Провадження № 2/522/52/14
Справа № 522/315/14-ц
УХВАЛА

про забезпечення позову

16 квітня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді -
Домусчі Л.В.,

при секретарі -
Герасименко Ю.С.,

розглянувши у попередньому
судовому засіданні заяву представника
позивачки ОСОБА_1 про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на
стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 09.01.2014 року
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,
третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3
про стягнення матеріальної шкоди у
розмірі 105 549,04 грн., яка була завдана у
ДТП, яка сталася 07.06.2013 року за участю
автомобіля «БМВ Х-5», д./з. НОМЕР_1, який
на праві власності належить ОСОБА_2 та
автомобіля «Мазда», д./з. НОМЕР_2, який на
праві власності належить ОСОБА_1.

В попереднє судове засідання 16.04.2014
року з'явився представник позивачки
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (діє на підставі
довіреності від 21.01.2014), який заявив
суду клопотання про забезпечення
позову шляхом накладання арешту на
автомобіль «БМВ Х-5», д./з. НОМЕР_1, який
на праві власності належить ОСОБА_2.

Свої вимоги позивач обґрунтував
тим, що на підставі того, що ОСОБА_2 не
надає інформації про те хто був за
кермом його автомобіля та спричинив
вказану ДТП, ухиляється від участі в
судовому розгляді, відмовляється
самостійно відшкодувати вказану шкоду,
є реальна загроза того, що він і в
подальшому буде ухилятися від
виконання можливого рішення суду
шляхом продажу свого автомобіля.

В судове засідання не з'явилися
відповідач ОСОБА_2 та третя особа
ОСОБА_3 хоча про час, дату та місце
судового засідання були повідомлені
належним чином у встановленому
порядку, чим позбавила суд можливості
вислухати їх думку по суті питання,
причини неявки суду не повідомили, що
виходячи із норми ч.1 ст. 153 ЦПК України,
не створює перешкод для вирішення
такого питання.

Суд розглянувши заяву (клопотання),
яка відповідає вимогам ч.2 ст.151 ЦПК
України, вивчивши позовну заяву та
додані до неї документи, прийшов до
наступного.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України - суд, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
шкоди у розмірі 105 549,04 грн., яка була їй
завдана у ДТП, яка сталася 07.06.2013 року за
участю її автомобіля та автомобіля,
який належить ОСОБА_2.

Твердження представника позивачки
про те, що не вжиття заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим у подальшому
виконання рішення суду, вважаються
судом обґрунтованими.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено,
що суд може застосувати кілька видів
забезпечення позову, а самі види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

В позові позивачка вказала на те,
що зазначена шкода була завдана їй
неправомірними діями водія, який
керував автомобілем «БМВ Х-5», д./з.
НОМЕР_1, який на праві власності
належить ОСОБА_2, який зазначив, що не
знає хто саме керував його автомобілем,
керування ним нікому не передавав.

Враховуючи, що предметом позову
позивачки є стягнення матеріальної
шкоди у розмірі 105 549,04 грн., суд
приходить до висновку щодо
співмірності позовних вимог та видами
забезпечення позову, які представник
позивачки просить вжити.

Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно це єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єкти цих прав. Державна реєстрація
речових прав є обов'язковою, держава
гарантує достовірність зареєстрованих
прав на нерухоме майно.

Згідно п.4 Постанови Пленума
Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вивчивши позовну заяву та додані
до неї матеріали, враховуючи те, що
незастосування заходів по
забезпеченню позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання
можливого рішення суду, що вимоги є
співмірними із заявленими вимогами,
суд вважає за можливе задовольнити
клопотання представника позивача
стосовно застосування способу
забезпечення позовних вимог до
розгляду справи по суті.

Через це суд вважає, що до
вирішення спору між Сторонами по суті
необхідно накласти арешт на наступне
рухоме майно, а саме: автомобіль «БМВ
Х-5», д./з. НОМЕР_1, який на праві
власності належить ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.. 11, 57, 151-153, 208-210 ЦПК
України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивачки
ОСОБА_1 про забезпечення позову -
задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом
накладення арешту на рухоме майно, а
саме: автомобіль «БМВ Х-5», д./з. НОМЕР_1,
який на праві власності належить
ОСОБА_2.

Ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень.

Копії ухвали для виконання
направити до Одеської філії Державного
підприємства «Інформаційний центр» (м.
Одеса, вул. Дерибасівська, 20) та
Головного управління УДАІ ГУ МВС
України в Одеській області (м. Одеса,
вул. Ак. Корольова, 5) і заяву
відповідного зразка про накладання
арешту.

Дана ухвала суду набирає чинності
із дня її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали,
згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя:
Домусчі Л.В.