Справа № 573/765/14-ц
Номер провадження 2/573/184/14
РІШЕННЯ

іменем України

24 квітня 2014 року
м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської
області в складі:

головуючої судді:
Свиргуненко Ю. М.,

при секретарі: Федорченко Г.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Білопіллі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Шкуратівської сільської ради
Білопільського району Сумської
області, третя особа - Білопільська
державна нотаріальна контора Сумської
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Шкуратівської
сільської ради Білопільського району
про визнання права власності на
земельні ділянки в порядку спадкування
за заповітом. Свої вимоги мотивував
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати
ОСОБА_2. Після смерті останньої
відкрилась спадщина, до складу якої
ввійшла земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва загальною площею 3,58 га, яка
знаходиться на території
Шкуратівської сільської ради
Білопільського району Сумської
області. 21 серпня 1998 року мати склала
заповіт, яким заповіла йому все своє
майно. Як спадкоємець, він своєчасно
звернувся до державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, але нотаріус відмовив йому у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
так як оригінал Державного акту на
право приватної власності на землю
втрачений. Посилаючись на викладені
вище обставини, ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому просить визнати
за ним право власності на земельну
ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території
Шкуратівської сільської ради
Білопільського району Сумської
області, загальною площею 3,58 га в
порядку спадкування за заповітом після
матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, його представник за
довіреністю ОСОБА_3 надав письмову
заяву про розгляд справи в його
відсутність, позов підтримує.

Представник відповідача -
Шкуратівської сільської ради
Білопільського району Сумської
області в судове засідання також не
з'явився. Сільський голова листом
повідомив, що з позовом згодний, просив
розглянути справу без участі
представника сільради.

Представник третьої особи -
Білопльської державної нотаріальної
контори Сумської області в судове
засідання не з'явився. Державний
нотаріус надіслав до суду листа про
розгляд справи без його участі.

У зв'язку з неявкою сторін, третьої
особи суд розглядає справу без їх
участі, на підставі наявних у справі
доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197
ЦПК України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши
матеріали справи та оцінивши їх в
сукупності з точки зору належності,
допустимості і взаємозв'язку, суд
приходить до наступних висновків.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач
може призначити своїми спадкоємцями
одну або кілька фізичних осіб,
незалежно від наявності у нього з цими
особами сімейних, родинних відносин, а
також інших учасників цивільних
відносин.

У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 1296 ЦК
України спадкоємець, який прийняв
спадщину, може одержати свідоцтво про
право на спадщину. Відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України визначено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. При цьому право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 373 ЦК
України право власності на землю
(земельну ділянку) набувається і
здійснюється відповідно до закону.
Право власності на земельну ділянку
поширюється на поверхневий (ґрунтовий)
шар у межах цієї ділянки, на водні
об'єкти, ліси, багаторічні насадження,
які на ній знаходяться, а також простір,
що є над і під поверхнею ділянки,
висотою та глибиною, які необхідні для
зведення житлових, виробничих та інших
будівель і споруд.

За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного
кодексу України громадяни України
набувають право власності на земельні
ділянки на підставі прийняття
спадщини.

Частинами першою, другою статті 126
Земельного кодексу України визначено,
що право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті.

Право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується, зокрема,
свідоцтвом про право на спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була
матір'ю позивача ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 (а. с. 6).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6).

Згідно заповіту, посвідченого 21 серпня
1998 року секретарем Шкуратівської
сільської ради Білопільського району
Сумської області, зареєстрованого в
реєстрі за №59, ОСОБА_2 все своє майно
заповіла сину ОСОБА_1 - позивачу в
справі. (а. с. 7).

Відповідно до наявної в матеріалах
справи копії Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІV-СМ №049364, виданого Шкуратівською
сільською радою Білопільського району
Сумської області 27 травня 1999 року на
підставі рішення VІ сесії 23 скликання
Шкуратівської сільської ради народних
депутатів від 27 квітня 1999 року, ОСОБА_2
на праві приватної власності належала
земельна ділянка для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка знаходиться на території
Шкуратівської сільської ради
Білопільського району Сумської
області, площею 3,58 га в межах згідно з
планом, загальною вартістю 73 364 грн. 89
коп. (а. с. 8, 9).

З довідки Шкуратівської сільської ради
Білопільського району Сумської
області №160 від 13 березня 2014 року
вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала у с. Шкуратівка
Білопільського району Сумської
області. Заповіт від імені померлої
ОСОБА_2 посвідчувався виконавчим
комітетом Шкуратівської сільської
ради Білопільського району Сумської
області 21 серпня 1998 року за №59. ОСОБА_1
фактично прийняв спадщину після
ОСОБА_2, але юридично її не оформив.
Протягом шести місяців після смерті
матері ОСОБА_1 обробляв земельну
ділянку, розпоряджався речами померлої
(а. с. 8).

Згідно інформації Білопільської
районної державної нотаріальної
контори від 15 квітня 2014 року спадкова
після ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
не заводилася. (а. с. 15).

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позивач має право на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 3,58 га, що знаходиться
на території Шкуратівської сільської
ради Білопільського району Сумської
області, в порядку спадкування за
заповітом після матері ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, він
позбавлений можливості отримати у
нотаріальній конторі свідоцтво про
право на спадщину за заповітом і вільно
розпоряджатися спадковим майном у
зв'язку з тим, що оригінал Державного
акту на право приватної власності на
землю втрачений.

Згідно п. 5. 2 Інструкції про порядок
складання, видачі реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
видача дубліката втраченого
Державного акту на право власності на
земельну ділянку передбачена лише його
власнику.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку про задоволення
позову ОСОБА_1 та визнання за ним права
власності на земельну ділянку,
загальною площею 3,58 га, розташовану на
території Шкуратівської сільської
ради Білопільського району Сумської
області, в порядку спадкування за
заповітом після матері ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 316, 328, 373, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1235, 1296 ЦК
України, ст. ст. 81, 126 Земельного Кодексу,
п. 5. 2 Інструкції про порядок складання,
видачі реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, ст. ст. 4, 10, 11, 60,
88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шкуратівської
сільської ради Білопільського району
Сумської області, третя особа -
Білопільська державна нотаріальна
контора Сумської області про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за заповітом
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після матері
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на земельну ділянку для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що знаходиться на території
Шкуратівської сільської ради
Білопільського району Сумської
області, загальною площею 3,58 га в межах
згідно з планом, яка належала померлій
на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІV-СМ №049364, виданого Шкуратівською
сільською радою Білопільського району
Сумської області 27 травня 1999 року на
підставі рішення VІ сесії 23 скликання
Шкуратівської сільської ради народних
депутатів від 27 квітня 1999 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя :