Номер провадження: 22-ц/785/1822/14
Номер справи місцевого суду: 2-284/11
Головуючий у першій інстанції Кравчук
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі головуючого
Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Калараш
А.А.

з участю секретаря Волчанського
О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа
Приморська районна адміністрація
Одеської міської ради про стягнення
майнової та моральної шкоди,
зобов'язання відновити самовільно
демонтовані міжкімнатні перегородки,
та за позовом Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради до
ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_2. ОСОБА_3 про
зобов'язання відновити самовільно
демонтовані перегородки за
апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3
на рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 03 липня 2013 року, -

встановила:

06.05.2005 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду з вищезазначеним
позовом до ОСОБА_4 про відшкодування
майнових та моральних збитків, та про
зобов'язання відновити самовільно
демонтовані перегородки, 27.02.2012 року,
уточнивши позовні вимоги /а.с.419-423 т.2/,
посилаються на те, що на підставі
свідоцтва про право власності їм
належить двокімнатна квартира АДРЕСА_2
загальною жилою площею 48,9 м2.

На першому поверсі власник цієї
квартири ОСОБА_4 без будь - яких
документів і проектної документації,
без погоджувальних дозволів, оскільки
будинок є архітектурним пам'ятником,
почав самовільно проводити її
реконструкцію, перебудовуючи під офіс.

Не дивлячись на заборону, встановлену
ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 26.05.2005 року, ОСОБА_4 продовжує
будівельні роботи, демонтував
міжкімнатні перегородки, витягнув з
капітальної стіни замкове каміння, яке
забезпечувало жорсткість елементів
будинку.

Відповідно до висновків експертизи від
28.02.2011р., в результаті протиправних дій
ОСОБА_4, пов'язаних з незаконною
реконструкцією квартири, їх квартира
АДРЕСА_2 зазнала значної руйнації і за
висновками експертизи сума
поновлюваного ремонту становить 14 021
грн., але, як вони вважають, з часу
проведення експертизи пройшов
тривалий час і ціни на будівельні
матеріали змінились, тому майнова
шкода збільшилась на суму 25 812,29 гривень
та просять також стягнути на
відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_2 15 000 гривень, ОСОБА_3 - 10 000
гривень.

Приморська районна адміністрація
Одеської міської ради також звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
зобов'язання відновити самовільно
демонтовані перегородки в квартирі
АДРЕСА_1, про зобов'язання скласти
проектну документацію, необхідну для
приведення цієї квартири,
реконструйовану під офіс з
улаштуванням входу зі сторони
Італійського бульвару, у первинний
стан шляхом відновлення самочинно, без
дозвільних документів, зруйнованих
несучих міжкімнатних перегородок.

Представник Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
просить суд зобов'язати ОСОБА_4
відновити самовільно демонтовані
міжкімнатні перегородки та виготовити
для цих цілей відповідну проектну
документацію для поновлення
демонтованих перегородок.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 03 липня 2013 року позов
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та позов
Приморської районної адміністрації
задоволено частково та зобов'язано
ОСОБА_4 відновити самовільно
демонтовані перегородки в квартирі
АДРЕСА_1. В задоволенні решти частини
позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вважаючи зазначене
рішення таким, що постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, надали
апеляційні скарги про його скасування
та ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на них,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та доводів
апеляційної скарги, колегія судців
вважає за необхідне її задовольнити
частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим, законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом, обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині
стягнення коштів на відшкодування
майнової та моральної шкоди, суд першої
інстанції посилався на недоведеність
вимог в цій частині.

Колегія суддів не погоджується з таким
судженням суду першої інстанції та
вважає його помилковим з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі свідоцтва про право власності
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить двокімнатна
квартира АДРЕСА_2 загальною жилою
площею 48,9 м2.

Власником квартири АДРЕСА_1 цього ж
будинку /перший поверх/ являється
ОСОБА_4

Розпорядженням Приморської
районної адміністрації №1627 від 16.06.2005
року "Про надання дозволу на
реконструкцію вищезазначеної квартири
під офіс з улаштуванням входу зі
сторони Італійського бульвару згідно з
проектом, розробленим ПП "Будпроект".

Однак, при одержанні дозволу і збору
вихідних даних для проектування,
відповідачем ОСОБА_4 не одержано згоди
на дану реконструкцію мешканців
квартири під АДРЕСА_2 чим порушені їх
права.

Враховуючи скаргу ОСОБА_3 - власника
квартири АДРЕСА_2 відносно
реконструкції квартири АДРЕСА_1
вказаного будинку, та ухвалу
Приморського районного суду м. Одеси
від 26.05.2005 року, розпорядженням
Приморської райадміністрації № 261 від
14.02.2006 року скасувано розпорядження
Приморської райадміністрації від
16.06.2005 року за №1627, згідно якого дозвіл
на виконання будівельних робіт,
отриманий гр. ОСОБА_4 є таким, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства та визнаний недійсним.

У відповідності зі ст. 73 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
акти органів місцевого самоврядування
є обов'язковими до виконання усіма
підприємствами, установами,
організаціями і громадянами, які
постійно або тимчасово проживають на
відповідній території.

Між тим, всупереч вимогам
розпорядження, будівельні роботи у
квартирі АДРЕСА_1 не припинені, більш
того, власник даної квартири ОСОБА_4
ніяких заходів щодо приведення
квартири у попередній стан згідно з
проектом забудови та технічної
документації, зареєстрованої в КП
"ОМБТІ та РОН" не застосував.

Своїми діями відповідач порушив також
вимоги статті 29 Закону України „Про
планування і забудову територій",
згідно з якими, особа, яка має бажання
провести реконструкцію, повинна
отримати в інспекції архітектурно-
будівельного контролю дозвіл на
проведення робіт по реконструкції
приміщення.

Здійснення робіт без відповідного
дозволу на їх виконання вважається
самовільним і тягне за собою
відповідальність відповідно до
діючого законодавства.

Згідно ст.145 Конституції України, права
місцевого самоврядування захищаються
в судовому порядку.

Як вбачається з висновку № 12705/832 від
28.02.2011 року судової
будівельно-технічної експертизи,
вартість робіт по відновленню
оздоблювальних покриттів квартири
АДРЕСА_2, належної ОСОБА_2 та ОСОБА_3, без
урахування заміни конструктивних
елементів складає 14 021 грн. Вартість
матеріалів із зазначенням фізичних
обсягів за переліком згідно виконаних
ремонтно-відновлювальних робіт
вказана у відомості ресурсів і
становить 1 959 грн. Тобто, на загальну
суму 15 980 грн./т.2 а.с.351-368/.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, заподіяна
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю фізичної або юридичної
особи, а також шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, що її завдала.

За загальним правилом та з
огляду на положення статті 1192 ЦК
України розмір збитків визначається
відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі.

Суд першої інстанції на зазначене
увагу не звернув, що потягло за собою
прийняття судом помилкового рішення.

Таким чином, з огляду на наведене
вбачається, що неправомірними діями
ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3, заподіяно
майнову шкоду у розмірі 15 980 грн.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31 березня 1995 року N 4 (зі
змінами, внесеними постановою від 25
травня 2001 року № 5) «Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» роз»яснено, що при
вирішенні спору про відшкодування
моральної шкоди підлягає обов'язковому
з'ясуванню наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Колегія суддів погоджується з
посиланням ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що
внаслідок незаконної реконструкції
квартири, належної ОСОБА_4, позивачам
заподіяно моральну шкоду.

З урахуванням вищевикладеного, на
думку колегії суддів, відшкодування
моральної шкоди по 2 000 грн. ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 буде відповідати вимогам
розумності, виваженості та
справедливості /ст. 23 ЦК України/.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.69 ЦПК України кожна
особа зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст.61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у
достатньому обсязі не перевірив
вказаних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи,
наданим доказам не дав належної
правової оцінки в сукупності та їх
взаємному зв»язку, належним чином не
перевірив протиріччя та суперечності
наданих сторонами доказів у справі, у
зв'язку з чим судове рішення підлягає
скасуванню.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, підлягають стягненню з ОСОБА_4
судові витрати на користь ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 по 719, 05 грн. кожному, які
складаються з витрат на проведення
експертизи - 942,89 грн., витрат по
замовленню технічного паспорту - 122,40
грн., судового збору за подачу
апеляційної скарги - по 186,41 грн.
кожному.

Керуючись п.2 ч. 1 ст. 307, п.п.1, 3, 4 ст. 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 03 липня 2013 року скасувати в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення майнової та моральної шкоди
та в цій частині ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення майнової та
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 майнову шкоду по 7 990 грн.
кожному.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на відшкодування моральної
шкоди по 2 000 грн. кожному.

В задоволенні решти позову відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на
користь ОСОБА_2 - 719, 05 грн., на користь
ОСОБА_3 - 719, 05 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
шляхом подачі касаційної скарги до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий

В.М.Гончаренко

Судді:

В.Д.Коротков

А.А.Калараш