АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

cуддів: Половінкіної Н.Ю., Савчук М.В.

секретаря: Скрипник С.В.

за участю: представника позивача
ОСОБА_1-ОСОБА_2, представника
відповідача УМВС України в
Чернівецькій області - Бурлаки Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернівецькій області, Департаменту
житлово-комунального господарства
Чернівецької міської ради, Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Дорошенко», треті особи
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання недійсним та скасування
розпорядження про приватизацію
житлового приміщення, визнання
недійсним і скасування свідоцтва про
право власності на квартиру та
визнання за особою права користуватись
жилим приміщенням, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 05 березня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 05 березня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_4 до УМВС
України в Чернівецькій області,
Департаменту житлово-комунального
господарства Чернівецької міської
ради, Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Дорошенко», треті особи ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання
недійсним та скасування розпорядження
про приватизацію житлового приміщення,
визнання недійсним і скасування
свідоцтва про право власності на
квартиру та визнання за особою права
користування жилим приміщенням -
відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 05 березня 2014 року
скасувати та ухвалити нове, яким
визнати недійсним та скасувати
розпорядження № 35 від 05 липня 1999 року
УМВС України у Чернівецькій області
про приватизацію

22ц/794/628/14
Головуючий в І інстанції
Вольська-Тонієвич О.В

категорія 5
Доповідач Бреславський О.Г.

квартири АДРЕСА_1. Визнати недійсним та
скасувати свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_2. Визнати
право ОСОБА_1 на користування житлом -
квартирою АДРЕСА_1

Вважає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з грубим порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи, вважає, що апеляційну
скаргу ОСОБА_1 слід відхилити, виходячи
з наступного.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_4 до УМВС України в
Чернівецькій області, Департаменту
житлово-комунального господарства
Чернівецької міської ради, Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Дорошенко», треті особи
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання недійсним та скасування
розпорядження про приватизацію
житлового приміщення, визнання
недійсним і скасування свідоцтва про
право власності на квартиру та
визнання за особою права користування
жилим приміщенням.

Такий висновок суду ґрунтується на
нормах матеріального права та на
підставі поданих сторонами доказів.

З матеріалів справи вбачається і
встановлено судом, що УМВС України в
Чернівецькій області 26 серпня 1998 року
уклав з Департаментом ЖКГ Чернівецької
міської ради договір на здійснення
послуг по приватизації відомчого
житла. За умовами вказаного договору
Департамент зобов'язувався за
дорученням УМВС здійснити комплекс
робіт по наданню консультаційних
послуг, забезпеченню друкованою
продукцією, оформленню своєю частиною
приватизаційних документів.

02 червня 1999 року ОСОБА_6 звернувся із
заявою до органу приватизації про
передачу в особисту спільну сумісну
власність квартири АДРЕСА_3. Вказана
заява була підписана ним особисто, а
також всіма повнолітніми членами його
сім'ї, які на той момент були
зареєстровані у вказаній квартирі, а
саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 За результатами
розгляду заяви органом приватизації
видано наказ № 35 від 05 липня 1999 року про
задоволення заяви ОСОБА_6 та передачу
йому у спільну сумісну власність
спірної квартири.

Угодою від 04 червня 2003 року «Про
визначення часток» ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 визначили за собою по 1/3 частки в
квартирі АДРЕСА_4.

На підставі вказаної угоди було
оформлено договір дарування 2/3 часток
вказаної квартири, за умовами якого
ОСОБА_6 та ОСОБА_8 подарували свої
частки ОСОБА_7

Відповідно договору купівлі-продажу
від 05.07.2010 квартира АДРЕСА_5 була
відчужена ОСОБА_7 громадянці ОСОБА_11

Порядок приватизації державного
житлового фонду врегульовано Законом
України «Про приватизацію державного
житлового фонду».

Відповідно до п.2 статті 8 Закону
України «Про приватизацію
державного житлового фонду»
передача займаних квартир
здійснюється в спільну сумісну або
часткову власність за письмовою згодою
всіх повнолітніх членів сім'ї, які
постійно мешкають в даній квартирі, в
тому числі тимчасово відсутніх, за
якими зберігається право на житло.

Наказом Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству № 56
від 15 вересня 1992 року затверджено
Положення про порядок передачі квартир
(будинків) у власність громадян, яким
передбачено процедуру такої передачі.
(діяв на період приватизації вказаної
квартири).

Відповідно до п. 5 цього Положення
передача займаних квартир (будинків)
здійснюється в приватну (для одиноких
наймачів) та у спільну (сумісну або
часткову) власність за письмовою
згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і
більше років) членів сім'ї з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку).

До членів сім'ї наймача включаються
лише громадяни, які постійно мешкають у
квартирі (будинку) разом з наймачем або
за якими зберігається право на житло.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачка на час
подання заяви про приватизацію
квартири АДРЕСА_6 була зареєстрована у
гуртожитку по АДРЕСА_7 та з заявою про
приватизацію спірної квартири не
зверталася.

Усупереч вимогам ст.ст. 60,131 ЦПК України,
позивач не надав суду належні та
допустимі докази на спростування
висновків суду першої інстанції.

Посилання апелянта на те, що
приватизація квартири АДРЕСА_6
проведена без урахування того факту, що
на час приватизації вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з чоловіком та
постійно з ним проживала за цією
адресою; що помилка органу
приватизації привела до втрати житла
лише із-за неналежного визначення
кола осіб, які мають право на
приватизацію оспорюваної квартири, не
заслуговують на увагу, оскільки є
необґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги щодо
неправильності по суті рішення суду
першої інстанції є необґрунтованими.

Відповідно до ст.10,60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, судова колегія
приходить до висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому,
відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, ЦПК України,
колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 05 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте вона
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий :

Судді: