Справа № 1527/2-50/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2014 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у
складі:

головуючої одноособово судді -
Середи І.В.,

при секретарі - Омельченко М.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №9 в м.Одесі
цивільну справу позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, про відновлення меж земельної
ділянки та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_5
товариство з обмеженою
відповідальністю «Інфоксводоканал»,
публічне акціонерне товариство «ЕК
Одесаобленерго» та виконком Одеської
міської ради, про визнання меж
земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 та після уточнення позовних
вимог просив поновити межі земельних
ділянок, які знаходяться у його
користуванні по АДРЕСА_1, та в
користуванні відповідача по АДРЕСА_2
шляхом переносу частини правого
бокового кордону земельної ділянки при
домоволодінні АДРЕСА_1 довжиною 24,66 м на
1,96 м в місці примикання фасадного
кордону і на 1,55м в поворотній крапці в
місці примикання другого відрізку, в
сторону ділянки при домоволодінні
АДРЕСА_2 з приведенням її до ширини 3,0 м.
відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи
ОНДІСЕ №10488 від 30 грудня 2013 року,
зобов'язати ОСОБА_3 знести за власний
рахунок металеву огорожу на кам'яному
фундаменті довжиною 24,45 м. та не
перешкоджати у відновленні огорожі на
межі земельних ділянок для організації
проїзду шириною 3,00 м, довжиною 24,45м від
вулиці Агрономічної до житлового
будинку АДРЕСА_1, а також стягнути
судові витрати у розмірі 3367 грн..

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував
тим, що 14 січня 1989 року він отримав
право власності на житловий будинок
загальною внутрішньою площею 59,7 кв.м з
господарчими спорудами та будівлями за
адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці
площею 661 кв.м, яка знаходиться в його
користуванні і має межу з дорогою
загального користування по
вул.Агрономічна. Довжина вказаної межі
і відповідна її ширина проїзду від
вул.Агрономічної до житлового будинку
належного позивачу дорівнює 3м. До
виникнення спору спільну межу було
визначено забором. Відповідачка
самочинно змінила межу, знесла забор та
влаштувала інший на кам'яному
фундаменті та на його земельній
ділянці, чим зменшила загальну площу
земельної ділянки до 1,17 м. Цими діями
відповідач перешкоджає позивачу
вільно використовувати належну йому
земельну ділянку, створює неможливість
вільного проїзду автомобіля позивача,
а також вільного проїзду пожежних
машин до житлового будинку позивача в
разі виникнення пожежі.

Відповідачка ОСОБА_3 звернулася до
позивача з зустрічним позовом та після
остаточного уточнення вимог від 5
лютого 2014 року просила визнати межі
між земельними ділянками АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 такими, як вони склалися на цей
час, а саме для земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1 : - права межа ділянки
входу, яка граничить з ділянкою
АДРЕСА_2 -24,46 м; по фасаду ділянки
АДРЕСА_1, яка граничить з ділянкою
АДРЕСА_2 (задня частина ділянки
АДРЕСА_2) - 19,97 м, ширина проходу з
вул.Агрономічної - 1,04 м.

Зустрічні вимоги обґрунтовані тим, що
ділянки відокремлювалися старим
парканом, який було збудовано ще до
придбання їх ними, тому вже від часу
покосився. Її чоловік неодноразово
пропонував позивачу відновити його
або побудувати новий, однак ОСОБА_1 ніяк
не реагував. Знаючи характер позивача
та його бажання відсудити в неї
частину земельної ділянки, задля
попередження виникнення буд-яких
спорів, її чоловік у 2006 році сам
побудував новий паркан з шиферу на
їхній земельній ділянці, відступивши 0,5
м від старого паркану. Після цього
ОСОБА_1 розібрав старий паркан та
поширив за цей рахунок свою земельну
ділянку, тому вона вимушена звернутися
до суду про поновлення меж між
ділянками.

До участі в справі були залучені
третіми особами ОСОБА_5 товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інфоксводоканал», публічне
акціонерне товариство «ЕК
Одесаобленерго» та виконком Одеської
міської ради.

В судовому засіданні позивач та його
представник повністю підтримали
вимоги та просили їх задовольнити.
Стосовно клопотання відповідача про
застосування строку позовної давності
вони зазначали, що позивач зміг
зрозуміти про порушення свого права
лише після проведення технічного
звіту по топографо-геодезичним
вишукуванням земельної ділянки, тому
вважають, що строк позовної давності не
був пропущений.

Відповідач та її представник повністю
заперечували проти вимог позивача та
підтримали зустрічний позов вказуючи
на те, що у ОСОБА_1 технічні документи
не відповідають дійсним обставинам,
огородження завжди було на тому ж
місці, нікуди вона його зміщувала, що
також підтверджується технічною
документацією, наявністю
електростовба на вулиці біля входу та
проляганням трубопроводу позивача в
її городі.

Третя особа ОСОБА_5 в засіданні
повністю підтримав зустрічний позов та
заперечував проти позову ОСОБА_1 і
також підтвердив наявність огорожі на
старому місці і заперечував проти
втручання відповідачки до ділянки
позивача.

Треті особи ТОВ «Інфоксводоканал»,
публічне акціонерне товариство «ЕК
Одесаобленерго» та виконком Одеської
міської ради в засідання не з'явилися і
з заявами про відкладення розгляду
справи не зверталися.

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що на підставі свідоцтва
про право власності ОСОБА_1 є власником
будинку за адресою: АДРЕСА_1 в м.Одесі
(а.с.14 т.1).

Дане свідоцтво було видано на підставі
рішення виконкому Ленінської
районної ради народних депутатів №496 /20
від 16 грудня 1988 року, із змісту якого
видно, що в той день було затверджено
акт комісії і прийнято до експлуатації
домоволодіння з оформленням права
власності та залишено з оформленням
права власності на сарай літ. «Б», а
також закріплено земельну ділянку
площею 661 кв.м (а.с.13 т.1).

Основною технічною документацією для
прийняття в експлуатацію будов и
закріплення за домобудовою земельної
ділянки площею 661м2 стали матеріали
технічної інвентаризації ОМБТІ від 20
липня 1988 року.

У свою чергу відповідачка ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу від
29 серпня 1988 року стала власником
будинку АДРЕСА_2, який розташований на
земельній ділянці площею 558 кв.м
(а.с.22-23 т.2).

Відповідно до рішення виконкому
Одеської райради депутатів трудящих
№122 від 14 квітня 1961 року попередньому
власнику домоволодіння АДРЕСА_2 було
затверджено рішення загальних зборів
колгоспників колгоспу ім.Мічуріна №10
від 16 жовтня 1957 року в частині
виділення йому земельної ділянки під
індивідуальне житлове будівництво в
АДРЕСА_2 площею 0,06 га (а.с.159-160 т.2).

З копії схематичного плану
будівельного кварталу №1296, складеного
Одеським МБТІ 20.07.1955г., видно, що раніше
була цілісна земельна ділянка АДРЕСА_3,
а також земельна ділянка земельного
фонду колгоспу ім.Мічуріна, із площі
яких в наступному були організовані
земельні ділянки при домоволодінні
АДРЕСА_1 и АДРЕСА_2 по вул. Агрономічній
(а.с.119,242-243 т.2).

Згідно з схематичним планом, складеним
МБТІ 20 березня 1986 року прохід між
ділянками вказано шириною 3,0 м, а від 1
червня 2007 року вже прохід зазначено
шириною 1,10 м ( а.с.7 ,13 т. 2). Таким чином,
дані, щодо розміру земельної ділянки
та проходу розбіжні.

Крім того, із технічної документації та
схематичних планів видно, що розміри
меж ділянок змінювалися також, що
знайшло своє підтвердження і у
висновку судової будівельно-технічної
експертизи ОНДІСЕ №10488 від 30 грудня 2013
року.

Згідно з даним висновком було
встановлено, що фактична площа
ділянки АДРЕСА_1 на теперішній час
складає 576 кв.м, а ділянки АДРЕСА_2 - 527
кв.м. В ході співставлення матеріалів
технічної інвентаризації та в
результаті обстеження в натурі
земельних ділянок, а також з вказаними
даними в документах першовідводу та
правовстановчих документах на будови
експертом встановлено, що земельна
ділянка АДРЕСА_1 не відповідає
документам першовідводу і матеріалам
технічної інвентаризації і
характеризується недоїмкою площею 85
кв.м, при цьому частина недоїмки
утворена внаслідок зміщення частини
правого бокового кордону суміжного з
земельною ділянкою при будинку АДРЕСА_2
в бік ділянки АДРЕСА_1, що призвело до
звуження проходу на вул.Агрономічну з
3,0 м до 1,04 м. Також було встановлено і
недоїмку площею 31 кв.м по ділянці при
будинку АДРЕСА_2, однак наявна в
матеріалах справи технічна
документація, яка б могла
охарактеризувати розміри і
конфігурацію зовнішніх меж ділянки за
станом першовідводу, а також посилання
на них в рішенні про виділ земельної
ділянки площею 0,06 га під будівництво
першому користувачу ОСОБА_7 виключають
можливість поновлення кордонів
відповідно з документами першовідводу.
Крім того, недоїмка площі земельних
ділянок також викликана зменшенням
довжин фасадної, правої, лівої і задніх
зовнішніх меж, суміжних з ділянками
користувачів, які не приймають участі у
розгляді справи, що виключає
можливість повномасштабного
поновлення меж.

У зв'язку з зазначеним, експертом було
запропоновано лише один варіант для
часткового поновлення суміжних
кордонів земельних ділянок, згідно
якого ширина проходу на земельній
ділянці при будинку АДРЕСА_1
приводиться у відповідності з
документами першовідводу.
Передбачається перенесення частини
правого бокового кордону земельної
ділянки при будинку АДРЕСА_1 довжиною
24,66м на 1,96м в місці примикання
фасадного кордону і на 1,55м в поворотній
крапці в місці примикання другого
відрізку, в сторону ділянки при
домоволодінні АДРЕСА_2 з приведенням
її до ширини 3,0м. В разі відновлення
частини суміжного кордону по
запропонованому варіанту площі
ділянок будуть наступні: земельна
ділянка при домоволодінні АДРЕСА_1 - 617
кв.м, а при АДРЕСА_2 - 485 кв.м. Вказаний
варіант відображений в додатку №2 до
експертизи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.92 та п.а ч.1 ст.95
ЗК України право постійного
користування земельною ділянкою - це
право володіння і користування
земельною ділянкою, яка перебуває у
державній або комунальній власності,
без встановлення строку, а
землекористувачі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
мають право самостійно господарювати
на землі, споруджувати жилі будинки.

В силу ст.120 ЗК України (в редакції до 31
грудня 2001 року), на підставі
цивільно-правових угод, при переході
права власності на будинок, або його
частину за договором довічного
утримання до набувача переходило право
на земельну ділянку, де вони
розташовані, на умовах, на яких ця
ділянка належала відчужувачу, без
зміни цільового призначення, у
розмірах встановлених договором
(постанова Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004
року).

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимоги ОСОБА_1 щодо поновлення меж
ділянки та ширини проходу знайшли своє
підтвердження, тому підлягають
задоволенню, а враховуючи те, що
відповідач ОСОБА_3 заперечує проти
таких вимог необхідно її зобов'язати
знести за власний рахунок металеву
огорожу на кам'яному фундаменті
довжиною 24,45 м. та не перешкоджати
позивачу у відновленні огорожі на
межі земельних ділянок для організації
проїзду шириною 3,00 м, довжиною 24,45м від
вулиці Агрономічної до житлового
будинку АДРЕСА_1.

Відповідачкою було заявлено вимогу про
визнання меж станом на теперішній час,
виходячи із встановлених експертом
ОНДІСЕ розмірів, однак враховуючи
висновок тієї ж судової експертизи,
вказані ОСОБА_3 розміри не можуть бути
визнані, оскільки встановлено, що
ширина проходу була звужена за рахунок
зміщення частини правого бокового
кордону суміжного з земельною ділянкою
при будинку АДРЕСА_2 в бік ділянки
АДРЕСА_1, тому розміри межі, які
впливають на ширину проходу не можуть
залишатися в теперішньому вигляді, так
як будуть порушувати права
користувача ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до вимог ст.ст. 71,75,76,80 ЦК
УРСР загальний строк для захисту
права за позовом особи, право якої
порушено (позовна давність),
встановлюється в три роки. Позовна
давність застосовується незалежно
від заяви сторін. Перебіг строку
позовної давності починається з дня
виникнення права на позов. Закінчення
строку позовної давності до
пред'явлення позову є підставою для
відмови в позові. Якщо суд визнає
поважною причину пропуску строку
позовної давності, порушене право
підлягає захистові.

Аналогічні положення закріплені в
ст.ст. 257,261, ч.5 ст.267 ЦК України.

27 липня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з даним позовом враховуючи
предмет заявлених вимог, суд приходить
до висновку, що позивач не пропустив
строк позовної давності, оскільки про
порушення свого права він дізнався
після проведення дослідження розмірів
та меж ділянки, тобто 7 червня 2007 року,
коли позивач отримав технічний звіт
по топографо-геодезичним вишукуванням
земельної ділянки, виготовленого ПП
«ОСОБА_8.».

Однак вимога позивача про стягнення
судових витрат у розмірі 3367 грн. є
необґрунтованою, оскільки законними є
вимоги, виходячи із норм ст.ст.79,88 ЦПК
України лише про стягнення вартості
експертного дослідження - 2926,56 грн.,
судовий збір - 34 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи - 30 грн.

Стосовно стягнення витрат пов'язаних з
явкою до суду, то нормами ст.85 ЦПК
України чітко визначено що це є
витрати, пов'язані з переїздом до
іншого населеного пункту сторін та їх
представників, а також наймання житла,
однак позивач не здійснював таких
витрат оскільки він проживає в м.Одесі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Поновити межі земельних ділянок,
які знаходяться в користуванні ОСОБА_1
по АДРЕСА_1, та в користуванні ОСОБА_3 по
АДРЕСА_2 шляхом переносу частини
правого бокового кордону земельної
ділянки при домоволодінні АДРЕСА_1
довжиною 24,66 м на 1,96 м в місці
примикання фасадного кордону і на 1,55м
в поворотній крапкі в місці примикання
другого відрізку, в сторону ділянки при
домоволодінні АДРЕСА_2 з приведенням її
до ширини 3,0 м. відповідно до висновку
судової будівельно-технічної
експертизи ОНДІСЕ №10488 від 30 грудня 2013
року.

Зобов'язати ОСОБА_3 знести за
власний рахунок металеву огорожу на
кам'яному фундаменті довжиною 24,45 м. та
не перешкоджати ОСОБА_1 у відновленні
огорожі на межі земельних ділянок для
організації проїзду шириною 3,00 м,
довжиною 24,45м від вулиці Агрономічної
до житлового будинку АДРЕСА_1
належного ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2990,56
грн..

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні
зустрічного позову до ОСОБА_1, треті
особи ОСОБА_5 товариство з обмеженою
відповідальністю «Інфоксводоканал»,
публічне акціонерне товариство «ЕК
Одесаобленерго» та виконком Одеської
міської ради, про визнання меж
земельної ділянки.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Суворовський районний суд м. Одеси
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: