У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 19 березня 2014 року у справі за
заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 18 березня 2011 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Лікфарм», ОСОБА_5 про
визнання частки квартири сумісною
власністю подружжя,

в с т а н о в и в :

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 18
березня 2011 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 26 липня 2011 року, позов
задоволено. Визнано Ѕ
частину квартири АДРЕСА_1 спільним
сумісним майном ОСОБА_4 та ОСОБА_2;
визнано недійсним п. 3 рішення
учасників ТОВ «Фірма «Алістер» від 09
квітня 1999 року про збільшення
статутного фонду шляхом внесення в
статутний фонд нежитлового приміщення,
розташованого по
АДРЕСА_1; визнано недійсним п.1
установчого договору ТОВ «Лікфарм» від
09 квітня 1999 року про передачу до його
статутного фонду нежитлового
приміщення, розташованого по АДРЕСА_1.

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із заявою про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 18 березня 2011
року. Заяву обґрунтувала тим, що суди
першої та апеляційної інстанції
мотивували свої рішення тим, що Ѕ
частина квартири АДРЕСА_1 є спільним
сумісним майном подружжя була нею
передана, як учасником ТОВ «Лікфарм»,
до статутного фонду товариства без
згоди та відома чоловіка - ОСОБА_4 У
грудні 2013 року нею була
знайдена заява її чоловіка ОСОБА_4 на
ім'я ТОВ «Лікфарм» від 09 квітня 1999 року
про те, що він не заперечував проти
передачі Ѕ частини вказаної квартири
до статутного фонду ТОВ «Лікфарм». Про
існування вказаної заяви раніше ОСОБА_2
не було відомо, заява була знайдена нею
випадково під час прибирання, в купі
документів та паперів. Вважає, що
наявність такої заяви є істотною
обставиною для вирішення справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 23
січня 2014 року заяву задоволено.
Скасовано рішення Жовтневого
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 18 березня 2011 року. Прийнято
у ОСОБА_4 відмову від позову,
провадження у справі закрито.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 19 березня 2014 року ухвалу
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 23
січня 2014 року скасовано та
постановлено нову про відмову у
задоволенні заяви про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від
18 березня 2011 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу
апеляційного суду та залишити в силі
ухвалу суду першої інстанції,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судом апеляційної інстанції норм
процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги, змісту
оскаржуваної ухвали апеляційного суду
не вбачається порушень норм
процесуального права.

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Жовтневого районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 18
березня 2011 року, апеляційний суд,
обґрунтовано виходив із того, що
наведені заявником обставини не є
підставами у розумінні ст. 361 ЦПК
України для перегляду у зв'язку з
нововиявленими обставинами указаного
судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3
у відкритті касаційного провадження у
справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення Жовтневого районного суду
м. Маріуполя Донецької
області від 18 березня 2011 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, товариства
з обмеженою відповідальністю
«Лікфарм», ОСОБА_5 про визнання частки
квартири сумісною власністю подружжя,
за касаційною скаргою на ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 19 березня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак