Справа № 215/5501/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2014 року Тернівський районний
суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого - судді
Лиходєдова А.В.

при секретарі Поліян І.В.

за участю: позивача ОСОБА_1, його
представника - ОСОБА_2, представника
відповідача - Сєдова М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Промінвестекскавація» про стягнення
заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 р. позивач звернувся до
суду зі вказаним позовом, а в березні 2014
р. уточнив його посилаючись на те, що
між ним та ТОВ «Промінвестекскавація»
було укладено трудовий договір, згідно
наказу № 67 від 26.03.2013 р.. За умовами
договору відповідач зобов'язаний
сплачувати йому заробітну плату за
виконану роботу у розмірі 1200 грн.
(тарифна ставка), 20 % - за роботу у нічний
час та 20 % - надбавка за розряд. Він
сумлінно виконував покладені на нього
трудові обов'язки, що підтверджується
відсутністю до нього будь - яких
дисциплінарних стягнень, натомість він
свої обов'язки виконував не належним
чином, заробітна плата виплачувалась
йому не регулярно і один раз на місяць.
Вказані порушення послугували
причиною розірвання трудового
договору і його звільнення за власним
бажанням. В порушення зазначеної норми
відповідач до теперішнього часу не
виконав взятих зобов'язань в частині
виплати заробітної плати, а саме
заборгованість його складає 1784,08 грн.
за період з 01.05.2013 р. по 10.06.2013 р., при
тому, що його середньо - денний
заробіток складає 53 грн. 24 коп.. Розмір
відшкодування відповідачем за
несвоєчасний розрахунок з ним в день
його звільнення становить 15173 грн. 40
коп. виходячи з розрахунку: 285*53 грн. 24
коп. = 15173 грн. 40 коп., де 285 - це кількість
днів затримки розрахунку з 11.06.2013 р. по
21.03.2013 р. (день фактичного розгляду
справи).

У судовому засіданні позивач і його
представник позов підтримали в повному
обсязі.

Представник відповідача позов визнав
частково та пояснив, що позивач
пропрацював на підприємстві в період з
26.03.2013 р. по 10.06.2013 р. (всього 51 день). Ним
отримано у повному обсязі заробітну
плату за вказаний період. Середня
заробітна плата позивача за один
робочий день складала 53,24 грн., таким
чином, за прострочення виплати
заробітної плати тривалістю 52 дні
відповідач повинен сплатити йому
компенсацію у розмірі (53,24*52) = 2768,48 грн.
та заборгованість з заробітної плати у
розмірі 1784,08 грн. за період роботи з
першого травня 2013 р. по 10 червня 2013 р..
Тобто прострочення виплати складає
період з 11.06.2013 р., дня наступного за
днем звільнення, по 22.08.2013 р. - дату
підписання первинної позовної заяви,
тобто дати, коли виник спір про розмір
невиплаченої зарплати.

Вислухавши учасників процесу,
перевіривши матеріали справи: копії
трудової книжки позивача, штатного
розпису, відомостей на виплату грошей
№ 39, № 32, Наказу про прийняття на роботу
№ 67 від 26.03.2013 р., звільнення з роботи
від 10.06.2013 р. № 121 К, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного. (а.с. 4-5, 14-16, 17-19,
20-22, 23, 24)

Судом встановлені такі обставини, що
мають значення для справи та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між позивачем -
ОСОБА_1 та ТОВ «Промінвестекскавація»
було укладено трудовий договір, згідно
наказу № 67 від 26.03.2013 р.. За умовами
договору відповідач зобов'язаний
сплачувати йому заробітну плату за
виконану роботу у розмірі 1200 грн.
(тарифна ставка), 20 % - за роботу у нічний
час та 20 % - надбавка за розряд. 10.06.2013 р.
позивач звільнився за власним
бажанням. Заборгованість по зарплаті
складає 1784,08 грн. за період з 01.05.2013 р. по
10.06.2013 р., при тому, що його середньо -
денний заробіток складає 53 грн. 24 коп..

Відповідно до ст. 21 КЗпП України,
трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 116 цього ж Кодексу при
звільнені працівника виплата всіх сум,
що належить йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільнені,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Згідно до ст. 117 КЗпП в разі невиплати з
вини власника чи уповноваженого ним
органу належних звільненому
працівникові сум у строки, зазначені в
ст. 116 цього Кодексу, при відсутності
спору про їх розмір підприємство,
установа, організація повинні
виплатити працівникові його середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Пленум Верховного Суду України у своїй
постанові від 24.12.1999 р. № 13 «Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці»
вказав, установивши при розгляді
справи про стягнення заробітної плати
у зв'язку із затримкою розрахунку при
звільнені, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства, установи, організації
суми в день звільнення, коли ж він у цей
день не був на роботі, - наступного дня
після пред'явлення ним роботодавцеві
вимог про розрахунок, суд на підставі
ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника
середній заробіток за весь період
затримки розрахунку, а при не проведені
його до розгляду справи - по день
постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

Таким чином, за прострочення виплати
заробітної плати тривалістю 52 дні
відповідач повинен сплатити позивачу
компенсацію у розмірі 53,24 грн. х 52 = 2768,48
грн. (за період з 11.06.2013 р. по 22.08.2013 р.) та
заборгованість з заробітної плати у
розмірі 1784,08 грн. за період роботи з 01.05.
2013 р. по 10.06.2013 р.(а.с. 17-22), так як дійсно
мав місце спір про розмір суми належної
звільненому працівникові з 22.08.2013 р. до
дати подачі уточненої позовної заяви,
при тому, що позивач не побажав
отримати суму в 1784 грн. 08 коп. на
пропозицію відповідача після
звернення до суду, вважаючи, що вона
занижена відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Промінвестекскавація» про стягнення
заробітної плати - задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Промінвестекскавація» на користь
ОСОБА_1 1784 грн. 08 коп. заборгованості з
заробітної плати та 2768 грн. 48 коп.
середнього заробітку за час затримки
її виплати з 11.06.2013 р. по 21.08.2013 р., а
всього 4552 грн. 56 коп..

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Промінвестекскавація» на користь
держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області, через Тернівський районний
суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-и денний строк з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: