Справа № 750/1369/13-ц Провадження №
22-ц/795/433/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Литвиненко І. В. Доповідач - Бечко Є. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка
Є.М.,суддів:Хромець Н.С., Горобець
Т.В.,при секретарі:Рудик І.І.,за
участю:ОСОБА_5, його представника
ОСОБА_6, позивачки ОСОБА_7, її
представників ОСОБА_8, ОСОБА_9,
представника відповідача ОСОБА_10

розглянувши цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_5 та
Чернігівської міської ради на рішення
Деснянського районного суду
м.Чернігова від 24 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5,
Чернігівської міської ради про
визнання рішення та державного акту на
право власності на земельну ділянку
незаконними та за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянко,

треті особи - Чернігівська регіональна
філія ДП «Центр державного земельного
кадастру», управління державного
комітету по земельних ресурсах у
м.Чернігові, комунальне підприємство
«Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Чернігівської обласної ради,

в с т а н о в и в:

В лютому 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 та
Чернігівської міської ради в якому
просила визнати незаконним рішення
Чернігівської міської ради 24 сесії 6
скликання від 31 серпня 2012 року «Про
передачу земельних ділянок у власність
громадянам для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), ведення
садівництва та будівництва
індивідуального гаража», яким передано
безоплатно у власність ОСОБА_5
земельної ділянки площею 0,10 га за
адресою АДРЕСА_1, визнати незаконним
державний акт серії ЯМ №247773 на право
власності на дану земельну ділянку,
виданий на ім'я ОСОБА_5 та
зареєстрований 04 жовтня 2012 року в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за №01745
від 08 листопада 2012 року та скасувати
його державну реєстрацію, посилаючись
на те, що при винесенні даного рішення
та видачі свідоцтва не враховані дані
щодо її землекористування, в
результаті чого відбулась накладка
земельних ділянок та були порушені її
права.

В березні 2013 року ОСОБА_5 подав до суду
зустрічний позов, в якому просив
зобов'язати ОСОБА_7 не чинити перешкоди
для установлення огорожі і
користування земельною ділянкою
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№247773 виданого Чернігівською міською
радою 08 листопада 2012 року, посилаючись
на те, що відповідачка ОСОБА_7 після
смерті батьків самовільно почала
розширювати межі земельної ділянки,
спорудила тимчасову огорожу в
посередній близькості від його
будинку, чим позбавила його права
доступу та користування земельною
ділянкою і вільного в'їзду на земельну
ділянку.

Рішенням Деснянського районного суду
м.Чернігова від 24 грудня 2013 року позов
ОСОБА_7 до ОСОБА_5, Чернігівської
міської ради задоволено, визнано
незаконним п.1.23 рішення Чернігівської
міської ради 24 сесії 6 скликання від 31
серпня 2012 року «Про передачу земельних
ділянок у власність громадянам для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка), введення
садівництва та будівництва
індивідуального гаража», яким передано
безоплатно у власність ОСОБА_5,
земельної ділянки площею 0,1000 га за
адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка);
визнано недійсним державний акт серії
ЯМ № 247773 на право власності на земельну
ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться в
АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_5, та
зареєстрований 04 жовтня 2012 в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01745
від 08 листопада 2012 року та скасовано
його державну реєстрацію; стягнуто зі
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 судові
витрати в сумі 2072 грн.,70 коп.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про усунення перешкод
в користування земельною ділянкою
відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням
ОСОБА_5 та Чернігівська міська рада
звернулись до суду з апеляційними
скаргами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_7
і задовольнити його зустрічний позов,
посилаючись на те, що судом неправильно
досліджені і оцінені докази зібрані по
справі.

Доводи скарги ОСОБА_5 зводяться до того,
що при виділенні земельної ділянки
площею 0,25 га ОСОБА_11, яка є бабусею
позивачки-відповідачки, не було
визначено її межі, не було встановлено
межі і при отриманні спадщини батьками
ОСОБА_7, та й сама спадкоємець ОСОБА_7 не
оформила своє право користування
земельною ділянкою, як встановлено
законом при отриманні спадщини. Також
апелянт зауважує, що при виділенні йому
в користування даної земельної
ділянки, згідно довідки управління
земельних ресурсів, земельна ділянка
відносилась до земель запасу
Чернігівської міської ради. Крім того,
апелянт звертає увагу, що судом не було
прийнято до уваги вимоги ст.30 ЗК
України, що право користування
земельною ділянкою при переході цього
права на будівлю посвідчується
сільською радою, що також не було
зроблено позивачкою-відповідачкою.

В апеляційній скарзі Чернігівська
міська рада просить скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі у зв'язку з тим,
що судом неповно встановлено обставин
справи, не надано оцінки всім доказам,
порушено норми матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Зокрема, представник Чернігівської
міської ради зазначає, що судом не було
застосовано положення ст.118 ЗК України
де зазначено порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами. Також, вказує, що
позивачем не надано документів, що у
відповідності до ст.126 ЗК України,
посвідчують право на земельну ділянку
по АДРЕСА_2, тому посилання на те, що
відсутність погодження позивача у акті
погодження меж порушують права ОСОБА_7
та її інтереси є безпідставними, що
ОСОБА_5, в свою чергу, набув права
власності на земельну ділянку у
встановленому законом порядку. Апелянт
звертає увагу сущу, що ОСОБА_12,
спадкодавець позивачки-відповідачки,
отримавши згідно договору дарування
від своєї матері будинок по АДРЕСА_2 не
оформила право користування земельною
ділянкою, а отже право не перейшло до її
спадкоємців.

Крім того, апелянт зазначив, що в
матеріалах справи відсутній акт
винесення меж земельної ділянки ОСОБА_7
в натурі чи будь-який інший документ,
який би визначав місце знаходження і
конфігурацію даної земельної ділянки.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення учасників судового розгляду,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до наступного
висновку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7 та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції
виходив з того, що при виготовленні
земельної технічної документації була
допущена помилка - приватним
підприємством «Десна-Експерт-М» було
виготовлено земельно-технічну
документацію на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 без врахування того, що
земельна ділянка на межі від А до точки
Д перебуває у користуванні ОСОБА_7, а не
відноситься до земель запасу
Чернігівської міської ради.

Однак, з такими мотивами не
погоджується апеляційний суд,
виходячи з наступного.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що бабусі
позивачки-відповідачки ОСОБА_7 -
ОСОБА_11 надавалося право приватної
власності на земельну ділянку площею
0,25 га, згідно книги реєстрації права
приватної власності громадян на
земельні ділянки Новоселівської
сільської ради народних депутатів
Чернігівського району Чернігівської
області, що підтверджується копією
довідки Улянівської сільської ради від
31 березня 2004 року, а також копіями
земельної шнурової книги за 1979-1988 роки,
господарської книги № 7 Новоселівської
сільської ради за 1996-2000 роки,
земельнокадастрової книги колгоспу
ім.Калініна, с.Новоселівка,
Чернігівського району (а.с.174 том 1, 135-138
том 2).

Відповідно до копії довідки виданої
виконкомом Улянівської сільської ради
№1140 від 12 листопада 2009 року згідно
записів земельнокадастрової книги
колгоспу ім.Калініна, с.Новоселівка,
Чернігівського району Чернігівської
області (стор.62 №4) ОСОБА_11 дійсно
отримала земельну ділянку площею 0,25 га
(протокол №1 від 08.02.1986 року) призначену
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд в с.Півці - на даний час
м.Чернігів (а.с.175 т.1).

Згідно із дублікатом свідоцтва про
право особистої власності на житловий
будинок, ОСОБА_11 належав будинок
АДРЕСА_2 на праві власності (а.с.243 т.1).

ОСОБА_11 подарувала належний їй на праві
власності будинок АДРЕСА_2 ОСОБА_12, що
підтверджується договором дарування
від 05.11.1993 року.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЗК України (в
редакції на час укладання договору
дарування) при переході права
власності на будівлю і споруду разом з
цими об'єктами переходить у розмірах,
передбачених статтею 67 цього Кодексу, і
право власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення і, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження -
будівлі та споруди. У разі зміни
цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється в порядку
відведення.

Право власності або право користування
земельною ділянкою у перелічені
випадках посвідчується Радами
народних депутатів відповідно до вимог
статті 23 цього Кодексу (ч.4 ст.30 ЗК
України).

Згідно зі ст.23 ЗК України (в редакції на
час укладання договору дарування)
право власності або право постійного
користування землею посвідчується
державними актами, які видаються і
реєструються сільськими, селищними,
міськими, районними Радами народних
депутатів.

ОСОБА_12 право користування зазначеною
земельною ділянкою не оформила у
встановленому законом порядку.

Відповідно до законодавства спадщина -
це сукупності прав та обов'язків
спадкодавця, які переходять після його
смерті до спадкоємців.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_12 не
оформила право користування земельною
ділянкою, зазначене право не перейшло
до її спадкоємців.

ОСОБА_7 та ОСОБА_13 відповідно до
свідоцтва на право на спадщину за
законом від 30 січня 1996 року отримали у
спадок після смерті ОСОБА_12 в рівних
частках житловий будинок з надвірними
господарськими спорудами, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (а.с.6
т.1).

В подальшому, відповідно до копії
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 28 травня 2003 року ОСОБА_7
отримала у спадок після смерті ОСОБА_13
1/2 частину вищезазначеного житлового
будинку (а.с.7 т.1).

Право власності за ОСОБА_7
зареєстроване комунальним
підприємством «Чернігівське міжміське
бюро технічної інвентаризації» 13
травня 2008 року (а.с.8 том.1).

Відповідно до копії плану
домоволодіння АДРЕСА_2, зміни в який
вносились 12 лютого 2008 року межі
земельної ділянки ОСОБА_7 з боку вулиці
Юдашкіна мають протяжність 12,2 м та 15,25
м, зазначено, що площа земельної
ділянки складає 2390 кв.м. (а.с.9 т.1).

Згідно висновку земельно-технічної
експертизи № 23-13С від 10 жовтня 2013 року,
на який посилається суд перші
інстанції, експерт встановив фактичні
межі земельних ділянок та виявив
накладення земельних ділянок, експерт
проводив дослідження на підставі
Державного акту на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1 (серія ЯМ № 2477731
виданого на ім'я ОСОБА_5) та фактичного
користування позивачем земельною
ділянкою по АДРЕСА_2 При цьому експерт
зазначив, що правовстановлюючі
документи на земельну ділянку, якою
користується позивач відсутні.

Також в матеріалах справи відсутній
акт винесення меж земельної ділянки в
натурі, чи будь-який інший документ,
який би визначав місце знаходження і
конфігурацію земельної ділянки по
АДРЕСА_2

За даних обставин висновок експерта не
може слугувати обґрунтуванням факту,
що оскаржуваним рішенням
Чернігівської міської ради, яким
передана у власність ОСОБА_5 земельна
ділянка, порушено права позивача.

Відповідно до копії архівної довідки
Чернігівської районної державної
адміністрації Чернігівської області в
архівному фонді Новоселівської
сільської ради Чернігівського району
міститься протокол виконавчого
комітету №4, рішення №16 від 25 квітня 1998
року «Про приватизацію земельних
ділянок» в якому виконком сільської
ради вирішив передати у приватну
власність безоплатно земельну ділянку
розміром 0,20 га. ОСОБА_5 для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель (а.с.75 т.1).

Згідно із копією рішення Ульянівської
сільської ради Чернігівського району
Чернігівської області від 25 жовтня 1997
року ОСОБА_5 було передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,20
га., для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд, що знаходиться в с.Півці, по
вул.Школьна (а.с.40 т.1).

ОСОБА_5 звернувся із заявою до
Чернігівської міської ради про
передачу у власність земельної ділянки
площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1 (а.с.100
т.1).

У вересні 2011 року було розроблено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвічують право власності на земельну
ділянку площею 0,1000 га. ОСОБА_5. для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в
адміністративних межах Чернігівської
міської ради, при цьому в збірному
кадастровому плані на вказану земельну
ділянку вказано що земельна ділянка
від літери Д до літери А є землями
запасу (а.с.96-123 т.1).

Відповідно до копії листа ПП
«Десна-Експерт-М» стосовно звернення
ОСОБА_7 з претензією щодо межі
земельної ділянки визначеної на плані
літерами Д-А по АДРЕСА_1 переданої
ОСОБА_5 повідомлено управління
земельних ресурсів Чернігівської
міської ради, що план складений МБТІ
08.08.2000 року можливо не враховує раніше
прийнятих рішень про передачу
земельної ділянки у власність
гр.ОСОБА_5 Виконавцем робіт було
проінформовано замовника про порядок
погодження меж земельної ділянки,
проте він посилаючись на довідку
Деснянської районної у м.Чернігові
ради від 03.11.2011 року № 172 вирішив
самостійно узгоджувати матеріали
документації із землеустрою (а.с.130 т.2).

Згідно із витягом із рішення
Чернігівської міської ради від 31.08.2012
року «Про передачу земельних ділянок у
власність громадянам для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель споруд
(присадибна ділянка), ведення
садівництва та будівництва
індивідуального гаража» ОСОБА_5 було
передано у власність безоплатно
земельну ділянку площею 0,1000 га
кадастровий номер :02:054:5846 АДРЕСА_1
(а.с .157 том. 1).

В листопаді 2012 року ОСОБА_5 було видано
державний акт серії ЯМ №247773 на право
власності на земельну ділянку площею
0,1000 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, в якому зазначено,
що від точки А до точки Д знаходяться
землі Чернігівської міської ради (а.с.17
т.1). Також, відповідно до листа
Управління держземагенства у
Чернігівському районі Чернігівської
області відповідно до кадастрових карт
земельна ділянка в точках від А до
точки Д станом на 08 листопада 2012 року
відносилася до земель запасу (а.с.133, 143
т.2).

Згідно із актом перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від 25
грудня 2012 року державної інспекції
сільського господарства в
Чернігівській області встановлено, що
під час оформлення державного акту на
право власності на земельну ділянку
ОСОБА_5 не враховані дані
землекористування ОСОБА_7, відповідно
до генерального плану технічного
паспорта Чернігівського міжміського
бюро технічної інвентаризації на
житловий будинок АДРЕСА_2 у м.Чернігові,
в результаті чого відбулась накладка
частини земельної ділянки на земельну
ділянку, якою фактично користується
ОСОБА_7, на час приватизації земельної
ділянки ОСОБА_5 рішення про вилучення
земельною ділянки Чернігівською
міською радою не приймалося.

Проте, відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України,
право власності на землю (земельну
ділянку) набувається і здійснюється
відповідно до закону.

Згідно зі ст.116 ЗК України, громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян, відповідно до ч.3
ст.116 ЗК України, провадиться у разі:
приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;
одержання земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальне
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Відповідно до ст.121 ЗК України,
громадяни України мають право на
безоплатні передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і спору
(присадибна ділянка) в містах - не
більше 0,10 га.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
регулюється ст.118 ЗК України. Зокрема
передбачено, що рішення органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячній строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Постановляючи рішення про задоволення
позову по даній справі судом першої
інстанції не було застосовано
положення вищевказаної статті, які
підлягали застосуванню, що є
порушенням норм матеріального права
при прийнятті рішення.

Відповідно до Інструкції про порядок
складання, участі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 04 травня 1999 року №43, розробку
технічної документації зі складання
державного акта на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою здійснюють суб'єкти
господарювання, які отримали ліцензії
на провадження господарської
діяльності щодо проведення
землевпорядних робіт, або
територіальні органи земельних
ресурсів (п.1.15 Інструкції).

Технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
площею 0,1000 га гр.ОСОБА_5 по АДРЕСА_1
розроблено і складено ПП
«Десна-Експерт-М». Технічна
документація отримала позитивні
висновки (а.с.63-75 т.1).

Згідно з пунктом 1.16 зазначеної вище
Інструкції та ст. 56 ЗУ «Про
землеустрій» (у редакції на час
складання документації), технічна
документація зі складання державного
акту про право власності на земельну
ділянку або право постійного
користування земельною ділянкою
включає, зокрема, кадастровий план
ділянки, складений за результатами
зйомки. Статтею 198 ЗК України
передбачено, що кадастрова зйомка
включає в себе, зокрема, погодження меж
земельної ділянки з суміжними
власниками та землекористувачами.

Відповідно до копії свідоцтва про
право на спадщину за законом від 28
травня 2003 року ОСОБА_7 отримала у спадок
після смерті ОСОБА_13 1/2 частину
житлового дерев'яного будинку з
надвірними господарськими спорудами,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (а.с.7
т.1).

Відповідно до ст.125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Проте позивачем не надано документів,
що у відповідності до ст.126 ЗК України,
посвідчують право на земельну ділянку
по АДРЕСА_2, тому посилання на те, що
відсутність погодження позивача у акті
погодження меж порушують її права та
інтереси є безпідставними.

Керуючись вищезазначеними положеннями
нормативно-правових актів, на підставі
розробленої технічної документації
Чернігівською міською радою 31 серпня
2012 року було прийнято рішення «Про
передачу земельних ділянок у власність
громадянам для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), введення
садівництва та будівництва
індивідуального гаража», за яким
передано безоплатно у власність ОСОБА_5
земельну ділянку площею 0,1000 га за
адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до ст.144 Конституції
України, ст.73 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.

Таким чином, у встановленому законом
порядку і на законних підставах ОСОБА_5
набув права власності на земельну
ділянку, яка була, згідно ст.126 ЗК
України, посвідчено спірним державним
актом.

Постановляючи рішення про визнання
незаконним і скасування рішення
Чернігівської міської ради судом
першої інстанції не було враховано, що
чинним законодавством, а саме ст.21 ЦК
України чітко визначені підстави, за
яких рішення органу місцевого
самоврядування може бути визнано
незаконним та скасовано в судовому
порядку. Так, відповідно до ч.1 ст.21 ЦК
України, суд визнає незаконним і
скасовує правовий акт індивідуальної
дії, виданий органом державної влади,
органом влади Автономної Республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

Тобто, для визнання незаконним та
скасування рішення органу місцеві
самоврядування в судовому порядку
повинна мати місце саме сукупність
вищезазначених умов.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції при ухваленні
рішення неправильно застосовані норми
земельного та спадкового права.

Знайшли своє підтвердження й доводи
апеляційної скарги ОСОБА_5 стосовно
того, що ОСОБА_7 чинить йому перешкоди
для встановлення огорожі і
користування ділянкою, встановивши
тимчасову огорожу на земельній ділянці
ОСОБА_5, тому апеляційна скарга і позов
підлягають задоволенню і з цих підстав.

Виходячи з викладеного, на підставі
статей 307, 309 ЦПК України апеляційний
суд вбачає підстави для задоволення
апеляційної скарги та ухвалення нового
рішення в справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.1,4, 313, 316, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та
Чернігівської міської ради
задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду
м.Чернігова від 24 грудня 2013 року
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5,
Чернігівської міської ради про
визнання рішення та державного акту на
право власності на земельну ділянку
незаконними відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_7 не чинити ОСОБА_5
перешкоди для встановлення огорожі і
користування земельною ділянкою,
розташованою за адресою АДРЕСА_1 згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯМ №247773
виданого Чернігівською міською радою 08
листопада 2012 року.

Усунути перешкоду шляхом знесення
тимчасової огорожі, встановленої
ОСОБА_7 на земельній ділянці ОСОБА_5.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: