штраф (відсоток
від суми заборгованості) повинен бути
розрахований виходячи із суми
заборгованості за кредитом та
заборгованості за відсотками за
користування кредитом, від якої 5%
складає 2306,71 доларів США, що за курсом
7,99 відповідно до службового
розпорядження НБУ від 04.03.2013 року
складає 18430,61 гривень.

Таким чином, заборгованість в рахунок
погашення якої звернено стягнення на
предмет іпотеки складається з: 21600,23
доларів США - заборгованість за
кредитом; 24534,07 доларів США -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 127097,97 гривень -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 250 гривень -
штраф (фіксована частина); 18430,61 гривень
штраф (процентна складова).

Доводи апелянта, щодо застосування
строку позовної давності в один рік при
стягненні неустойки не заслуговують на
увагу за наступних підстав.

Так, відповідно до ст.. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Виходячи з системно-логічного аналізу
вказаної норми, вбачається, що
можливість за угодою сторін збільшення
позовної давності стосується як
загальних, так і спеціальних строків
позовної давності.

Згідно з п. 6.8. кредитної угоди № 617-Е від
30.01.2008 року терміни позовної давності
по вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів,
за цією Угодою встановлені сторонами
тривалістю у 5 років.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся
до суду з позовною заявою 29.03.2013 року,
тобто в межах строку позовної давності,
яка визначена угодою сторін.

Підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення
згідно зі ст. 309 ЦПК країни є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України судова
колегія, -

в и р
і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Луганська від 03 лютого 2014 року
змінити в частині розміру погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 617-Е від 30 січня 2008 року на розмір
заборгованості, який складається з:
21600,23 доларів США - заборгованість за
кредитом; 24534,07 доларів США -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 127097,97 гривень -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 250 гривень -
штраф (фіксована частина); 18430,61 гривень
штраф (процентна складова).

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак його
може бути оскаржено шляхом подання
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції: Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: