Справа № 434/1237/13-ц
Провадження № 2/434/1178/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/Мотивована частина/

04 квітня 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська

у складі головуючого судді
Морозової С.М.

при секретарі
Іванової І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль» про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И В

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 30000,00 грн., посилаючись на
наступні обставини.

23.05.2011 року позивач передав відповідачу
суму авансу 30000,00 грн. на виконання
договору про намір купити автомобіль
марки «CHEVROLET AVEO», державний номер
НОМЕР_1, з умовою, що після погашення
позивачем кредиту у повному обсязі
відповідач переоформить даний
автомобіль на позивача, про що була
оформлена розписка.

В подальшому договір купівлі-продажу
укладено не було, у зв'язку із втратою
інтересу позивача до предмету договору
та зі зміною матеріального становища.

Виходячи з того, що договір
купівлі-продажу автомобіля не було
укладено, передана сума авансу
позивачу відповідачем до цього часу не
повернута, позивач просить суд
стягнути її з відповідача, як
безпідставно набуту суму.

Відповідач позов не визнав, суду
пояснив, що дійсно 23.05.2011 року між
сторонами була досягнута домовленість,
відповідно до якої відповідач отримав
30000 грн. за купівлю-продаж автомобіля
марки «CHEVROLET AVEO», державний номер
НОМЕР_1, з умовою, що після погашення
позивачем кредиту у повному обсязі
відповідач переоформить даний
автомобіль на ОСОБА_1 і автомобіль
переданий був ОСОБА_1 у власність.
Однак, позивач, свої зобов'язання по
погашенню кредиту не виконував і тому
представники ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернули стягнення на
автомобіль позивача і відібрали.
Відповідач змушений був терміново
знайти кошти та погасити існуючу
заборгованість перед банком, яку не
погасив позивач. Оскільки згідно ст. 571
ЦК України при порушенні зобов'язання
забезпеченого завдатком з вини
боржника /позивача/, завдаток
залишається у кредитора, тому вимоги
позивача про стягнення з відповідача
30000 грн. завдатку є необґрунтованими та
не підлягаючими задоволенню. До того ж
ОСОБА_2 сплатив перед банком у повному
обсязі заборгованість по кредиту у
розмірі 62370,00 грн. та у зв'язку із
невиконанням ОСОБА_1 зобов'язань по
погашенню кредиту, ОСОБА_2 були
нараховані штрафні санкції у розмірі
35791,77 грн., отже сума завдатку, яка
сплачена позивачем по справі
відповідачу у розмірі 30000,00 грн. є по
суті відшкодування витрат, які прийняв
ОСОБА_2 з вини ОСОБА_1

Представник третьої особи в суд не
з'явився, про день слухання
повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ЦПК України, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 23.05.2011 року
позивач передав відповідачу грошові
кошти у розмірі 30 000 грн. на виконання
договору про намір купити автомобіль
марки «CHEVROLET AVEO», державний номер
НОМЕР_1, з умовою, що після погашення
позивачем кредиту у повному обсязі
відповідач переоформить даний
автомобіль на позивача, про що була
оформлена розписка.

З вищезазначеної розписки вбачається,
що відповідач отримав гроші за
автомобіль Авео за умови, що після
погашення кредиту позивачем у повному
обсязі відповідач переоформить даний
автомобіль на ОСОБА_1

До теперішнього часу договір
купівлі-продажу автомобіля марки
«CHEVROLET AVEO», державний номер НОМЕР_1 між
сторонами не укладений.

Листом дирекції АО «Райффайзен Банк
Аваль» від 30.09.2011 року начальник УДАІ
УМВС України в Луганській області
повідомлений, що заборгованість за
кредитним договором від 20.08.2007 року, в
забезпечення якого ОСОБА_2 передав в
заставу банку належний йому автомобіль
марки «CHEVROLET AVEO», державний номер
НОМЕР_1 погашена повністю.

08.01.2013р. на адресу відповідача було
направлено заяву про повернення
грошових коштів у сумі 30000 грн.,
оскільки позивач не заінтересований в
укладенні договору купівлі-продажу
автомобіля у зв'язку із зміною
матеріального стану.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що в 2011 році
він був присутній при укладенні
розписки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ОСОБА_2
написав розписку, що він отримав від
ОСОБА_1 30000,00 грн. за машину. Розписка
була написана добровільно у
присутності двох свідків. ОСОБА_1
обіцяв погасити залишок кредиту.
ОСОБА_2 казав, що машина не знаходиться
під заставою, під арештом. В його
присутності була передана машина та
ключі від машини.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно умов договору та
вимогам чинного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог -
згідно звичаям ділового обігу або
іншим вимогам, які звично ставляться.

Ст.635 ЦК України передбачає, що
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
/у певний термін/ укласти договір в
майбутньому /основний договір/ на
умовах, встановлених попереднім
договором.

Законом може бути встановлено
обмеження щодо строку /терміну/, в який
має бути укладений основний договір на
підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не
встановлені попереднім договором,
погоджуються у порядку встановленому
сторонами у попередньому договорі,
якщо такий порядок не встановлений
актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного
договору, а якщо форма основного
договору не встановлена-у письмовій
формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється
від укладення договору, передбаченого
попереднім договором, повинна
відшкодувати другій стороні збитки,
завдані простроченням, якщо інше не
встановлено попереднім договором або
актами цивільного законодавства.

Зобов'язання, встановлене попереднім
договором, припиняється, якщо основний
договір не укладений протягом строку /у
термін/, встановленого попереднім
договором, або якщо жодна із сторін не
направить другій стороні пропозицію
про його укладення.

Договір про наміри /протокол про наміри
тощо/, якщо в ньому немає волевиявлення
сторін щодо надання йому сили
попереднього договору, не вважається
попереднім договором.

Ст.570 ЦК України передбачає, що
завдатком є грошова сума або нерухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена у рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він одночасно
виступає і способом платежу і способом
забезпечення зобов'язання.

Ст.571 ЦК України передбачає, якщо
порушення зобов'язання сталося з вини
боржника, завдаток залишається у
кредитора.

Якщо порушення зобов'язання сталося з
вини кредитора, він зобов'язаний
повернути боржникові завдаток та
додатково сплатити суму у розмірі
завдатку або його вартості.

Правочин щодо завдатку повинен
індивідуалізувати забезпечуване
завдатком зобов'язання і містити
вказівку на суму завдатку.

В іншому випадку будуть відсутні
підстави для застосування договору про
завдаток до відповідного зобов'язання.

Ст.1212 ЦК України передбачає, що особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи без
достатньої правової підстави
/безпідставно набуте майно/,
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно набуте згодом відпала.

Правила ст.571 ЦК України про залишення
завдатку особі, яка його одержала або
стягнення з неї подвійної суми
завдатку застосовується в таких
випадках, коли між сторонами укладено
договір, проте він не виконується з
вини якоїсь із сторін.

У разі коли сторони лише домовилися
укласти договір, але відповідно його не
оформили, сплачені в рахунок виконання
платежі визнаються авансом і
повертаються в тому розмірі, в якому
вони надавалися.

Ст.11 ЦПК України передбачає, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд не приймає до уваги посилання
представника відповідача про те, що
ОСОБА_2 сплатив банку заборгованість за
кредитом у розмірі 62370,00 грн. та у
зв'язку з невиконанням ОСОБА_1
зобов'язань ОСОБА_2 були сплачені
штрафні санкції у розмірі 35791,77 грн. і
отже сума завдатку, яка була сплачена
позивачем по справі відповідачу у
розмірі 30000,00 грн. є по суті
відшкодування витрат, які прийняв
ОСОБА_2 у зв'язку з невиконанням
позивачем зобов'язань щодо погашення
кредиту, оскільки суд розглядає справи
тільки в межах заявлених вимог, а
доводи представника відповідача в цій
частині виходять за межі позовних
вимог.

До того ж зустрічний позов про
стягнення будь-якої суми з ОСОБА_1
ОСОБА_2 не заявлялося та не було
предметом розгляду в цьому
провадженні, факт виконання або
невиконання позивачем зобов'язань по
розписці судом не досліджувався, бо
виходив за межі позовних вимог, в самій
розписці від 23.05.2011 року було посилання
на те, що після погашення кредиту в
повному обсязі ОСОБА_2 зобов'язується
переоформити /продати/ автомобіль
ОСОБА_1, тобто відповідач брав на себе
зобов'язання переоформити /продати/
автомобіль, позивач же згідно розписки
ніяких зобов'язань на себе не брав, в
тому числі щодо погашення кредиту.

Оскільки попереднього договору та
договору купівлі-продажу автомобіля,
які б за своєю формою та змістом
відповідали вимогам ст.635 ЦК України,
між сторонами укладено не було,
розписка не містила в собі посилання на
те, що між сторонами було укладено саме
угоду завдатку, сплачені позивачем
30000,00 грн. не могли бути ним сплачені в
рахунок належних з нього за договором
платежів, оскільки договір не був
укладеним, тому сплачена сума є авансом
і повинна бути повернута в тому
розмірі, в якому передавалася, в зв'язку
з чим позов підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК
України необхідно стягнути з
відповідача.

На підставі ст.ст. 570, 571, 635, 1212 ЦК
України, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» про стягнення
заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму авансу у розмірі 30000,00 грн. та
судові витрати у розмірі 300,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів до
апеляційного суду Луганської області з
дня проголошення рішення шляхом подачи
скарги через Артемівський районний суд
м. Луганська.

Суддя: