АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1094/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу Свитка
С. Л. Доповідач в апеляційній
інстанції Вишня Н. В. УХВАЛА
14 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВишня Н. В. суддівГончар Н.
І. , Ювшин В. І. при секретаріБражнюк О.В.
з участю апелянта ОСОБА_6, адвоката
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на ухвалу
Корсунь-Шевченківського районного
суду Черкаської області від 19 березня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_8 до
Дацьківської сільської ради, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 про відновлення меж та
відшкодування шкоди, -
в с т а н о в и л а :
20 липня 2009 року ОСОБА_8 звернулася до
суду до відповідачів з позовом про
визнання недійсним рішень
Дацьківської сільської ради та
відновлення меж земельної ділянки,
мотивуючи свої вимоги тим, що станом на
1992 рік вона володіла та користувалася
земельною ділянкою в с. Яблунівка,
Корсунь-Шевченківському районі,
Черкаської області загальною площею 0,61
Рішенням виконкому Дацьківської
сільської ради від 15.04.1992 року їй
додатково було наділено земельну
ділянку площею 0,20 га в с. Яблунівка за
тією ж адресою.

За рахунок земельної ділянки, яка
знаходиться в її користуванні, 0,06 га
було наділено під забудову ОСОБА_11. В
неї залишилося в користуванні 0,75 га.
Фактично земельна ділянка, якою вона
користується і яка обліковується
земельно-кадастровою документацією
Дацьківської сільської ради,
складається з трьох земельних ділянок
площами: 0,3084 га, 0,0867 га, 0,3549 га. Ділянка
площею 0,3549 га зменшилася на 0,05га та
була передана в подальшому ОСОБА_12 в
результаті прийняття незаконних
рішень Дацьківською сільською радою,
про що вона дізналася в 2005 році в ході
врегулювання спору щодо відновлення
межових знаків з її сусідами ОСОБА_9.
Крім того, ця ж земельна ділянка
зменшена була на 0,02 га в результаті
безпідставного вилучення та передана
безкоштовно в приватну власність
ОСОБА_10.

Дацьківська сільська рада, порушуючи
вимоги закону, самовільно позбавила її
права користування земельною ділянкою
загальною площею 0,07 га, що спричинило в
подальшому прийняття низки незаконних
рішень.

Відсутність можливості
сільськогосподарського використання
юридично належної їй земельної ділянки
призводить до втрати щорічних
прибутків.

Тому просила суд визнати недійсними
рішення Дацьківської сільської ради
щодо вилучення в неї земельних ділянок
площами 0,05га та 0,02га та щодо надання
відповідачам у приватну власність
земельних ділянок з урахуванням
вилучених у неї, а також щодо надання
дозволу відповідачам на виготовлення
технічної документації на одержання
державних актів на право власності та
на право користування земельними
ділянками для ведення особистого
селянського та підсобного
господарства. Зобов'язати Дацьківську
сільську раду відновити межі її
земельної ділянки а відповідачів
зобов'язати повернути їй самовільно
зайняті ними земельні ділянки.
Стягнути з ОСОБА_12 та ОСОБА_10 на її
користь завдані ними збитки в розмірі
504,60 грн. пропорційно самовільно
зайнятій кожним з них земельні ділянки.
Стягнути з Дацьківської сільської ради
на її користь завдані збитки в розмірі
684,54 грн. та у відшкодування моральної
шкоди в розмірі 5 000 грн.

Після зміни позовних вимог ОСОБА_8
просила відновити межі належної їй
земельної ділянки в урочищі «Хутір
Хоменки» в с.Яблунівка,
Корсунь-Шевченківського району,
повернувши самовільно захоплені
відповідачами земельні ділянки та
стягнути з останніх на її користь
завдані внаслідок недоотримання
врожаю із спірної земельної ділянки
збитки в сумі 2992,39 грн. та 179,52 грн.

17 серпня 2009 року відповідачами ОСОБА_10
і ОСОБА_12 подано до суду зустрічний
позов до Дацьківської сільської ради,
ОСОБА_8 про зобов'язання вчинити дії та
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою.

Згідно свідоцтва про смерть
ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачка ОСОБА_8
померла.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської від 19
березня 2014 року провадження по справі
закрито в зв'язку із смертю позивача
ОСОБА_8 та відсутністю підстав для
правонаступництва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи,
що ухвала суду суперечить нормам
процесуального та матеріального права,
просить її скасувати та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
відхилення, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що
спірні правовідносини у даній справі
не допускають правонаступництва,
оскільки відсутні підстави,
передбачені ст.ст. 407, 1225 ЦК України щодо
спадкування спадкоємцями позивачки її
прав на право користування спірною
земельною ділянкою.

Колегія суддів з такими висновками
суду погоджується.

Згідно зі ст. 37 ЦПК у разі смерті
фізичної особи, припинення юридичної
особи, заміни кредитора чи боржника у
зобов'язанні, а також в інших випадках
заміни особи у відносинах, щодо яких
виник спір, суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії цивільного процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво -
це заміна сторони або третьої особи
(правопопередника) іншою особою
(правонаступником) у зв'язку із
вибуттям із процесу суб'єкта спірного
або встановленого рішенням суду
правовідношення, за якої до
правонаступника переходять усі
процесуальні права та обов'язки
правопопередника і він продовжує в
цивільному судочинстві участь
останнього.

Як вбачається з матеріалів справи, спір
між сторонами виник щодо меж земельної
ділянки, яка була виділена позивачу
ОСОБА_13 у постійне користування
рішенням виконавчого комітету
Дацьківської сільської ради народних
депутатів від 15.04.1992 року.

Під час розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_2
року померла позивачка ОСОБА_8, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 05.03.2014 року (т. 3 а.с. 145)

Статтями 1218, 1219 ЦК передбачено, що до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування не належить до тих
прав, які на підставі ст. 1219 ЦК є
особистими і відносно яких
правонаступництво недопустиме,
оскільки здійснення цього права не
пов'язано з певною особою, а тому може
здійснюватися і спадкоємцями цієї
особи на передбачених законом умовах.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах із збереженням її цільового
призначення.

До спадкоємців житлового будинку,
інших будівель та споруд переходить
право власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені (ч.2 ст. 1225 ЦК).

В п.10 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»
роз'яснено, що відповідно до статті 1225
ЦК право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом. У
порядку спадкування можуть
передаватися також право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), право користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), право користування чужим
майном (сервітут).

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного
кодексу України право постійного
користування земельною ділянкою - це
право володіння і користування
земельною ділянкою, яка перебуває у
державній або комунальній власності,
без встановлення строку.

У відповідності з вимогами ст.116
Земельного Кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають право
власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Відповідно до ст.125 Земельного Кодексу
України право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірна земельна ділянка у власність
ОСОБА_8 ніколи не передавалася,
державний акт про право власності чи
користування на вказану земельну
ділянку нею ніколи не оформлявся.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК суд своєю
ухвалою закриває провадження у справі,
якщо померла фізична особа, яка була
однією зі сторін у справі, якщо спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що суд з'ясував усі обставин, що
мають процесуальне значення для
прийняття рішення про закриття
провадження у справі та дійшов вірного
висновку про те, що спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва.

Наведеним спростовуються доводи,
викладені в апеляційній скарзі, щодо
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, а відтак
підстави для скасування оскарженої
ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області від
19 березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_8 до Дацьківської сільської ради,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 про відновлення меж та
відшкодування шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :