АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі: головуючого
- Левенця Б.Б.

суддів: Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
заочне рішення Деснянського районного
суду міста Києва від 27 березня 2012 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року позивач звернувся
із позовом до відповідачів, на
обґрунтування якого зазначив, що 07
березня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», яке
перейменоване у ПАТ «ВТБ Банк», та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№03.16/08-СК, зі змінами внесеними
додатковою угодою №1 від 10 листопада 2008
року та додатковою угодою №1 від 08
жовтня 2009 року, за яким ОСОБА_2 отримав
кредит у розмірі 47 000,00 доларів США
строком до 07 березня 2014 року, зі сплатою
16% річних за користування кредитом.

07 березня 2008 року між Банком, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 був укладений договір поруки №
03.16/08-ДП1, зі змінами внесеними 08 жовтня
2009 року Договором про внесення змін № 1
до договору поруки, за яким ОСОБА_1
поручився перед Банком солідарно
відповідати за виконання зобов'язання
ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 не виконує
зобов'язань за кредитним договором,
тому, позивач просив стягнути на свою
користь із відповідачів солідарно 39
684,25 доларів США, що за курсом НБУ станом
на 30 вересня 2011 року становить 316 390,62
грн., з яких:

- поточна заборгованість за
кредитом - 25 243,02 доларів США, що за
курсом НБУ становить 201 255,03 грн.;

- прострочена заборгованість за
кредитом - 8 037,76 доларів США, що за
курсом НБУ становить 64 082,65 грн.;

- прострочена заборгованість по
сплаті процентів - 5 396,94 доларів США, що
за курсом НБУ становить 43 028,18 грн.;

- пеня за несвоєчасну сплату
процентів за період з 29 жовтня 2010 року
по 30 вересня 2011 року - 409,25 доларів США,
що за курсом НБУ становить 3 262,85 грн.;

- пеня за несвоєчасну сплату
кредиту за період з 29 жовтня 2010 року по
30 вересня 2011 року - 597,28 доларів США, що
за курсом НБУ становить 4 761,90 грн.

Крім того, просив стягнути з
відповідачів 1820,00 грн. судових витрат.
(а.с.1-7)

Рішенням Деснянського районного суду
міста Києва від 27 березня 2012 року позов
ПАТ «ВТБ Банк» задоволено, стягнуто
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 39 684,25 доларів США, що
еквівалентно 316 390,62 грн., а також з
кожного з відповідачів по 850,00 грн.
судового збору та по 60,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи. (а.с.73, 75-76)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилаючись на незаконність рішення
суду, просив його скасувати в частині
стягнення з поручителя на користь
Банку заборгованості за кредитним
договором і ухвалити в цій частині нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог Банку. На обґрунтування
скарги зазначив, що згідно отриманого
апелянтом 05 жовтня 2010 року листа-вимоги
№2 ВАТ «ВТБ Банк» було визначено
30-денний строк виконання основного
зобов'язання, тобто до 04 листопада 2010
року, однак ПАТ «ВТБ Банк» із позовом до
суду звернувся тільки 24 листопада 2011
року, тому вважає договір поруки
припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК
України. (а.с.102-104)

В судове засідання сторони та їх
представники не прибули, були
сповіщені належним чином про що у
справі є докази. Представник ОСОБА_1 -
ОСОБА_3, представник ПАТ «ВТБ Банк» -
Богаченко М.М. подали заяву про розгляд
справи за їх відсутності. Повідомлення
ОСОБА_2 надсилалось на останню відому
суду адресу, повернулось із відміткою
працівників пошти про відсутність
адресата за вказаним місцем
проживання, заяв про зміну адреси місця
проживання не подавав.(а.с.147-152)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ст. 77, ч. 2 ст.
305 ЦПК України, колегія суддів визнала
повідомлення належним, а неявку такою,
що не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає, що скарга
не підлягає задоволенню.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України
встановлено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у в тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Відповідні роз'ясненнями містяться і в
п. 24 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин».

Судом встановлено, що 07 березня 2008 року
між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір №03.16/08-СК,
за яким останній отримав кредит у
розмірі 47 000,00 доларів США строком до 07
березня 2014 року, зі сплатою 14% річних за
користування кредитом.(а.с.12-15)

У цей же день між Банком, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 був укладений договір поруки №
03.16/08-ДП1, за яким ОСОБА_1 поручився перед
Банком солідарно відповідати за
виконання зобов'язання ОСОБА_2 (а.с.23)

08 жовтня 2009 року між Банком та ОСОБА_2
було укладено додаткову угоду №1 про
внесення змін до кредитного договору
№03.16/08-СК від 07 березня 2008 року, за якою
сторони змінили Розділ 3 кредитного
договору та визначили порядок
нарахування, сплати процентів за
користування кредитом та погашення
кредиту.(а.с.18-19)

08 жовтня 2009 року між Банком, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 було укладено Договір про
внесення змін № 1 до договору поруки №
03.16/08-ДП1 від 07 березня 2008 року, за яким
сторони змінили пункт 2 вказаного
договору поруки. (а.с.24)

Цих обставин, підписання договорів
кредиту і поруки, отримання у кредит
коштів у вищезазначеній сумі та право
надавати кредит у доларах США сторони
не оскаржували.

ОСОБА_2 не виконує зобов'язань за
кредитним договором №03.16/08-СК від 07
березня 2008 року, має заборгованість,
його обов'язок повернути Банку 39 684,25
доларів США, що за курсом НБУ станом на
30 вересня 2011 року становить 316 390,62 грн.,
з яких: поточна заборгованість за
кредитом - 25 243,02 доларів США, що за
курсом НБУ становить 201 255,03 грн.,
прострочена заборгованість за
кредитом - 8 037,76 доларів США, що за
курсом НБУ становить 64 082,65 грн.,
прострочена заборгованість по сплаті
процентів - 5 396,94 доларів США, що за
курсом НБУ становить 43 028,18 грн., пеня за
несвоєчасну сплату процентів за період
з 29 жовтня 2010 року по 30 вересня 2011 року -
409,25 доларів США, що за курсом НБУ
становить 3 262,85 грн., пеня за
несвоєчасну сплату кредиту за період з
29 жовтня 2010 року по 30 вересня 2011 року -
597,28 доларів США, що за курсом НБУ
становить 4 761,90 грн., розрахунки такої
заборгованості наведені позивачем і
зазначені в оскаржуваному рішенні
районного суду, передбачені і
відповідають змісту укладеного між
Банком і ОСОБА_2 кредитного договору №
03.16/08-СК від 07 березня 2008 року. (а.с.9-22)

При цьому, розрахунок пені за
несвоєчасне погашення основного боргу
виконаний позивачем в межах строків
позовної давності. (а.с.10, 11)

За п. 5.5 кредитного договору
передбачено обов'язок позичальника
повністю повернути Кредит та сплатити
нараховану плату за користування
Кредитом незалежно від настання строку
виконання зобов'язання, зокрема у
випадку невиконання позичальником
зобов'язань за кредитним
договором.(а.с.12-15).

За п.п. 2, 11 укладеного між Банком та
відповідачем ОСОБА_1 договору поруки
визначено дату виконання основного
зобов'язання 07 березня 2014 року, а цей
договір вступає в дію з моменту його
підписання сторонами та діє до повного
виконання зобов'язань за кредитним
договором.(а.с. 23-24)

За таких обставин, колегія суддів
відхилила доводи апелянта щодо
відсутності встановленого договором
поруки строку виконання основного
зобов'язання, а також щодо припинення
договору поруки.

Наведені розрахунки обґрунтовані
наявними у справі доказами, в межах
заявлених позовних вимог, враховано
період порушення боржником умов
договору, і сплату ним коштів на
виконання договору і часткове
погашення заборгованості. Відповідачі
не надали власного розрахунку суми
заборгованості за кредитним договором.

З такими умовами за кредитним
договором і договором поруки
погодились боржник ОСОБА_2 та
поручитель ОСОБА_1 під час їх укладення,
про що свідчать їх підписи.

У зв'язку із неналежним виконанням
зобов'язань боржником ОСОБА_2 Банк
заявив до боржника письмову вимогу 05
жовтня 2010 року, таку ж вимогу кредитор
направив поручителю ОСОБА_1 28 грудня 2010
року.(а.с. 25-28)

Строк виконання основного зобов'язання
ОСОБА_2 визначено кредитним договором
до 07 березня 2014 року, із зазначеним
позовом кредитор звернувся у листопаді
2011 року.

Зазначені обставини та докази
свідчать, що позивач не пропустив
визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК України строку
пред'явлення вимоги до поручителя.

Відповідна правова позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
12 вересня 2012 року, постановах Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі
N 6-3цс13 та від 16 жовтня 2013 р. у справі N
6-107цс13, яка з огляду на положення ст. 360-7
ЦПК України є обов'язковою для
застосування судами України.

Інших підстав незаконності
оскаржуваного рішення районного суду
апеляційна скарга не містить.

На підставі ст. 88 ЦПК України із
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню сплачені
останнім 1820,00 грн. судових витрат.(а.с.1-2)

Інші доводи скарги цих висновків не
спростовують, не впливають на
правильність ухваленого судом рішення,
тому з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК
України, колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308,
ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Деснянського районного
суду міста Києва від 27 березня 2012 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/2340/2014

Головуючий у першій інстанції
-Мальченко О.В.

Доповідач Левенець Б.Б.