Справа №473/411/14-ц 22.04.2014 22.04.2014 22.04.2014
Провадження № 22-ц/784/1316/14
інстанції: Вострікова Л.В.
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 квітня 2014 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого:
Базовкіної Т.М..,

суддів:
Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання:
Шпонарській О.Ю.,

за участі відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
його представника - ОСОБА_4,
представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 19 березня 2014 року за
позовом ОСОБА_6 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, дочірнього
підприємства «Елетролюкс ЛЛС»,
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3,
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
відділ захисту прав споживача
виконавчого комітету Вознесенської
міської ради Миколаївської області,
про розірвання договору
купівлі-продажу товару, стягнення
неустойки та відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 р. ОСОБА_6 звернувся з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2) про
розірвання договору купівлі-продажу
товару, стягнення неустойки та
відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог
позивач вказував, що 12 грудня 2012 р.
придбав у відповідача за 6778 грн. газову
плиту «Електролюкс EKG 6001102W» № 1.
Згідно гарантійного талону
заводу-виробника на вказаний товар
встановлено гарантійний строк - 12
місяців.

На початку березня 2013 р. він
виявив, що ручка-кран однієї з конфорок
має скритий дефект та не працює.

У зв'язку з його зверненням 06
березня 2013 р. відповідач своїм
транспортом відвіз газову плиту до
авторизованого сервісного центру в м.
Миколаєві - ПП ОСОБА_3 та видав розписку
про прийняття плити на ремонт, згідно
якої у випадку затримки запасних
частин, ремонт може тривати до 90 днів.

Посилаючись на те, що передана для
ремонту газова плита йому не повернута,
а строк проведення ремонту перевищив
обумовлені сторонами 90 днів, позивач
просив суд розірвати договір
купівлі-продажу газової плити
«Електролюкс EKG 6001102W» № 1,
стягнути з відповідача 6778 грн.,
сплачених за товар, 12878 грн. неустойки у
зв'язку з порушенням строків ремонту, і
3000 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

Ухвалою суду від 12 лютого 2014 р. до
участі у справі притягнуто: в якості
співвідповідачів - дочірнє
підприємство «Елетролюкс ЛЛС» та
фізичну особу - підприємця ОСОБА_3,
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
відділ захисту прав споживача
виконавчого комітету Вознесенської
міської ради Миколаївської області

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 19 березня 2014 р. позов
задоволено.

Постановлено розірвати договір
купівлі-продажу газової плити
«Електролюкс EKG 6001102W» № 1,
укладений 12 грудня 2012 р. між ОСОБА_6 та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2,
стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь
позивача 6778 грн., сплачених за товар, 12878
грн. неустойки у зв'язку з порушенням
строків ремонту, і 1500 грн. у
відшкодування моральної шкоди та на
користь держави - 487 грн. 20 коп. судового
збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на те, що судом дана
неналежна оцінка обставинам справи,
просить рішення суду змінити,
виключити з рішення висновок про
стягнення з нього на користь позивача
12878 грн. неустойки та 1500 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення відповідачів, представників
відповідачів, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, 12 грудня 2012 р.
ОСОБА_6 придбав у ФОП ОСОБА_2 за 6778 грн.
газову плиту «Електролюкс EKG 6001102W» №
1. Згідно гарантійного талону
заводу-виробника на вказаний товар
встановлено гарантійний строк - 12
місяців.

Згідно розписки від 06 березня 2013 р. ФОП
ОСОБА_2 прийняв від позивача газову
плиту «Електролюкс EKG 6001102W» № 1
(зазначено, що не працює кран
управління конфоркою) для передачі до
сервісного центру для проведення
дефектовки, а у випадку виявлення
дефекту - для ремонту. У розписці
обумовлено, що у випадку затримки
запасних частин ремонт може тривати до
90 днів.

ОСОБА_6 та ОСОБА_2 визнають, що того ж дня
на транспорті ФОП ОСОБА_2 плиту було
перевезено до авторизованого
сервісного центру в м. Миколаєві -
ПП ОСОБА_3, де залишено для
проведення ремонту, але сервісний
центр квитанції на підтвердження цього
не видавав.

На час розгляду справи товар
позивачеві не повернутий, відомості
про здійснення ремонту відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України
«Про захист прав споживачів» у разі
виявлення протягом встановленого
гарантійного строку недоліків
споживач, в порядку та у строки, що
встановлені законодавством, має право
вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення
недоліків товару.

У разі виявлення протягом
встановленого гарантійного строку
істотних недоліків, які виникли з вини
виробника товару (продавця, виконавця),
або фальсифікації товару,
підтверджених за необхідності
висновком експертизи, споживач, в
порядку та у строки, що встановлені
законодавством і на підставі
обов'язкових для сторін правил чи
договору, має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же
товар або на аналогічний, з числа
наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону
України «Про захист прав споживачів»
при пред'явленні споживачем вимоги про
безоплатне усунення недоліків товару
вони повинні бути усунуті протягом
чотирнадцяти днів з дати його
пред'явлення або за згодою сторін в
інший строк.

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону вимоги
споживача, встановлені частиною першою
цієї статті, пред'являються на вибір
споживача продавцеві за місцем купівлі
товару, виробникові або підприємству,
що задовольняє ці вимоги за
місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред'явити одну з
вимог, передбачених частиною першою
цієї статті, а в разі її невиконання
заявити іншу вимогу, передбачену
частиною першою цієї статті.

У зв'язку з виявленою в межах
гарантійного строку несправністю - не
працював кран управління конфоркою
позивач звернувся до ФОП ОСОБА_2 для
усунення недоліків. Продавець прийняв
товар. Ними було обумовлений строк
ремонту - не більше 90 днів. Цей строк
сплинув 3 червня 2013 р., однак здану на
ремонт плиту позивачеві не повернули, у
зв'язку з чим 11 грудня 2013 р. ОСОБА_6
звернувся до відповідача з вимогою про
розірвання договору купівлі-продажу
товару, яка визнана відповідачем.

В абзаці 3 ч. 9 ст. 8 Закону
передбачено, що за кожний день затримки
усунення недоліків понад установлений
строк (чотирнадцять днів) споживачеві
виплачується неустойка відповідно в
розмірі одного відсотка вартості
товару.

Оскільки ФОП ОСОБА_2 не було
дотримано узгодженого зі споживачем
строку усунення недоліків, то суд вірно
дійшов висновку про наявність підстав
для стягнення неустойки в розмірі 1%
вартості товару за кожен день, що
становить 12878 грн.

Між тим, в силу ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Суд не врахував даного положення
закону, не звернув увагу на те, що
розмір нарахованої неустойки значно
перевищує доведений розмір збитків
позивача, а також інші обставини,
встановлені по справі, а саме, що товар
утримувався іншою особою - сервісним
центром, тоді як за таких обставин є
підстави для зменшення розміру
нарахованої пені.

Враховуючи наведені положення
закону та конкретні обставини справи,
колегія суддів вважає за необхідне
рішення суду в частині стягнення
неустойки змінити, стягнувши з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_6 3000 грн. неустойки.

Посилання в суді апеляційної
інстанції відповідачів на те, що
виявлені у товарі недоліки мали
механічне походження, а тому на них не
розповсюджуються гарантійні
зобов'язання, не заслуговують на увагу,
оскільки не підтверджені жодним з
допустимих доказів - актами обстеження
товару, висновками експертизи тощо.

Вирішуючи позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди, суд
вважав, що для цього є передбачені
законом підстави.

Однак, з таким висновком
погодитись не можна.

В силу п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону
споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право на відшкодування майнової
та моральної шкоди, завданої внаслідок
недоліків продукції (дефекту в
продукції), відповідно до закону.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, а відповідно
до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Відповідно до змісту ст. 4 Закону
при вирішенні питання
цивільно-правової відповідальності
продавця (відшкодування моральної
шкоди) обов'язковому з'ясуванню при
підлягають: наявність такої шкоди,
наявність недоліків (дефектів
продукції), наявність причинного
зв'язку між шкодою і вказаними
недоліками.

В той же час позивачем не надано
будь-яких доказів спричинення йому
моральної шкоди внаслідок виявлених
недоліків товару, а тому відсутні
визначені законом підстави для
задоволення його вимог про
відшкодування моральної шкоди і суд
помилково задовольнив вказані вимоги.

За такого рішення суду в частині
відшкодування моральної шкоди в силу
п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
в цій частині про відмову у стягненні
моральної шкоди.

Рішення суду в частині розірвання
договору купівлі-продажу та стягнення
вартості товару не оскаржується та не
було предметом апеляційного перегляду.

Доводи апелянта про те, що суд
безпідставно не вирішив питання щодо
відповідальності інших відповідачів
не заслуговують на увагу, оскільки,
скориставшись правами, передбаченими
ч. 3 ст. 8 Закону, позивач за власним
вибором звернувся саме до ФОП ОСОБА_2,
який прийняв від нього товар на вимогу
споживача про усунення недоліків і
саме ця особа мала виконати таку
вимогу.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного
суду Миколаївської області від 19
березня 2014 року в частині
відшкодування моральної шкоди
скасувати, ухвалити в цій частині нове
рішення.

В позові ОСОБА_6 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення суду в частині стягнення
неустойки змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_6 3000 грн. неустойки у зв'язку з
затримкою строків усунення недоліків
товару.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: