Єдиний унікальний номер 205/3243/14-ц
У Х В А Л А

23 квітня 2014 року

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська

у складі головуючого судді Скрипник
К.О.,

при секретарі Олексієнко
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову,-

В
С Т А Н О В И В:

Заявник у поданій до суду заяві просить
постановити ухвалу, якою забезпечити
позов шляхом зупинення виконавчого
провадження № 41874531, відкритого на
підставі виконавчого напису, вчиненого
24 липня 2012 року приватним нотаріусом
ДМНО ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі
за № 3924.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
24 липня 2012 року приватним нотаріусом
ДМНО ОСОБА_2 було здійснено виконавчий
напис про звернення стягнення на
рухоме майно, яке належить на праві
власності ОСОБА_1.

Для виконання можливого рішення у
даній справі позивач просив
забезпечити позов шляхом зупинення
виконавчого провадження за
вищезазначеним виконавчим написом.

У ст. 37 Закону України «Про
виконавче провадження» зазначено, що
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі
зупинення судом стягнення на
підставі виконавчого документа (п.4);
зупинення судом реалізації
арештованого майна (п.7).

Про такі ж подібні види
забезпечення позову йдеться в пунктах
5, 6 ст. 152 ЦПК України.

Тобто, при застосуванні або Закону
України «Про виконавче провадження,
або ст. 152 ЦПК України наступають ті
самі правові наслідки, які
перешкоджають подальшому вчиненню дій
з виконавчого провадження.

Незважаючи на подібність положень,
за своєю правовою природою зупинення
виконавчого провадження та вжиття
видів забезпечення позову за ст. 152 ЦПК
України різні, оскільки при
застосуванні закону проходить
тимчасове зупинення виключно сфери дії
примусового виконання боржником
рішення, а при застосуванні ЦПК України
тимчасово втрачається правова сила
того рішення, що зупинено.

Суд не може зупинити виконавче
провадження, так як це виключне
повноваження державного виконавця.
Навіть у разі оскарження дій
державного виконавця, який не зупинив
виконавче провадження, суд вправі
визнати його дії незаконними та
зобов'язати зупинити виконавче
провадження, а не самому зупиняти
виконавче провадження (ч. 2 ст. 387 ЦПК
України).

Зупинення виконавчого
провадження за законом і зупинення
виконання за правилами ЦПК України
(пункти 2, 5, 6 ст. 152 ЦПК України) - це різні
правові інститути, які вчиняються в
різних правових процедурах.

Крім того, суд звертає увагу також
на те, що позивач не надав до суду
жодних доказів того, що він звертався
до державного виконавця з заявою про
зупинення виконавчого провадження і
йому було відмовлено в задоволенні
такої заяви.

Тож, суд, дослідивши обставини,
викладені заявником, вважає, що немає
законних підстав зупиняти виконавче
провадження і тому вважає за необхідне
відмовити в задоволенні заяви.

На підставі викладеного і
керуючись Законом України «Про
виконавче провадження», суд,-,

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
5-денний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

Суддя
К.О. Скрипник