Справа № 308/2423/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року

м. Ужгород

Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області в особі:

Головуючого судді - Малюк В.М.

при секретарі - Коціпак З.П.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 -
опікуна ОСОБА_3

та представника органу опіки і
піклування виконавчого комітету
Ужгородської міської ради - Моланич
І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, м. Ужгороді
цивільну справу за позовом
представника ОСОБА_5 - ОСОБА_1 до ОСОБА_2
в особі опікуна - ОСОБА_3, третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
орган опіки і піклування Ужгородського
міськвиконкому та Ужгородського МВ
ГУДМС України в Закарпатській області
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим будинком
та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_1 звернувся
до суду з даним позовом, який мотивує
тим, що ОСОБА_5 є власником житлового
будинку, який знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, однак в такому залишається
зареєстрованою ОСОБА_2, яка тривалий
час в даному будинку не проживає.
ОСОБА_2 визнана судом недієздатною, а
тому її опікуном призначено ОСОБА_3
Враховуючи стан здоров'я ОСОБА_2 та
необхідність у постійному догляді,
остання постійно проживає з своїм
опікуном за адресою: АДРЕСА_2.
Реєстрація відповідача в будинку
порушує право ОСОБА_5 на вільне
володіння, користування та
розпорядження належним їй нерухомим
майном. У зв'язку з наведеним,
посилаючись на ст. 71 ЖК України, просить
суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування житловим будинком
та зняти її з реєстрації.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю та просив їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
опікун ОСОБА_3 в судовому засіданні
заперечила проти задоволення позову.
Показала, що ОСОБА_2 не проживає у
належному позивачу будинку, оскільки
остання перешкоджає цьому та примусово
висилила ОСОБА_2 з вказаного будинку, де
вона раніше проживала зі своєю бабусею,
яка була також її опікуном.

Представник органу опіки і піклування
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради Моланич І.І. в судовому
засіданні заперечив проти задоволення
позову, оскільки заявлені позивачем
вимоги порушують законні права
інваліда на вільний вибір місця
проживання.

Представник Ужгородського МВ ГУДМС
України в Закарпатській області в
судове засідання не з'явився, однак
надав суду заяву в якій просить
розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності, допустимості,
достовірності та достатності, суд
приходить до наступного.

Відповідно до витягу з КП «БТІ м.
Ужгорода» про державну реєстрацію прав
від 11.12.2012 року, будинок АДРЕСА_1,
належить на праві приватної власності
ОСОБА_5 (а.с. 7).

Відповідно до записів з будинкової
книги та довідки з адресно-довідкового
бюро ГУДМС №3115 від 04.03.2014 року в будинку
АДРЕСА_1 значиться зареєстрованою
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12, 21-23).

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 08.04.2011 року визнано ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за
адресою АДРЕСА_1 - недієздатною.

Рішенням виконавчого комітету
Ужгородської міської ради від 06.07.2011
року №251 призначено ОСОБА_3, мешканку
АДРЕСА_2, опікуном над ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалідом І групи з
дитинства, мешканкою АДРЕСА_1, яка
визнана судом недієздатною.

В судовому засіданні встановлено, що
недієздатна ОСОБА_2 проживала у
житловому будинку, що за адресою
АДРЕСА_1 ще з 24.10.2006 року, тобто
проживала у вказаному будинку ще за
життя попереднього власника ОСОБА_6,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка, крім
того, була опікуном недієздатної
ОСОБА_2, а отже остання має повноцінне
право на користування даним житловим
приміщенням.

Згідно листа ДІМ Ужгородського МВ УМВС
України в Закарпатській області за
№35/8114 від 21.03.2014 року, ОСОБА_2 за адресою
АДРЕСА_1 не проживає близько двох років
(а.с. 17).

Факт непроживання ОСОБА_2 за вказаною
адресою і не заперечувала опікун
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, яка стверджувала, що
ОСОБА_5 після оформлення документів на
вказане будинковолодіння, примусово
висилила з такого ОСОБА_2

Як слідує із заявлених представником
позивача вимог, останній просить суд
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
на користування житловим приміщення,
що за адресою АДРЕСА_1, посилаючись на
норми ч. 1 ст. 71 ЖК України, оскільки
остання не проживає в вказаному
будинку понад шість місяців.

Однак, як слідує з п. 3. ч. 3 ст. 71 ЖК
України, жиле приміщення зберігається
за тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сім'ї понад шість місяців
у випадку влаштування дитини (дітей) на
виховання до родичів, опікуна чи
піклувальника, у прийомну сім'ю,
дитячий будинок сімейного типу, заклад
для дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, - протягом
усього часу їх перебування у родичів,
опікуна чи піклувальника, прийомній
сім'ї, дитячому будинку сімейного типу,
закладі для дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування.

З наведеного слідує, що до вказаних
правовідносин, норми ч. 1 ст. 71 ЖК
України не можуть бути застосовані,
оскільки місце проживання ОСОБА_2, в
силу ч. 5 ст. 29 ЦК України визначено за
місцем проживання її опікуна - ОСОБА_3

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку, що вказана позивачем вимога
не ґрунтується на вимогах закону, а
тому в її задоволенні слід відмовити.

Що стосується заявленої представником
позивача вимоги про зняття з
реєстраційного обліку ОСОБА_2, то суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, осіб,
стосовно яких встановлено опіку чи
піклування, здійснюється за
погодженням з органами опіки і
піклування.

Згідно наявного в матеріалах справи
протоколу №2 засідання опікунської
ради Ужгородської міської ради від
31.01.2013 року, останньою було прийнято
рішення про неприпустимість
задоволення аналогічного позову,
оскільки дані дії порушують законні
права інваліда з дитинства на вільний
вибір місця проживання.

З огляду на викладене та на те, що орган
опіки і піклування виконавчого
комітету Ужгородської міської ради
заперечує проти зняття з реєстрації
недієздатної ОСОБА_2, суд вважає, що і
дана вимога представника позивача -
ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Беручи до уваги наведені вище,
встановлені судом обставини справи,
виходячи з вказаних норм закону, з
метою недопущення порушення прав
інваліда та недієздатної особи на
вільний вибір місця проживання та
позбавлення права користування
житловим приміщенням, суд приходить до
висновку, що у задоволенні поданого
представником ОСОБА_5 - ОСОБА_1 позову
слід відмовити вцілому.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України, . 3 ст. 7
ЗУ «Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
ст.ст. 4,5,14,60,212-215, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову представника
ОСОБА_5 - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі
опікуна - ОСОБА_3, третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача орган
опіки і піклування Ужгородського
міськвиконкому та Ужгородського МВ
ГУДМС України в Закарпатській області
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим будинком
та зняття її з реєстрації - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий

Малюк В.М.