Справа № 147/1852/13-ц
Провадження № 2/147/27/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2014 року.
Тростянецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого судді Савченко С.
М.,

при секретарі Подолян Т.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, її представника
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Тростянець цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_5 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ПП
"Автоекспертсервіс" про визнання
договорів купівлі-продажу автомобілів
недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, заінтересована особа ПП
"Автоекспертсервіс", про визнання
договорів купівлі-продажу автомобілів
недійсними. Зазначила, що з 14 лютого 1999
року по 11.03.2013 року перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2 Згідно рішення Ладижинського
міського суду від 11.03.2013 року по
цивільній справі №211/1233/12 шлюб між ними
розірваний. В них є двоє дітей: син
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею. За
час спільного проживання ними були
придбані транспортні засоби, які зняті
з обліку без погодження з нею для
реалізації на користь ОСОБА_3, а саме:

1. Автомобіль MERSEDRS-BENS VARIO 81D, державний
номерний знак НОМЕР_1, 26.07.2011 року знятий
з обліку;

2. Автомобіль ЗИЛ 431410, державний
номерний знак НОМЕР_2, 02.08.2011 року знятий
з обліку;

3. Автомобіль ГАЗ 53А, 1978 року
виготовлення, державний номерний знак
НОМЕР_3, 02.08.2011 року знятий з обліку;

4. Причіп бортовий ГКБ-8328, державний
номерний знак НОМЕР_4, знятий з обліку
02.08.2011 року;

5. Автомобіль MERSEDRS-BENS S600, державний
номерний знак НОМЕР_5, знятий з обліку
19.07.2011 року.

Дані автомобілі ОСОБА_2 продав
ОСОБА_3 відповідно довідок -рахунків:

- від 19.10.2011 року серії КІМ №950292 на
автомобіль ГАЗ 53А, 1978 року
виготовлення, жовтого кольору,
державний номерний знак НОМЕР_3, шасі
НОМЕР_6, вартістю 7900 грн.;

- від19.10.2011 року серії КІМ №950293 на
причіп бортовий ГКБ-8328, державний
номерний знак НОМЕР_4, 1991 року
виготовлення, шасі НОМЕР_7, зеленого
кольору,вартістю 11000 грн.;

- від 19.10.2011 року серії КІМ №950291 на
вантажний автомобіль ЗИЛ 431410,
державний номерний знак НОМЕР_2, 1992 року
виготовлення, шасі НОМЕР_8, зеленого
кольору, вартістю 16900 грн.;

- від 26.07.2011 року, серії КІМ №648360 на
автомобіль MERSEDRS-BENS S600, 2002 року
виготовлення, сірого кольору, вартістю
192700 грн.;

- від 26.07.2011 року, серії КІМ №648364 на
автомобіль MERSEDRS-BENS VARIO 81D, державний
номерний знак НОМЕР_1, 1998 року
виготовлення, жовтого кольору,
вартістю 48000 грн.

Всього транспортних засобів було
придбано на суму 276500 грн.

Позивач ОСОБА_5 просила визнати
недійсними та скасувати дані
довідки-рахунки.

В червні та вересні 2013 року ОСОБА_5
подала до суду заяви про збільшення
розміру позовних вимог.

В яких просила вказані
транспортні засоби спільним майном
подружжя та визнати недійсними
договори купівлі-продажу цих
транспортних засобів. Зазначила, що
ними було придбане інше майно, яке
відповідач без її згоди вивіз, на суму
60000 грн., а саме: диван вартістю 3000 грн.;
плазменний телевізор вартістю 10000 грн.;
консоль під телевізор вартістю 2000 грн.;
меблеву стінку вартістю 12000 грн.;
музичний центр вартістю 3000 грн.,
тренажер вартістю 4000 грн.; диван
шкіряний вартістю 8000 грн.; софу
вартістю 1000 грн.; набір мармуровий з
стола та 4 стільців вартістю 4000 грн.;
килим вартістю 5000 грн.; стільці в
кількості 6 штук вартістю по 1000 грн. на
суму 6000 грн.; набір плетеної меблі з
лози вартістю 2000 грн.

Вказала, що її частка в спільному
майні складає суму 168250 грн. (138250 грн. +30000
грн.).

Просила також поділити спільне
майно подружжя.

Виділити їй автомобіль
автомобіль MERSEDRS-BENS S600, 2002 року
виготовлення, сірого кольору, вартістю
192700 грн. Відповідачу ОСОБА_2 виділити
решту транспортних засобів, інше майно
та стягнути з неї на користь ОСОБА_2
різницю у вартості майна в сумі 24450 грн.
шляхом передачі у його власність
належної їй на праві власності
земельної ділянки з гаражем по вулиці
Піонерська, в м. Ладижин Вінницької
області.

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні вимоги,
по наведених в позовних заявах
підставах, та відмовилися від
стягнення з неї на користь ОСОБА_2
компенсації за частку виділеного їй
майна за рахунок належних їй земельних
ділянок.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав,
пояснив суду, що діяв в інтересах сім'ї,
придбавав транспортні засоби за
рахунок позичених грошей, які потім
повертав, іншим майном вони поділилися
добровільно. Не заперечує, що продав
транспортні засоби ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала,
пояснила, що купила дані транспортні
засоби за позичені гроші, які досі
повертає.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про розгляд
справи повідомлений.

Суд, вислухавши сторони по справі,
допитавши свідків, перевіривши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги слід частково задовольнити.

Відповідно ч. 1 ст. 65 СК України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.

Згідно ч. 2 даної статті при укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 14 лютого 1999 року
зареєстрували шлюб. В них є двоє дітей:
син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Ладижинського міського суду
Вінницької області від 11.03.2013 року шлюб
було розірвано. Згідно рішення сторони
в серпні 2012 року припинили шлюбні
відносини та почали проживати окремо,
спільного господарства не ведуть.

Відповідач ОСОБА_2 не визнає, що
транспортні засоби були придбані ним
під час шлюбу за кошти сім'ї. Для цього
він позичав гроші, які згодом повертав.

Свідок ОСОБА_9 показав в судовому
засіданні, що у березні 2009 року позичив
ОСОБА_2 12 тисяч доларів США, які той
віддав у липні 2011 року.

Свідок ОСОБА_10 показав в судовому
засіданні, що у грудні 2010 року позичив
ОСОБА_2 10000 доларів США, які він віддав у
липні 2011 року.

Свідок ОСОБА_11 показав в судовому
засіданні, що у березні 2009 року позичив
ОСОБА_2 12000 доларів США, а в липні 2011 року
гроші йому було повернуто.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
не надав суду доказів того, що названим
свідкам він віддавав грошові кошти, які
належали особисто йому.

Тому суд приходить до висновку
про те, що транспортні засоби були
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя, оскільки придбані у період
шлюбу, що стверджується обставинам
справи. Доказів про те, що ОСОБА_2
придбав їх за власні кошти, що не
належали сім'ї, ним суду не надано.

Транспортні засоби придбані
відповідачем ОСОБА_2 під час
перебування у шлюбі з позивачкою були
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя в рівних
частках. Також в період перебування у
шлюбі ОСОБА_2 їх продав відповідачу
ОСОБА_3. Чого він не заперечує. Дана
обставина підтверджується наступними
довідками рахунками:

- від 19.10.2011 року серії КІМ №950292 на
автомобіль ГАЗ 53А, 1978 року
виготовлення, жовтого кольору,
державний номерний знак НОМЕР_3, шасі
НОМЕР_6, вартістю 7900 грн.;

- від19.10.2011 року серії КІМ №950293 на
причіп бортовий ГКБ-8328, державний
номерний знак НОМЕР_4, 1991 року
виготовлення, шасі НОМЕР_7, зеленого
кольору,вартістю 11000 грн.;

- від 19.10.2011 року серії КІМ №950291 на
вантажний автомобіль ЗИЛ 431410,
державний номерний знак НОМЕР_2, 1992 року
виготовлення, шасі НОМЕР_8, зеленого
кольору, вартістю 16900 грн.;

- від 26.07.2011 року, серії КІМ №648360 на
автомобіль MERSEDRS-BENS S600, 2002 року
виготовлення, сірого кольору, вартістю
192700 грн.;

- від 26.07.2011 року серії КІМ №648364 на
автомобіль MERSEDRS-BENS VARIO 81D, державний
номерний знак НОМЕР_1, 1998 року
виготовлення, жовтого кольору,
вартістю 48000 грн.

Також відповідач ОСОБА_3
підтвердила, що купила у ОСОБА_2 названі
транспортні засоби.

Суд вважає,що дані транспортні засоби
до реєстрації їх за ОСОБА_12 були
спільним майном подружжя ОСОБА_5 і
ОСОБА_2.

Позов ОСОБА_5 про поділ
транспортних засобів шляхом виділення
їй автомобіля MERSEDRS-BENS S600, 2002 року
виготовлення, сірого кольору, вартістю
192700 грн., не може бути задоволений з
наступних підстав.

Відповідно ч. 3 ст. 65 СК України для
укладення одним із подружжя договорів,
які потребують нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, а також договорів стосовно
цінного майна, згода другого з подружжя
має бути подана письмово.

Такої згоди на відчуження транспортних
засобів позивач ОСОБА_5 не давала і цю
обставину не заперечує відповідач
ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2, як співвласник
майна мав право розпорядитися без
згоди дружини часткою належного йому
майна.

Позивач ОСОБА_5 має право звернутися до
суду з позовом про визнання договорів
купівлі-продажу частково недійсними
або про перевід на неї прав покупця.

ОСОБА_5 не знала, що ОСОБА_2 розпорядився
їхнім спільним майном подружжя,
дізналася про це після того як він
продав транспортні засоби. ОСОБА_2 знав
про відсутність згоди дружини. Про що
він і не заперечує, стверджуючи що діяв
в інтересах сім'ї.

Відповідач ОСОБА_3 набула право
власності на зазначені транспортні
засоби на підставах, що не заборонені
законом.

Відповідно ст. 330 ЦК України якщо майно
відчужене особою, яка не мала на це
права, добросовісний набувач набуває
право власності на нього, якщо
відповідно до статті 388 цього Кодексу
майно не може бути витребуване у нього.

Відповідач ОСОБА_3 як добросовісний
набувач майна не бажає втрачати
придбані транспортні засоби, оскільки
їх купила за кошти, які позичила.

Позовні вимоги позивачки в частині
поділу транспортних засобів
спрямовані на розпорядження як своєю
часткою майна так і часткою майна
відповідача ОСОБА_2 і не можуть бути
задоволені.

Позовні вимоги щодо поділу меблів,
предметів домашнього вжитку
підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача ОСОБА_2 що інше
майно належить йому, тому що
подароване його батьками йому та його
дружині спростовується його ж
пояснення про дарування майна
подружжю, а не виключно йому.

Відповідач ОСОБА_2 стверджує, що,
вказані в позовній заяві, меблі і
предмети домашнього вжитку вони з
ОСОБА_5 поділили. У виділених йому двох
кімнатах знаходяться меблі, які
позивачка хоче ділити. Ствердження
відповідача ОСОБА_2 не спростовує
доводи ОСОБА_5 про те, що вказані меблі
та предмети є майном що належить їм на
праві спільної сумісної власності в
рівних частках. Отже, підлягають поділу
в натурі в рівних частках.

Відповідач ОСОБА_2 зустрічного позову
про поділ майна не подавав до суду та
не оспорив вартість меблів та
предметів, які позивачка бажає ділити,
тому суд при поділі іншого майна
виходить із цін вказаних позивачкою. З
метою справедливого поділу суд вважає
необхідним інше майно розділити в
натурі.

Керуючись ст. ст. 63, 65, 69, 70, 71 СК України,
ст. ст.215, 328, 330, 388 ЦК України, ст. ст. 10, 11,
60, 209, 112-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов про визнання транспортних
засобів спільним майном подружжя
ОСОБА_5 і ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати: автомобіль ГАЗ 53А, 1978 року
виготовлення, жовтого кольору,
державний номер НОМЕР_3, шасі НОМЕР_6,
вартістю 7900 грн.; причіп бортовий
ГКБ-8328, державний номер НОМЕР_4, 1991 року
виготовлення, шасі НОМЕР_7, зеленого
кольору, вартістю 11000 грн.; вантажний
автомобіль ЗИЛ 431410, державний номер
НОМЕР_2, 1992 року виготовлення, шасі
НОМЕР_8, зеленого кольору, вартістю 16900
грн.; автомобіль MERCEDES-BENS S600, 2002 року
виготовлення, сірого кольору, вартістю
192700 грн.; автомобіль MERCEDES-BENS VARIO 814D,
державний номер НОМЕР_1, 1998 року
виготовлення, жовтого кольору,
вартістю 48000 грн. до їх відчуження були
спільним майном подружжя ОСОБА_5 і
ОСОБА_2.

В решті прозову відмовити.

Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позову
про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу транспортних засобів,
укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які
оформлені довідками-рахунками.

Позов ОСОБА_5 про поділ майна
задовільнити частково.

Виділити ОСОБА_5: диван вартістю 3000 грн.;
плазменний телевізор вартістю 10000 грн.;
консоль під телевізор вартістю 2000 грн.;
меблеву стінку вартістю 12000 грн.;
музичний центр вартістю 3000 грн., всього
на суму 30000 грн.

Виділити ОСОБА_2: тренажер вартістю 4000
грн.; диван шкіряний вартістю 8000 грн.;
софу вартістю 1000 грн.; набір мармуровий
з стола та 4 стільців вартістю 4000 грн.;
килим вартістю 5000 грн.; стільці в
кількості 6 штук вартістю по 1000 грн. на
суму 6000 грн.; набір плетеної меблі з
лози вартістю 2000 грн. всього на суму 30000
грн.

В задоволенні решти позову про поділ
майна відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 534
грн. 92 коп. витрат на правову допомогу.

На рішення може бути подана апеляція
протягом десяти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через
Тростянецький районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: