АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/5314/2014
Головуючий в 1 інстанції - Горкава В.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києвау
складі :

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.

при секретарі - Заліської Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Печерського
районного суду міста Києва від 26 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором про визначення місця
проживання дітей, умов їх утримання і
участь батьків у їх вихованню,-

В С Т А Н О В И
Л А:

Ухвалою Печерського районного суду
міста Києва від 26 лютого 2014 року заяву
про забезпечення позову задоволено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
порушення судом норм процесуального
права, ставиться питання про
скасування даної ухвали та
постановлення нової про відмову в
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Судом встановлено, що предметом
позовних вимог є стягнення аліментів
та додаткових грошових коштів на
утримання трьох дітей згідно
нотаріально посвідченого договору.

У заяві про забезпечення позову
позивач зазначала, що відповідач
протягом останніх років шляхом
укладання договорів дарування
переводить своє майно на свого батька,
що в подальшому може утруднити
виконання судового рішення.

Виходячи з цього просила накласти
арешт на належне відповідачу на право
власності майно, а саме на 1/3 частину
нежитлового приміщення №122 першого
поверху(літера А), загальною площею 141,20
км.м., яке знаходиться в будинку під
номером АДРЕСА_2 та на Ѕ частину
квартири АДРЕСА_1 в межах суми
заявлених вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов
майнового характеру дозволяється
забезпечувати шляхом накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позовними
вимогами.

За роз'ясненнями, що містяться в п.п. 4, 7,
10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006р. № 9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову
", розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, з'ясувати обсяг позовних вимог,
а також відповідність виду
забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулася з
такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги щодо
несплати позивачем судового збору,
оскільки позивач на підставі п.3 ст. 5
Закону України «Про судовий збір»
звільнена від сплати судового збору.

Інші доводи апеляційної скарги
безпідставні та не ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства, а тому
висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, оскаржена
у справі ухвала відповідає нормам
процесуального права, а тому ця ухвала
не може бути скасованою з підстав, що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів ,-

У Х В
А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє
в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного
суду міста Києва від 26 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та оскарженню
не підлягає.

Головуючий:

Судді: