Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22-ц/778/1861/14Головуючий у 1-й
інстанції Каракай Н.Д. Суддя-доповідач
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Савченко
суддів Стрелець
при секретарі Мосіній
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 04 березня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про повернення незаконно
отриманих грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3, в якому просила стягнути з
відповідачки на її користь
безпідставно набуті грошові кошти в
розмірі 35 700,0 грн. за 1/2 домоволодіння
АДРЕСА_1

В обґрунтування свого позову
зазначала, що відповідачка приходиться
їй сестрою, в листопаді 2007 року помер їх
батько - ОСОБА_4 Після смерті батька
відкрилася спадщина за законом на
земельну ділянку (пай) у
Гуляйпільському районі Запорізької
області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України
вона, її матір - ОСОБА_5 та її сестра -
ОСОБА_3, як спадкоємці першої черги
домовились в усній формі, що земельна
ділянка (пай) батька перейде у спадок
саме сестрі ОСОБА_3, а домоволодіння
АДРЕСА_1 в м. Гуляйполі Запорізької
області у подальшому перейде
позивачці, після смерті матері, але
даний договір сторонами ніде не
посвідчувався. Таким чином, у 2008 році
позивачка та її мати - ОСОБА_5 написали в
нотаріальній конторі заяви про відмову
від спадщини після, яка відкрилася
після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 отримала
свідоцтво про право на спадщину на все
спадкове майно померлого ОСОБА_4

В січні 2011 року померла мати сторін -
ОСОБА_5 Після її смерті відкрилася
спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1
Після поховання матері між сестрами
виникла сварка, після чого склалися
неприязні відносини і вони довгий час
не спілкувалися. За вказаною усною
угодою відповідачка написала в
нотаріальній конторі заяву про відмову
від спадщини після смерті матері
ОСОБА_5 В кінці березня 2011 року
відповідачка ОСОБА_3 прийшла до будинку
позивачки з пропозицією змінити
попередню усну домовленість і поділити
спадщину батьків по 1/2 частині кожній
із сестер. При цьому відповідачка
залякувала позивачку тим, що, якщо вона
не сплатить їй 44 000,0 грн. за 1/2 частину
будинку, то вона анулює відмову від
спадщини після смерті матері і
продасть житловий будинок. Також,
відповідачка завірили позивачку в тім,
що коли остання виплатить всю суму за
половину будинку, тоді ОСОБА_3
переоформить на ОСОБА_2 1/2 земельної
ділянки (паю) отриманого нею після
смерті їхнього батька ОСОБА_4 Таким
чином, відповідачка самостійно змінила
умови їхньої попередньої усної
домовленості щодо розподілу
спадкового майна. На виконання нової
угоди позивачка 25.08.2011 року передала
відповідачці 24 000,0 грн. за 1/2 будинку
батьків. 13.09.2011 року позивачка отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом на спадкове майно після смерті
матері ОСОБА_5

В 2011 році відповідачка отримала
орендну плату за земельний пай і
поділила кошти між сестрами порівну,
так позивачка отримала 1 200,0 грн. і
повірила відповідачці, що остання
переоформить на неї частину паю.

В листопаді 2011 року позивачка передала
відповідачці ще 10 000,0 грн. за частину
будинку. 26.12.2012 року позивачка передала
відповідачці 2900,0 грн. Таким чином,
всього позивачка передала
відповідачці за 1/2 частину будинку 36900,0
грн. і якщо відрахувати від цієї суми
1200,0 грн. за пай, то загалом відповідачка
отримала 35 700,0 грн.

12.01.2013 року між сторонами виникла
сварка в магазині, який належить
відповідачці, оскільки остання
отримавши від позивачки всі кошти за 1/2
будинку відмовилась від
переоформлення на неї 1/2 земельного
паю. Вважає, що відповідачка отримала
від неї грошові кошти без достатньої
правової підстави і повинна їх
повернути.

05.02.2013 року позивачка звернулася до
прокуратури Гуляйпільського району
Запорізької області з заявою про
злочин. 26.02.2013 року вона отримала від
слідчого СВ Гуляйпільського РВ ГУМВС
України в Запорізькій області
постанову про закриття кримінального
провадження.

Позивачка вважає, що з огляду на
положення п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» та ст.ст. 1212, 1214
ЦК України відповідачка повинна їй
повернути 35 700,0 грн., як такі, що набуті
останньою без достатньої правової
підстави.

Рішенням Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 04 березня
2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про повернення незаконно
отриманих грошових коштів відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, позивач ОСОБА_2 у
своїй апеляційній скарзі, посилаючись
на порушення норм процесуального права
та неправильне застосування норм
матеріального права, просила рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити її
позовні вимоги у повному обсязі.

Належним чином повідомлені про час та
місце апеляційного розгляду справи
особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання 22.04.2014 року не
з'явились, при цьому, сторони подали
суду заяви про апеляційний розгляд
цієї справи за їх відсутністю (а.с. 97, 100).

При вищевикладених обставинах, колегія
суддів апеляційного суду ухвалила
розглядати дану справу в апеляційному
порядку за відсутністю всіх осіб, які
беруть участь у справі, по наявних у
справі матеріалах.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
зміст заперечень на апеляційну скаргу
та матеріали справи, колегія суддів
апеляційного суду дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд має право її
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Встановлено, що суд першої інстанції,
відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
безпідставно набутих грошових коштів у
розмірі 35 700,0 грн. за ? частину
домоволодіння по АДРЕСА_1 Запорізької
області, виходив з того, що він не
вбачав правових підстав для
задоволення позовних вимог позивача з
підстав, передбачених ст.ст. 1212-1213 ЦК
України; вважав позов необґрунтованим
та таким, що не підтверджений
встановленими обставинами та наданими
доказами.

Такі висновки суду першої інстанції є
правильними, оскільки основані на
доказах, поданих сторонами, до
встановлених правовідносин вірно
застосовані норми матеріального права,
відсутні порушення норм
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення цієї справи.

Так, судом першої інстанції було
правильно встановлено, що ОСОБА_6
(шлюбне прізвище «ОСОБА_6») народилась
ІНФОРМАЦІЯ_3 року та її батьками є: мати
- ОСОБА_5, батько - ОСОБА_4 (свідоцтво про
народження, копія а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_4
(свідоцтво про смерть, копія а. с. 10).

28.05.2008 року відповідач ОСОБА_3 (рідна
сестра позивача) отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом на
майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року
батька ОСОБА_4, яке складається з
земельної ділянки площею 5,98 га,
розташованої на території
Успенівської сільської ради
Гуляйпільського району Запорізької
області (а.с. 23 кримінального
провадження № 0000086 було оглянуто
судом першої інстанції в судовому
засіданні).

18.05.2009 року ОСОБА_3 отримала державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯЖ № 074024 та є власником
земельної ділянки площею 5,9864 га,
розташованої ДП 5, п. 63 Успенівської
сільської ради Гуляйпільського району
Запорізької області (а.с. 26
кримінального провадження № 0000086
було оглянуто судом першої інстанції).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_5
(свідоцтво про смерть, копія а.с. 11).

04.03.1998 року, за свого життя, гр. ОСОБА_5
склала заповіт (копія а.с.30), яким
заповіла все її майно - ОСОБА_2 та ОСОБА_3
в рівних частках кожній.

30.09.2011 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом (копія
а.с.112) на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_5
року матері ОСОБА_5, яке складається з:
житлового будинку АДРЕСА_1

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав № 31542749 від 05.11.2011 року ОСОБА_2 є
власником житлового будинку АДРЕСА_1 в
м. Гуляйполе Запорізької області (копія
а. с. 13).

ОСОБА_2 з 17.11.2011 року зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

ОСОБА_3 з 11.07.2000 року зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28-29).

26.02.2013 року постановою слідчого СВ
Гуляйпільського РВ ГУМВС України в
Запорізькій області (копія а.с.17),
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000086 від 07.02.2013
року, за фактом обману гр. ОСОБА_2 та
заволодіння її грошима у сумі 35 700,0 грн.
її сестрою ОСОБА_3, закрито у зв'язку з
відсутністю в діях ОСОБА_3 складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Обов'язковими умовами для виникнення
зобов'язання з безпідставного
збагачення є: набуття або збереження
майна; набуття або збереження майна за
рахунок іншої особи (збільшення або
збереження майна у особи є наслідком
втрати або недоотримання цього майна
іншою особою); відсутність правової
підстави для набуття або збереження
майна за рахунок підстав, передбачених
ст. 11 ЦК України).

Як вбачається зі змісту позовної заяви
позивачки та її пояснень щодо
правовідносин сторін, обґрунтовуючи
свої вимоги вона зазначила, що з
відповідачкою є спадкоємцями як за
законом, так і за заповітом на майно
померлих в різний час їх батьків.

Посилання позивачки та її представника
в обґрунтування позовних вимог на
набуття відповідачкою спірних коштів
без достатньої правової підстави, суд
першої інстанції оцінив критично,
оскільки в судовому засіданні ні
позивачкою, а ні її представником
всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України не
надано жодного доказу, також вони
відсутні в матеріалах справи, в
підтвердження укладення сторонами
договору про зміну порядку
спадкування, розподілу спадкового
майна померлих батьків, договору
відчуження частини земельної ділянки,
а грошові кошти в сумі 35 700,0 грн. були
передані позивачкою відповідачці
добровільно за 1/2 частину спадкового
житлового будинку вже після спливу 6
місяців з дня відкриття спадщини та
відмови від спадщини відповідачкою.

Суд першої інстанції також критично
оцінив розрахунок (на а.с. 15
кримінального провадження №
0000086), так як з нього не випливає і
він не підтверджує, що це є письмова
домовленість між сторонами про
розподіл спадкового майна батьків та
переоформлення частини земельної
ділянки на позивачку, оскільки згідно
діючого законодавства на відчуження
землі встановлено мораторій і вказаний
документ не свідчить про умови, права
та обов'язки сторін, загальні поняття,
які притаманні правочину, та не містить
підпису ні позивача, ні відповідача;
відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є
такими, що не спростовують висновків
суду першої інстанції, а лише
відображають позицію позивача,
висловлену нею у позові і яку вона
вважає такою, що є єдино вірною та єдино
можливою.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам ст. ст. 213-214 ЦПК
України, є законним та обґрунтованим.

Суд першої інстанції правильно
встановив правовідносини, які склалися
між сторонами по справі, дав їм належну
правову оцінку, а також дослідив надані
сторонами докази і відповідно їх
оцінив. Суд першої інстанції вірно
застосував норми матеріального та
процесуального права та прийняв
рішення, яким спір знайшов своє належне
вирішення.

За таких обставин, судова колегія не
вбачає передбачених законом підстав
для скасування рішення суду першої
інстанції або ж його зміни.

Крім того, у разі відмови ОСОБА_2 у
задоволенні її апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції у
повному обсязі у цій справі, остання не
має права на компенсацію за рахунок
відповідача ОСОБА_3 судових витрат,
понесених нею у зв'язку із розглядом
справи у суді апеляційної інстанції
(а.с.70).

Керуючись ст.ст. 307-308, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 04 березня
2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддяСуддяСуддяСавченко
О.В.Стрелець Л.Г.Гончар М.С.