КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/437/14-ц
Провадження № 2/552/501/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Коломієць А. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на 1/2 частину квартири,
усунення перешкод у користуванні
квартирою та за зустрічною позовною
заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Управління
державної міграційної служби у
Полтавській області про визнання
права власності на квартиру, визнання
особи такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням, зняття
з реєстраційного обліку,-

В
С Т А Н О В И В:

28.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом про визнання за ним
права власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, яка ухвалою суду від 12.03.2014
року була залишена без розгляду з
підстав, передбачених п.5 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України.

25.02.2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зустрічною позовною заявою про
визнання за нею права власності на
квартиру АДРЕСА_1, визнання ОСОБА_1
таким, що втратив право на
користування вказаною квартирою та
зняття його з реєстраційного обліку.
Посилалась на те, що вона з 8 травня 1974
року перебувала у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 В період
шлюбу вони вступили в ЖБК «Харчовик»
та за власні кошти придбали спірну
квартиру. Вона є членом ЖБК "Харчовик».
Пайові внески за квартиру були
сплачені ними повністю у період шлюбу.
У 2003 році шлюб між ними був розірваний і
з цього часу відповідач у квартирі не
проживає, не сплачує комунальні
послуги, не приймає участі в утриманні
квартири. Посилаючись на ст. 15 ЗУ « Про
власність», який був чинним на час
виплати у повному обсязі пайових
внесків за квартиру, зазначала, що вона
як член кооперативу, який повністю
виплатив пайові внески за квартиру,
набуває права власності на квартиру.
Також зазначала, що пайові внески за
квартиру виплачені нею у період шлюбу з
відповідачем, а отже відповідач,
відповідно до вимог ст. 22, 28, 29 Кодексу
про шлюбу та сім»ю України, який був
чинним на час виниклих правовідносин
має право на половину цієї квартири.
Зазначала, що відповідач з 2003 року в
квартирі не проживає, не утримує
квартиру вона йому як житло не
потрібна, а тому необхідно визнати його
таким, що втратив право на користування
цією квартирою, зняти його з
реєстраційного обліку у квартирі, а
вона згодна сплатити йому половину
вартості квартири. Посилаючись на
викладені обставини просила визнати за
нею право власності на спірну квартиру,
припинити за ОСОБА_1 право власності на
? частину квартири, стягнути з неї на
користь ОСОБА_1 половину вартості
квартири у розмірі 114 342 грн., визнати
ОСОБА_1 таким, що втратив право на
користування спірною квартирою та
зобов»язати Управління державної
міграційної служби у Полтавській
області зняти ОСОБА_1 з реєстраційного
обліку у спірній квартирі.

У судовому засіданні ОСОБА_2
позовні вимоги підтримала. Пояснила, що
вони дійшли до мирного вирішення
питання про розподіл спільного майна,
а саме квартири АДРЕСА_1. Вона сплатила
ОСОБА_1 половину вартості квартири у
розмірі 114 342 грн. про що він написав їй
розписку , визнав позовні вимоги в
повному обсязі. Просила суд визнати за
нею право особистої приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1,
визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право
на користування спірною квартирою та
зобов»язати Управління державної
міграційної служби у Полтавській
області зняти ОСОБА_1 з реєстраційного
обліку у спірній квартирі.

Відповідач ОСОБА_1 та його
представник позовні вимоги визнали
повністю, просили їх задовольнити.
ОСОБА_1 пояснив, що він не проживає у
спірній квартирі з 2003 року, а лише
зареєстрований у ній. Він отримав від
ОСОБА_2 114 342 грн. за половину вартості
спірної квартири, матеріальних
претензій щодо поділу квартиру до
ОСОБА_2 немає, не претендує визнання за
ним права власності на половину
квартири, не заперечує проти того, щоб
за ОСОБА_2 було визнане право власності
на всю квартиру, згоден з тим, що він не
проживає у квартирі з 2003 року, не
утримує квартиру , втратив право на
користування квартирою у зв»язку з тим,
що отримав від ОСОБА_2 кошти за свою
частину квартири та у зв»язку з тим, що
в квартирі більше десяти років не
проживає і не утримує квартиру.

УДМС у Полтавській області свого
представника у судове засідання не
направив. Надав заперечення на позовну
заяву, в яких зазначили що вони не
порушували прав позивача, а зняття
громадян з реєстраційного обліку може
відбуватись за їх заявою чи за рішенням
суду. Просили відмовити у задоволенні
позовних вимог, що пред»явлені до них.

Третя особа, ЖБК « Харчовик» свого
представника у судове засідання не
направив.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи суд приходить до
наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
перебували у зареєстрованому шлюбі з 8
травня 1974 року по 9 липня 2003 року.

У період шлюбу ОСОБА_2 вступила в
ЖБК «Харчовик» де на склад своєї сім»ї
отримала двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1.

Членом ЖБК « Харчовик» є ОСОБА_2,
що підтверджується довідкою ЖБК
"Харчовик» ( а.с. 37).

Пайові внески за спірну квартиру
повністю виплачені ( а.с. 38).

Відповідно до вимог ч. 1 ст.15 ЗУ «
Про власність», який діяв на час
настання вказаних правовідносин, член
житлового, житлово-будівельного,
дачного, гаражного чи іншого
кооперативу або товариства, який
повністю вніс свій пайовий внесок за
квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю
або приміщення, надані йому в
користування, набуває права власності
на це майно.

Отже ОСОБА_2 набула право власності на
квартиру на підставах, що передбачені
законом.

Судом встановлено, що пайові
внески за спірну квартиру були
виплачені ОСОБА_2 у період шлюбу з
ОСОБА_1, а отже відповідно до вимог ст. 22
, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім»ю України,
який був чинним на час перебування їх у
шлюбі та ст. 16 ЗУ « Про власність», яка
передбачала , що майно, нажите
подружжям за час шлюбу, належить їм на
праві спільної сумісної власності.
Здійснення ними цього права
регулюється цим Законом і Кодексом
про шлюб та сім'ю України , ОСОБА_1 має
право на половину спірної квартири.

Із розписки написаної ОСОБА_1
вбачається, що він отримав кошти від
ОСОБА_2 за половину вартості спірної
квартири у розмірі 114 342 грн.,
матеріальних претензій щодо спірної
квартири до неї немає, та просив
визнати за ОСОБА_2 право власності на
всю квартиру. Обставини, що зазначені в
розписці ОСОБА_1 особисто підтвердив у
судовому засіданні.

Отже фактично сторони дійшли до
мирного врегулювання спору щодо
розподілу спірної квартири і такий
спосіб поділу квартири не суперечить
вимогам діючого сімейного та
цивільного законодавства.

За таких обставин суд приходить
до висновку про задоволення позовних
вимог щодо визнання за ОСОБА_2 права
власності на спірну квартиру.

ОСОБА_1 визнав позовні вимоги щодо
визнання його таким, що він втратив
право на користування спірною
квартирою, визнання позовних вимог не
суперечить вимогам житлового та
цивільного законодавства, не порушує
будь-чиїх прав, а отже вказані позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Окрім того матеріали справи
містять докази про те, що ОСОБА_1 з 2003
року у спірній квартирі не проживає, не
утримує квартиру, отримав кошти за
половину квартири ( довідки ЖБК,
розписка), а відповідно до вимог ч. 3
ст. 405 ЦК України, яка передбачає, що
член сім»ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім»ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю

Щодо позовних вимог про
зобов»язання УДМС у Полтавській
області зняти ОСОБА_1 з реєстраційного
обліку за місцем знаходження спірної
квартири, то вказані позовні вимоги не
можуть бути задоволені, оскільки
рішення суду про визнання особи такою,
що втратила право на користування
жилим приміщення є підставою для
зняття такої особи з реєстраційного
обліку.

Керуючись ст. 15, 16 ЗУ « Про
власність, ст. 22, 28, 29 Кодексу про шлюб та
сім»ю України, ст. 405 ЦК України, ст. 10, 11,
60, 209, 213-215 ЦПК України,-

В И Р
І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право
особистої приватної власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 46,6
кв.м., житловою площею 33,11.кв.м.

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив
право на користування квартирою
АДРЕСА_1

У задоволенні позовних вимог про
зобов»язання УДМС у Полтавській
області зняти ОСОБА_1 з реєстраційного
обліку в квартирі АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10
днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м.
Полтави.

Головуючий суддя підпис
Л.М. Васильєва

копія вірна: суддя
Л.М. Васильєва