Справа № 212/5575/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області в
складі головуючого судді Ваврушак Н. М.,

при секретарі Плотнікової Т.Б.,

за участю представника відповідача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Кривого Рогу
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Кредит
Колекшн Груп» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості по кредитному
договору, за зустрічним позовом ОСОБА_4
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредит Колекшн
Груп» про визнання недійсним договору
факторингу -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредит Колекшн
Груп» звернулися в суд з позовною
заявою до відповідача ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості по
кредитному договору. В обґрунтування
позову зазначено, що вони уклали
договір факторингу з ТОВ «Кредит Плюс».
ТОВ «Кредит Плюс» та відповідач 20.10.2008
року уклали кредитний договір, умови
якого відповідач не виконувала, у
зв'язку з чим виникла заборгованість,
яку просить стягнути на їх користю.

Відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду
із зустрічним позовом про визнання
недійсним договору факторингу, в
обґрунтування вимог вказала, що
договір факторингу є недійсним так як
позивач ТОВ «Кредит Колекшн Груп» не
має права на надання послуг факторингу
фізичним особам.

Представник позивача ТОВ «Кредит
Колекшн Груп» до суду з'явився, надали
заяву про розгляд справи у їх
відсутності,

Представник відповідача ОСОБА_1
підтримала вимоги зустрічного позову,
заперечувала проти вимог первісного
позову, обґрунтування викладені у
зустрічній позовній заяві.

Судом встановлено, що 29.06.2011 року ТОВ
«Кредит Плюс» та ТОВ «Кредит Колекшн
Груп» уклали договір факторингу №
05-1-160.

На підставі п.1.1 вказаного Договору
Факторингу, Фактор (ТОВ «Кредит Колекшн
Груп») зобов'язується передати грошові
кошти в розпорядження Клієнта, (Ціна
продажу) за плату, а Клієнт (ТОВ «Кредит
Плюс») відступити Факторові Право
грошової Вимоги, строк виконання
зобов'язань за якою настав або виникне
в майбутньому до третіх осіб
-Боржників, включаючи суму основного
зобов'язання, проценти нараховані
Банком за користування кредитом,
штрафні санкції, та інші платежі. За
даним Договором ТОВ «Кредит Колекшн
Груп» одержує право (замість ТОВ
«Кредит Плюс») вимагати від Боржників
належного виконання всіх зобов'язань
за Кредитними договорами.

Згідно Договору Факторингу № 05-1-160 та
Виписка із Реєстру Боржників від 29
червня 2011 року, Банк передав Позивачу
право вимоги до гр. ОСОБА_4 (надалі -
Боржник/відповідач).

20.10.2008 року Банк та відповідач уклали
Кредитний договір №С002630, відповідно до
умов якого Банк надав відповідачу
кредит у сумі 12001,50 грн.

Відповідач, не повертаючи кредит
(чергову частину) та не сплачуючи
проценти за Договором, порушив вимоги
статті 1054 ЦК України, щодо обов'язку
позичальника (Відповідача) повернути
кредит та сплатити проценти.

Станом на дату відступлення права
вимоги - 20.10.2008 року, загальна сума
заборгованості відповідача перед
Банком становила 34578,18 грн, з розрахунку
заборгованості: 10 399,72 грн. - непогашена
сума кредиту, 1 699,93 грн. - несплачені
відсотки за користування кредитом, 8
681,79 грн. - комісія за прострочення
заборгованості, 13 796,74 грн. - пеня за
користування кредитом.

Перевіривши розрахунок позивача, суд
погоджується з ним та вказує, що доводи
відповідача з приводу невірного
визначення розміру пені є
безпідставними, так як сума пені
нарахована в межах позовної давності
за 1 рік, що перебував зверненню до суду.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач фактично ухилялася від
сплати кредитних коштів, і тому
утворилася заборгованість, яка
підлягає стягненню.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України
визначено, що позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодекс України, інших
актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Суд приходить до переконання, що вимоги
про стягнення заборгованості за
кредитним договором підлягають
задоволенню.

Вимоги зустрічного позову задоволенню
не підлягають з наступних підстав. Так,
відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Пунктом 12.4 Кредитного договору
встановлено, що Кредитор має право
здійснити переуступку право вимоги за
даним договором частково або повністю
в будь якій формі і будь-якім тертім
особам, відповідно до Законодавства
України.

Як вбачається з Договору факторингу
укладеного між ТОВ «Кредит Плюс» та ТОВ
«Кредит Колекшн Груп» від 29.06.2011 року,
фактично відбулося відступлення прав
вимоги за Кредитним договором
укладеного між ТОВ «Кредит Плюс» та
ОСОБА_4 від 20.10.2008 року.

Відповідно до ст.514 ЦК України, до
нового кредитора перехолодять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Тому посилання представника
відповідача про визнання недійсним
договору факторингу є безпідставним.

Суд не знаходить підстав для
застосування строку позовної давності
до даних правовідносин на заявою
представника відповідача. Також суд не
знаходиться підстав для зменшення
розміру пені так як вказане
протирічить ч. 3 ст. 551 ЦК України, де
зазначено, що розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Дослідивши письмові матеріали
справи, суд вважає, що первісні позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсягу, з відповідача на
користь позивача слід стягнути
заборгованість в сумі 34 578,18 грн. Вимоги
зустрічного позову задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача стягується судовий збір у
розмірі 345,78 гр. на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 514, 526, 551, 1049, 1050, 1077 ЦК
України, ст.ст. 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредит Колекшн
Груп» - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_4 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредит Колекшн
Груп» заборгованість у сумі 34 578,18
гривень із них: 10 399,72 грн. - непогашена
сума кредиту, 1 699,93 грн. - несплачені
відсотки за користування кредитом, 8
681,79 грн. - комісія за прострочення
заборгованості, 13 796,74 грн. - пеня за
користування кредитом; та судовий збір
в сумі 345,78 гривень.

Відмовити в задоволенні зустрічної
позовної заяви ОСОБА_4.

Судові витрати віднести за рахунок
позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу.

Суддя: Н. М. Ваврушак