УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області у складі:
головуючого судді Моцного О.С., при
секретарі Дуровій Н.Г., за участі
представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1, що діє в
інтересах ОСОБА_2, про перегляд
заочного рішення Селидівського
міського суду від 11.07.2013 року у
цивільній справі № 242/2454/13-ц, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Селидівського
міського суду від 11 липня 2013 року,
ухваленому у справі за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
позовні вимоги задоволено повністю та
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість по
кредитному договору у розмірі 79 447
(сімдесят дев'ять тисяч чотириста сорок
сім) грн. 49 коп. та повернення судового
збору у розмірі 794 (сімсот дев'яносто
чотири) грн. 49 коп.

Представник відповідача ОСОБА_1, що діє
на підставі довіреності, звернулася до
суду із заявою про перегляд заочного
рішення, посилаючись на те, що про
розгляд справи 11.07.2013 року ОСОБА_2
повідомлений належним чином не був і
тому не міг взяти участь у змагальному
процесі та довести безпідставність
позову.

Заявник ОСОБА_2 в судовому засіданні
пояснив, що повістки отримувала його
дружина, з якою він не розлучений, але
не мешкає разом та вона йому нічого про
судові засідання не говорила. Просить
скасувати заочне рішення.

Представник позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
слухання справи у її відсутності,
просить залишити заяву без
задоволення.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, вивчивши матеріали
справа, суд вважає, що заяву про
перегляд заочного рішення необхідно
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що
відповідачу ОСОБА_2 під час розгляду
цивільної справи надсилалися судові
повістки та згідно поштових
повідомлень (а.с. 28, 30) були отримані
дружиною відповідача ОСОБА_2, тобто
судом було виконане положення ч. 3 ст. 76
ЦПК України та повістку вручено
повнолітньому члену сім'ї відповідача.

Згідно ст. 77 ЦПК України сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про зміну
свого місця проживання (перебування,
знаходження) або місцезнаходження під
час провадження справи. У разі
відсутності заяви про зміну місця
проживання або місцезнаходження
судова повістка надсилається на
останню відому судові адресу і
вважається доставленою, навіть якщо
особа за цією адресою більше не
проживає або не знаходиться.

Таким чином, відповідач про час, місце
та дату слухання справи був
повідомлений належним чином.

Згідно ст. 232 ЦПК України, заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилався, мають істотне значення для
правильного вирішення справи.

Посилання відповідача на те, що він не
знав про дату та час судового засідання
не заслуговують на увагу, оскільки такі
доводи спростовані матеріалами справи.

Крім цього, відповідач мав можливість
реалізувати свої процесуальні права і
доводити свою невинуватість як при
попередньому судовому засіданні, так і
в стадії судового розгляду справи.

Небажання відповідача надавати докази
в обґрунтування своїх заперечень проти
позову, зокрема з причини ухилення від
участі в судових засіданнях, давало
суду право при заочному розгляді
справи обмежитися доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Крім того, відповідач і при розгляді
заяви про перегляд заочного рішення не
надав доказів, які б мали істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Також згідно поштового повідомлення
(а.с. 35) дружина відповідача 30.07.2013 року
особисто отримала копію судового
рішення від 11.07.2013 року, а відповідач
ОСОБА_2 через свого представника
звертається до суду з заявою про
перегляд судового рішення 26.03.2014 року,
тобто через 7 з половиною місяців з дня
отримання копії заочного рішення, при
цьому поновити строк відповідач не
просить.

Крім цього, відповідач ОСОБА_2 не надав
суду належних та допустимих доказів
щодо окремого проживання від дружини, а
так само щодо відсутності спілкування
його з дружиною.

Відповідно до ст. 231 ЦПК України, у
результаті розгляду заяви про перегляд
заочного рішення суд може своєю
ухвалою: залишити заяву без
задоволення; скасувати заочне рішення
і призначити справу до розгляду в
загальному порядку.

Таким чином, суд вважає, що підстави для
скасування заочного рішення відсутні,
а тому заява про перегляд заочного
рішення підлягає залишенню без
задоволення.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2,
про перегляд заочного рішення
Селидівського міського суду від 11.07.2013
року у цивільній справі № 242/2454/13-ц у
справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором - залишити без
задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Донецької області
через Селидівський міський суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня постановлення ухвали
про залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення у
відповідності до ч. 4 ст. 231 ЦПК України.

Суддя