Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/5123/2014
Головуючий у 1-й інстанції -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Лапіній К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Український
страховий стандарт» - Андрієнко
ЮліїАнатоліївни на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 28 лютого 2014 року в справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Український
страховий стандарт» до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди в порядку регресу.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 28 лютого 2014 року
відмовлено у задоволенні позову ПАТ
«СК «Український страховий стандарт»
до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в
порядку регресу.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить скасувати рішення
суду, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов. Вважає, що рішення
суду першої інстанції не відповідає
нормам матеріального та
процесуального права. Посилається на
те, ОСОБА_3 не повідомив ПАТ «СК
«Український страховий стандарт», яким
було застраховано цивільно-правову
відповідальність ОСОБА_3, протягом
трьох днів про настання ДТП, що
позбавило позивача права на взяття
участі у розслідуванні причин і
обставин, що призвели до настання ДТП, а
також у встановленні розміру збитку, а
факт повідомлення товариства
потерпілою особою про настання ДТП не
позбавляє винного водія обов'язку
виконувати умови закону, а страхову
компанію - права регресної вимоги до
винного водія за невиконання ним вимог
закону.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 23 лютого 2010 року
між АСТ «АИС-Поліс», правонаступником
якого є ПАТ «СК «Український страховий
стандарт», та ОСОБА_4 укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що підтверджується полісом №
8С/9128671, відповідно до якого позивачем
застраховано цивільно-правову
відповідальність страхувальника,
пов'язану з експлуатацією автомобіля
«DODGE RAM VAN», д.н. НОМЕР_1

19 жовтня 2010 року на автомобільній
дорозі Київ - Чоп з вини ОСОБА_3, який
керував автомобілем «DODGE RAM VAN»,д.н.
НОМЕР_1, відбулась дорожньо-транспортна
пригода, внаслідок якої був
пошкоджений автомобіль «JAC HFK 1020 KR», що
належить ТОВ «КолорС.І.М» .

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 10 січня 2011року винним
у вчиненні ДТП визнано відповідача
ОСОБА_3 (а.с.24).

Розмір збитку, завданого пошкодженням
автомобілю, що належить ТОВ «Колор
С.І.М», згідно звіту про визначення
вартості матеріального збитку від 23
листопада 2010 року становив 22 754,00 грн.
(а.с. 28-37).

Позивачем, яким була застрахована
цивільно-правова відповідальність
відповідача була задоволена претензія
АТ «СГ «ТАС» від 10 травня 2011 року,
платіжним дорученням №548 від 21 липня
2011 року було перераховано страхове
відшкодування у розмірі 22 244 грн..

В липні 2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, просив
постановити рішення, яким стягнути з
відповідача кошти, виплачені власнику
пошкодженого у ДТП автомобіля «JAC HFK 1020
KR» - ТОВ «Колор С.І.М» , у розмірі 22 244,00
грн. В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що відповідачем в порушення
п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не було протягом трьох
робочих днів повідомлено страховика, з
яким було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
про настання дорожньо-транспортної
пригоди, що відповідно до п. 38.1.1 ст. 38
вказаного Закону є підставою для
звернення страховика після виплати
страхового відшкодування з регресним
позовом до страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду.

Відповідач позов не визнав, у
запереченнях зазначав, що факт
неповідомлення страхувальником про
подію може бути підставою для
регресного позову лише у тому випадку,
коли таке порушення позбавило
страховика можливості вчасно
дізнатися, чи є ця подія страховим
випадком, і відсутність у страховика
відомостей про це могла вплинути на
його обов'язок виплатити відшкодування
або визначити його дійсний розмір, а в
даному випадку такі підстави відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
відсутності підстав для цього,
оскільки позивачем не було доведено, що
неповідомлення його відповідачем у
встановлений законом строк про
дорожньо-транспортну пригоду вплинуло
на його права та обов'язки.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що
несвоєчасне повідомлення позивача про
ДТП порушило його права - позбавило
можливості взяти участь у
розслідуванні причин і обставин, що
призвели до ДТП, у встановленні розміру
збитку, завданого потерпілій особі,
судова колегія відхиляє, зважаючи на
пояснення представника позивача про
те, що позивачем були досліджені
обставини ДТП, які встановлені
постановою суду про притягнення
відповідача до адміністративної
відповідальності, документи, на
підставі яких був визначений розмір
збитку, і з цим розміром позивач
погодився та здійснив виплату
страхового відшкодування.

Крім того, на спростування доводів
апеляційної скарги відповідачем було
надано роздруківку його телефонних
дзвінків за жовтень 2010 року, якою
підтверджуються його пояснення про те,
що в день ДТП 19 жовтня 2010 року він
повідомив страховика телефоном, тобто
у спосіб, передбачений діючим на той
час законом, про настання вказаної
події за номером телефону, який був
зазначений страховим агентом у
страховому полісі (а.с. 65, 123-153).

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст.. ст.. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Український
страховий стандарт» - Андрієнко
ЮліїАнатоліївни відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 28 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня

проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: