Справа № 347/75/14-ц
Провадження № 22-ц/779/984/2014
Головуючий у 1 інстанції Цалин Б.М. Б. М.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю.,
Горблянського Я.Д.

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ПАТ «Ідея
Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
кредитним договором, за апеляційною
скаргою ПАТ «Ідея Банк» на рішення
Косівського районного суду від 26
лютого 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Косівського районного суду
від 26 лютого 2014 року відмовлено у
задоволенні позову ПАТ «Ідея Банк» до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
кредитним договором, у зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

ПАТ «Ідея Банк» на дане рішення подало
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Апелянт вказав, що не погоджується з
висновком суду щодо пропуску позивачем
строку позовної давності. При цьому,
посилається на те, останній платіж був
зроблений відповідачкою 26.07.2013 року.
Даний факт підтверджується
розшифровкою по транзитному рахунку
відповідача, яка направлена на адресу
суду першої інстанції 11 лютого 2014 року.
Враховуючи цю обставину та з огляду на
те, що згідно ст.264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу, апелянт
вважає, що мало місце переривання
строку позовної давності, а відтак
таких строк позивачем не пропущено.

Однак, суд першої інстанції не взяв до
уваги вказаних обставин та
представлених доказів, внаслідок чого
ухвалив помилкове рішення,яке апелянт
просить скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог.

Представник апелянта в судове
засідання апеляційного суду не
з»явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 заперечила доводи
апеляційної скарги, посилаючись на
обґрунтованість висновків суду першої
інстанції.

Вислухавши доповідача, пояснення
відповідача, перевіривши письмові
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 25.07.2008 року між
ВАТ «Плюс Банк» (правонаступником
якого є ПАТ «Ідея Банк») та ОСОБА_2
укладено кредитний договір №Г90.038.71543,
за яким остання отримала кредит в
розмірі 4070,0 грн. на строк 24 місяці, зі
сплатою 17,90% річних від залишкової суми
кредиту у терміни, передбачені
графіком щомісячних платежів (а.с.7 зв.,
а.с.5 зв.).

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Встановлено, що ОСОБА_2 належним чином
не виконувала взяті на себе
зобов'язання, у зв'язку з чим станом на
10.12.2013 року допустила заборгованість у
розмірі 1613,84 грн., з яких: 62,19 грн. -
заборгованість по простроченому боргу,
176,06 грн. заборгованість по
прострочених процентах, 1,02 грн. -
заборгованість по строкових процентах,
а також 162,88 грн. - нарахована плата за
обслуговування кредиту, 140,90 грн. -
прострочена плата за обслуговування
кредиту, 85,79 - пеня за останній рік,
віндикаційні витрати в сумі 985 грн.
(а.с.3).

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч.2,3 ст.213 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ
«Ідея Банк», суд першої інстанції
виходив з того, що позивач пропустив
загальний трьохрічний строк позовної
давності, про застосування якого
відповідач - ОСОБА_2 подала відповідну
заяву. Враховуючи те, що договір про
збільшення позовної давності між
сторонами не укладався, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог з вищенаведених
підстав.

Колегія суддів погоджується з таким
рішенням, з огляду на наступне.

Згідно ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Разом з тим, статтями 256,257,261,266 ЦК
України, встановлено, що позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. Зі спливом позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Як встановлено судом та доведено
матеріалами справи, кредитний договір
між сторонами укладений 25.07.2008 року
строком на 24 місяці, тобто до 25.07.2010
року. Договір про збільшення позовної
давності між сторонами не укладався.
Позивач не звертався до суду з
клопотанням про поновлення такого
строку із зазначенням причин його
пропуску. Відтак, згідно положень ч.5
ст.261 ЦК України, загальний строк
позовної давності в даному випадку
минув 25.07.2013 року, а з позовом до суду
позивач звернувся лише 14.01.2014 року.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що до
винесення оспорюваного рішення
відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду
із заявою про застосування строку
позовної давності (а.с.27). Отже, висновок
суду про відмову в задоволенні
позовних вимог з підстав пропуску
позовної давності відповідає
обставинам справи та вимогам ЦК
України.

Посилання апелянта на переривання
відповідачем позовної давності
внесенням 26.07.2013 року чергового платежу
у розмірі 1 грн. (згідно розшифровки
транзитного рахунку) колегія суддів
розцінює критично, оскільки банком не
представлено належних доказів того, що
вказана банківська операція проведена
безпосередньо відповідачем і з його
волі. Відтак наведена обставина не може
бути підставою для переривання
перебігу строку позовної давності в
розумінні ст.264 ЦК України.

За наведених обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильність висновків суду першої
інстанції, яке постановлено з
дотриманням вимог норм матеріального
та процесуального права, а тому підстав
для його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 307,308, 313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Ідея Банк»
відхилити.

Рішення Косівського районного суду від
26 лютого 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуюча:
Пнівчук О.В.

Судді:
Беркій О.Ю.

Горблянський Я.Д.