Єдиний унікальний номер 219/7482/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2763/2014
Головуючий в 1 інстанції Погрібна Н.М.
Доповідач: Новосьолова Г.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року

м.Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого: судді Шевченко В.Ю.,

суддів: Агєєва О.В., Новосьолова Г.Г.,

при секретарі Стрижак О.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 18 лютого 2014
року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту, -

В С Т А Н О В И В :

27 серпня 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
мотивуючи свої вимоги наступним.

26 листопада 2006 року відповідно до
укладеного договору б/н ОСОБА_1
отримала кредит у розмірі 4 000 гривень, у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку діє картки. Строк дії договору 12
місяців з моменту підписання, якщо
протягом цього терміну жодна зі сторін
не проінформує іншу про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такій же термін. Позивач свої
зобов'язання виконав у повному обсязі.
Відповідачка порушила зобов'язання за
кредитним договором, через що станом на
31 липня 2013 року мається заборгованість
в сумі 27 999,20 грн., яка складається з
наступного: 8 778,45 заборгованість за
кредитом, 13922,48 грн. заборгованість по
процентам за користування кредитом,
3488,78 грн - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500 грн. штраф
(фіксована частина), 1309,49 грн.- штраф
(процентна складова). Просили стягнути
заборгованість у вказаній сумі та
судові витрати.

Рішенням Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 18 лютого 2014
року позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 27 999,20 грн., яка складається з :
8 778,45 заборгованість за кредитом, 13922,48
грн. заборгованість по процентам за
користування кредитом, 3488,78 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500 грн. штраф
(фіксована частина), 1309,49 грн.- штраф
(процентна складова).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
понесені судові витрати в сумі 279,99 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1
принесла апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду у
повному обсязі з наступних підстав:

- позивачем не надано доказів того,
що відповідач був належним чином
ознайомлений з умовами та правилами
надання банківських послуг,

- суд першої інстанції повинен був
застосувати строки позовної давності,
оскільки право вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» настало з 29 листопада 2009
року, а закінчилось, на думку
відповідачки, 29 листопада 2012 року,
проте позивач звернувся до суду тільки
27 серпня 2013 року, тобто за межами строку
позовної давності.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції відповідачка ОСОБА_1
підтримала доводи апеляційної скарги
та просила рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому
засіданні просив апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду залишити без
змін.

Заслухавши суддю - доповідача,
представника позивача, відповідачку,
дослідивши матеріали цивільної справи
та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги виходив з того, що
договір не припинив своєї дії та не має
підстав для застосування позовної
давності. Крім цього зазначив, що на
підставі умов кредитного договору,
строк дії картки та строк дії
кредитного договору поновлюється
кожного разу зі спливом терміну дії
картки, оскільки з моменту укладання
кредитного договору ніхто зі стороні
не заявив про намір його припинення, а
відповідачка не надала банку письмової
заяви про закриття картрахунку.

Але з таким висновком суду погодитися
не можливо з наступних підстав.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень,підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що
між сторонами укладено договір про
надання споживчого кредиту без номеру
від 22 листопада 2006 року, згідно з яким
ОСОБА_1 отримала кредитний ліміт на
платіжну картку у розмірі 4 000 гривень,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку діє картки.
Позичальник не виконує умови
кредитного договору і станом на 31 липня
2013 року мається заборгованість в сумі 27
999,20 грн., яка складається з наступного: 8
778,45 заборгованість за кредитом, 13922,48
грн. заборгованість по процентам за
користування кредитом, 3488,78 грн -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500 грн. штраф
(фіксована частина), 1309,49 грн.- штраф
(процентна складова). На теперішній час
борг перед позивачем не погашений.

Договір складався з заяви позичальника
та умов надання споживчого кредиту
фізичним особам.

Нормами ч.1 ст. 634 ЦК України передбачено
укладення договору приєднання, тобто
договір, умови якого встановлені
однією із сторін у формулярах або
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Згідно ч.1 ст. 526 та ст. 525 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином, зокрема, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства і
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1054 ЦК
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

З матеріалів справи вбачається , що при
укладенні 22 листопада 2006 року
кредитного договору, між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1, остання надала
згоду, що дана заява разом із Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою та
Тарифами складає між нею та банком
договір про надання банківських
послуг, засвідчивши її своїм підписом.

У судовому засіданні апеляційного
суду, представник позивача підтвердив
про спрощену форму укладання договору,
яка складається з Умов надання
банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою та
заяви.

Відповідно до п.3.1.1 Правил користування
платіжною карткою строк дії картки
вказується на лицевій стороні картки
(місяць і рік). Картка дійсна до
останнього календарного дня
зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що
після закінчення строку дії відповідна
картка продовжується банком на новий
строк (шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії), якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії
картки) не надійшла письмова заява
держателя картки щодо закриття
карткового рахунку, а також за умови
наявності грошових коштів на
картковому рахунку, та при дотриманні
інших умов продовження, передбачених
договором.

Зі змісту п.5.4 Правил вбачається , що
строк погашення кредиту у повному
обсязі здійснюється не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
платіжній картці, у полі «MONTH».

Відповідно до п.9.4 Умов обслуговування
вбачається, що у разі наявності,
перевитрати платіжного ліміту по
картці та непогашення його клієнтом на
протязі шести місяців, картка
закривається.

Виходячи зі змісту позову вбачається
відповідачка отримала кредит з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає дії картки.

У судовому засіданні апеляційної
інстанції сторони не заперечували, що
кредитна картка видавалась на три роки
та строк дії картки не продовжувався і
нова картка не видавалась. Крім цього,
не заперечували про підвищення
кредитного ліміту, а також що останній
платіж відповідачкою був зроблений у
травні 2010 року. Представник позивача
пояснив, що вони звернулись до суду з
позовом про стягнення кредиту у
повному обсязі.

Враховуюче вищенаведене, вбачається,
що кредитний договір між сторонами був
укладений 26 листопада 2006 року, строк
дії картки 3 роки відповідно до заяви,
отже у позивача виникло право вимагати
повернення кредиту згідно умов
договору 01 листопада 2009 року.

Таким чином строк позовної давності
сплинув 01 листопада 2012 року.

Позивач звернувся до суду з даним
позовом 27 серпня 2013 року (а.с.2).

Крім того, за змістом ст..261 ЦК України
початок перебігу позовної даності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Отже, позивач звернувся до суд з
позовом про стягнення кредиту у
повному обсязі.

Початок перебігу позовної давності
пов'язується не стільки зі строком дії
(припинення дії) договору, як з певними
моментами (фактами), які свідчать про
порушення прав особи.

Такім чином, відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Відповідні висновки містяться в
постанові Верховного Суду України від
19 березня 2014 року(справа №6-14 цс14).

Виходячи з встановлених обставин,
наданих сторонами доказів та вимог
закону, рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню, з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_1 у зв'язку зі
спливом строку позовної давності.

Керуючись статтями 309, 316 ЦПК України,
апеляційний суд -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 18 лютого 2014
року скасувати.

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено безпосередньо до касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді