Номер провадження 4-с/754/76/14
Справа № 754/4531/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

23.04.2014 року
м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у
складі:

головуючого судді Таран Н.Г.при
секретарі судового засідання Величко
Л.П.,розглянувши скаргу Київського
квартирно - експлуатаційного
управління на дії державного виконавця
відділу ДВС Деснянського районного
управління юстиції у м. Києві, про
закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

В серпні 2013 року Київське квартирно -
експлуатаційне управління звернулося
до суду із скаргою, у якій просить
скасувати постанову від 25.04.2013 року
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції м. Києва, про закінчення
виконавчого провадження № 34946684.

В обґрунтуванні своїх вимог скаржник
зазначив, що Деснянським районним
судом м. Києва було видано виконавчий
лист № 2-535710 від 20.09.2012 року, про
зобов'язання ОСОБА_3 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
військового містечка 161 шляхом
знесення за власний рахунок самовільно
збудованого автомобільного гаража.
Державним виконавцем було відкрито
виконавче провадження 31.10.2012 року, а
30.05.2013 року на адресу Київського КЕУ
надійшла постанова про закінчення
виконавчого провадження. На даний час
рішення суду не виконано, отже
постанова про закриття виконавчого
провадження підлягає скасуванню.

Представник скаржника в судовому
засіданні суду пояснив, що державний
виконавець не вчинив, всіх вимог закону
для виконання рішення суду, вони на
даний час позбавленні можливості
виконати рішення суду у зв'язку з
закінченням виконавчого провадження.
Гараж до цього часу не знесено. Інших
можливостей, крім скасування
постанови, виконати рішення суду не має
можливості.

Представник відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції м. Києва,
долучивши до матеріалів справи копію
виконавчого провадження №34946684, суду
пояснив, що державний виконавець на
виконання рішення суду в межах даного
виконавчого провадження вжив всіх
необхідних заходів, згідно вимог
закону. Враховуючи, що рішенням суду
зобов'язано ОСОБА_3 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
військового містечка 161 шляхом
знесення за власний рахунок самовільно
збудованого автомобільного гаража -
ОСОБА_3 викликався до державного
виконавця, на нього накладались штрафи
та внесено подання про порушення
кримінальної справи за невиконання
рішення суду, після чого виконавче
провадження закінчено відповідно до
вимог ст.. 75 Закону України «Про
виконавче провадження».

Суд вислухавши пояснення, представника
скаржника, представника відділу ДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві, дослідивши
матеріали виконавчого провадження,
приходить до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного.

30.05.2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції м. Києва було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження на підставі направлення
подання про притягнення ОСОБА_3 до
кримінальної відповідальності за ст..
382 Кримінального кодексу України до
Деснянського РУГУМВС України в м.
Києві.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження, 31.10.2012 року відкрито
виконавче провадження, боржнику надано
строк на добровільне виконання рішення
суду до 07.11.2012 року. У зв'язку з
невиконанням в добровільному порядку
рішення суду постановою від 08.11.2012 року
з боржника стягнуто виконавчий збір та
направлена вимога державного
виконавця про необхідність ОСОБА_3
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку військового містечка 161 шляхом
знесення за власний рахунок самовільно
збудованого автомобільного гаража та
з'явитись на прийом до державного
виконавця. Постановами від 16.11.2012 року
та 25.04.2013 року на ОСОБА_3 накладено
штрафи за не виконання рішення суду.
25.04.2013 року Внесено подання державного
виконавця про притягнення ОСОБА_3 до
кримінальної відповідальності та
постановою від 25.04.2013 року дане
виконавче провадження закінчено.

Відповідно до ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у
разі: 1) визнання судом відмови
стягувача від примусового виконання
рішення суду; 2) визнання судом мирової
угоди між стягувачем і боржником у
процесі виконання; 3) смерті або
оголошення померлим стягувача чи
боржника, визнання безвісно відсутнім
боржника або стягувача, ліквідації
юридичної особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва; 4) скасування
рішення суду або іншого органу
(посадової особи), на підставі якого
виданий виконавчий документ, або
визнання судом виконавчого
документа таким, що не підлягає
виконанню; 5) письмової відмови
стягувача від одержання предметів,
вилучених у боржника під час
виконання рішення про передачу їх
стягувачу, або знищення речі, що має
бути передана стягувачу в натурі; 6)
закінчення строку, передбаченого
законом для відповідного виду
стягнення; 7) визнання боржника
банкрутом; 8) фактичного виконання в
повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом; 9) повернення
виконавчого документа без виконання
на вимогу суду або іншого органу
(посадової особи), який видав
виконавчий документ; 10) направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби; 11) повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадової особи), який його видав, у
випадку, передбаченому частиною
третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо
рішення фактично виконано під час
виконання рішення Європейського суду з
прав людини; 13) непред'явлення
виконавчого документа за
відновленим виконавчим провадженням
у строки, визначені статтею 51 цього
Закону; 14) списання згідно із Законом
України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію"
заборгованості, встановленої
рішенням суду, яке підлягало
виконанню на підставі виконавчого
документа. У випадках, передбачених
пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї
статті, виконавчий документ
надсилається до суду або іншого органу
(посадовій особі), який його видав. Про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом. Постанова про закінчення
виконавчого провадження у разі
офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури виноситься державним
виконавцем не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. При цьому виконавчий
документ надсилається до
господарського суду, який прийняв
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Відповідно до ст. 75 Закону України
«Про виконавче провадження» Після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для
самостійного виконання рішення. Якщо
рішення підлягає негайному виконанню,
його виконання перевіряється не
пізніше наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону. У
разі якщо виконати рішення без
участі боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника
штраф відповідно до статті 89 цього
Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до
суду чи іншого органу (посадової особи),
що його видав. Державний виконавець
під час виконання рішення про
заборону вчиняти певні дії або про
утримання від вчинення певних дій
доводить до відома боржника
резолютивну частину такого рішення,
про що складає відповідний акт. Після
складення акта виноситься постанова
про закінчення виконавчого
провадження.

Враховуючи викладені обставини, суд
дійшов висновку, що постанова
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції м. Києва, про закінчення
виконавчого провадження є законною та
обґрунтованою, оскільки державним
виконавцем вчинено всі необхідні дії в
межах даного виконавчого провадження,
а тому, підстав для її скасування у суду
не має.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 383- 387 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

в задоволенні скарги Київського
квартирно - експлуатаційного
управління на дії державного виконавця
відділу ДВС Деснянського районного
управління юстиції у м. Києві, про
закінчення виконавчого провадження -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Н.Г.Таран