Справа №173/392/14-ц
Провадження №2/173/479/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 р. Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
областіВ складі: головуючої - судді
Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Верхньодніпровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Верхньодніпровської міської ради та
Зарічанської сільської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач ОСОБА_1 з
позовом до Верхньодніпровської
міської ради та Заріченської
сільської ради Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області про
визнання права власності в порядку
спадкування посилаючись на наступне:
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2,
останнє місце проживання якого було:
АДРЕСА_1.

На день смерті у власності її
чоловіка було нерухоме майно: гараж
НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 та садовий будинок
за адресою: АДРЕСА_3. Вартість садового
будинку становить на сьогоднішній
день 15000 грн.

Гараж НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 належав
померлому на підставі свідоцтва про
право власності на гараж від 05.02.1999
року, однак вказане свідоцтво в БТІ не
зареєстроване і на сьогоднішній день
оригінал свідоцтва не зберігся, а
залишилася лише його копія. Вартість
гаража складає 10000 грн.

На садовий будинок 27.12.1991 року був
виготовлений технічний паспорт в БТІ
Верхньодніпровського району, згідно
даних якого садовий будинок має площу
26.5 кв.м. та розташований на земельній
ділянці площею 720 кв.м. Інших документів
на будинок в неї немає.

Після смерті чоловіка вона подала
до Верхньодніпровської нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини
та вже прийняла у спадщину частину
житлового будинку по АДРЕСА_1 та
автомобіль ВАЗ-2101.

25.09.2013 року вона звернулась до
нотаріальної контори
Верхньодніпровського району з заявою
про видачу свідоцтва про право на
спадщину після смерті ОСОБА_2, на гараж
та садовий будинок, та в той же день
отримала від нотаріуса постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії в
зв»язку з тим, що надані документи не
дають змоги встановити факт належності
вказаного майна померлому, що й стало
підставою звернення до суду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному об»ємі, давши пояснення
фактично установлені матеріалами
справи.

Відповідач, представник виконавчого
комітету Верхньодніпровської
міської рада в судове засідання не
з»явився, подавши заяву про слухання
справи у його відсутність
представника, проти задоволення
позовних вимог не заперечує.

Третя особа, що не заявляє
самостійних вимог - представник
Зарічанської сільської ради в
судовому засіданні позовні вимоги
визнала та не заперечує проти їх
задоволення

Вислухавши осіб, що приймали участь
у розгляді справи, дослідивши
матеріали справи суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступними підставами

Судом встановлено, щоІНФОРМАЦІЯ_2
помер чоловік позивачки ОСОБА_2,
останнє місце проживання якого було:
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть.

На день смерті померлого ОСОБА_2,
залишилось спадкове майно, яке
складається в тому числі з гаражу
НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 та садового будинку
за адресою: АДРЕСА_3,

Після смерті чоловіка позивачка
подала до Верхньодніпровської
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини та вже прийняла у
спадщину частину житлового будинку по
АДРЕСА_1 та автомобіль ВАЗ-2101.

25.09.2013 року вона звернулась до
нотаріальної контори
Верхньодніпровського району з заявою
про видачу свідоцтва про право на
спадщину після смерті ОСОБА_2, на гараж
та садовий будинок, та в той же день
отримала від нотаріуса постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії в
зв»язку з тим, що надані документи не
дають змоги встановити факт належності
вказаного майна померлому

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на різних
підставах, що не заборонені законом,
зокрема з правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України
право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред»явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Судом встановлено, що померлий
ОСОБА_2, отримав всі необхідні дозволи
на будівництво гаражу та закінчив його
будівництво. На гараж НОМЕР_1,
розташований в АДРЕСА_2 було видано
навіть свідоцтво про право власності
від 05.02.1999 року. Проте як зазначає
представник позивача оригінал даного
свідоцтва не зберігся. А з наданої суду
копії свідоцтва про право власності на
гараж вбачається, що воно не
зареєстроване органом, який здійснює
відповідну реєстрацію.

Підстави припинення права власності
передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140
ЗК України, але ці норми не містять
таку правову підставу припинення
права власності, як втрата
правовстановлюючого документу,
зокрема свідоцтва про право
власності на будівлю. Крім того судом
встановлено, що будівництво гаражу
здійснене померлим ОСОБА_3. на підставі
всіх необхідних дозволів. Тому суд
вважає за можливе визнати за
позивачкою право власності на гараж
НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_2

Також суд вважає, що за позивачкою
потрібно визнати і право власності на
садовий будинок площею 26.5 кв.м.,
розташований в садовому товаристві
«Урожай» на земельній ділянці площею
720 кв.м. в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_2,.
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про
регулювання містобудівної діяльності»
- замовник зобов»язаний протягом семи
календарних днів з дня введення в
експлуатацію закінченого будівництвом
об»єкта письмово проінформувати про це
місцевий орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування за
місцем знаходження об»єкта
будівництва.

Механізм прийняття в експлуатацію
таких об»єктів і проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та їх інженерних мереж
визначено наказом Мінрегіону від
24.06.2011 року № 91 «Про затвердження
Порядку прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків 1 та П категорії складності,
які збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж».

Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного
Порядку - документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, прибудов до них вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складаний за
результатами технічної
інвентаризації.

Виходячи з вищевикладеного судом
встановлено, що садовий будинок
покійним чоловіком позивачки
збудований в 1991 році, тобто до 05.08.1992
року, відповідно введення його в
експлуатацію не потребується, так як
на будинок складений технічний
паспорт за результатами технічної
інвентаризації.

Тому встановлено, що за життя у
покійного ОСОБА_2, виникло право
власності на зазначений садовий
будинок, який був оформлений у
встановленому на той час порядку.

Відповідно до ст. ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов»язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Даючи оцінку наведеним вище
доказам, судом встановлено, що чоловік
позиваки був за життя був власником
гаражу НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 та садового
будинку площею 26.5 кв.м., розташованого
в садовому товаристві «Урожай» на
земельній ділянці площею 720 кв.м.. Дане
право не припинилось в зв»язку з його
смертю.

Позивачка є дружино померлого
ОСОБА_2 і відповідно спадкоємцем
першої черги. Інших спадкоємців судом
не встановлено.

За таких обставин суд вважає за
можливе визнати за позивачкою ОСОБА_4
право власності на гараж НОМЕР_1 по
АДРЕСА_2 та на садовий будинок площею
26.5 кв.м., розташований в садовому
товаристві «Урожай» на земельній
ділянці площею 720 кв.м. в порядку
спадкування за законом після померлого
18.10.2001 року чоловіка ОСОБА_2

Так як належне неоформлення права
власності на зазначені в рішенні суду
об»єкти нерухомості виникло не з вини
відповідачів: Верхньодніпровської
міської ради та Зарічанської сільської
ради, суд вважає, що понесені
позивачкою судові витрати по сплаті
судового збору повинні бути покладені
на позивача ОСОБА_5.

Керуючись ст. 10,60,212, 213, 214, 215 ЦПК
України суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1
право власності на гараж НОМЕР_1 по
АДРЕСА_2 в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_2

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1
право власності на садовий будинок
площею 26.5 кв.м., розташований в
садовому товаристві «Урожай» на
земельній ділянці площею 720 кв.м. в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене до
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
його проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги через
Верхньодніпровський районний суд.
Особи, які брали участь у судовому
засіданні, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання цього
рішення.

Суддя
Петрюк Т.М.