Єдиний унікальний номер 242/350/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/3672/2014
Головуючий в 1 інстанції Пирогова Л.В.
Доповідач Азевич В.Б.
17 квітня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:
головуючого-судді Зінов'євої А.Г.,
суддів: Азевича В.Б., Ларіної Н.О.,
при секретарі Баранчикові Є.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до державного
підприємства «Селидіввугілля» про
зобов'язання забезпечення побутовим
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Селидівського міського суду
Донецької області від 19 березня 2014
року, -

В С
Т А Н О В И В:

07 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ДП «Селидіввугілля»
про зобов'язання надати вугілля на
побутові потреби, оскільки він
працював у вугільній промисловості
починаючи з 01.09.1978 року по 01.09.2011 року.
Просив суд визнати неправомірними дії
ДП «Селидіввугілля» щодо відмови у
користуванні пільгою про надання
вугілля на побутові потреби та
зобов'язати відповідача надати
можливість користування цією пільгою з
01.09.2011 року.

Рішенням Селидівського міського суду
Донецької області від 19 березня 2014 року
у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

На вказане рішення суду позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
задовольнивши позовні вимоги,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог зазначає,
що відповідач зобов'язаний забезпечити
його безоплатним вугіллям на побутові
потреби по одній з трьох підстав: як
пенсіонера, що пропрацював в підземних
умовах більш 10 років; як ветерана праці;
як інваліда праці.

Крім того, вказує, що ДП
«Селидіввугілля» є належним
відповідачем у справі, у зв'язку з тим,
що він є інвалідом праці шахти
«Курахівська» ДП «Селидіввугілля».

Позивач, сповіщений про час та місце
розгляду справи судовою повісткою з
рекомендованим поштовим повідомлення,
подав заяву про розгляд справи за його
відсутністю.

Від підприємства надійшла заява про
розгляд справи за відсутності
представника ДП «Селидіввугілля».

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає за необхідне її
відхилити.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 працював з 01.09.1978 року по 04.06.1982
року на Селидівському ШСУ тресту
«Красноармійськвуглебуд», з 23.06.1982 по
23.06.1988 року на шахті «Капітальна»
об'єднання «Інтавугілля», з 22.08.1988 року
по 29.03.1990 року на ШБУ № 4 тресту
«Красноармійськшахтобуд», з 09.04.1990 року
по 04.10.1993 року на Гірницькому ШБУ тресту
«Селидіввуглебуд», з 12.10.1993 року по
26.09.1994 року на гірничому підприємстві
«Мегават», потім на ШБУ «Темп», ШБУ
«Лідер». Починаючи з 27.08.1994 року він
працював на підприємствах шахта
«Росія», ВАТ «Гірницький шахтобуд»,
шахта «Україна», «Донбасшахтобуд», а
згодом на ВП шахта «Курахівська», де
працював з 21.06.2005 року та по 01.09.2011 року,
звідки і був звільнений на підставі ч.2
ст.40 КЗпП України за станом здоров'я, у
зв'язку з професійним захворюванням.

Згідно відповіді ДП «Селидіввугілля»
від 21.10.2011 року № 12-2/2311 позивачу
відмовлено в забезпеченні вугіллям з
посилання на те, що підприємство ВАТ
«Гірницький шахтобуд», з якого він
пішов на пенсію, не входило до складу ПО
«Селидіввугілля», ГГК
«Селидіввугілля», ДП «Селидіввугілля»,
тому побутовим паливом позивача
повинне забезпечувати підприємство з
якого він пішов на пенсію.

Відповідно до архівної довідки № 531-31
від 09.11.2011 року, виданої архівним
відділом Селидівської міської ради,
розпорядженням голови Селидівської
міської ради № 141-р від 14.06.2002 року було
скасовано державну реєстрацію ВАТ
«Гірницький шахтобуд», згідно з
ухвалою за справою про банкрутство.

Листом Головного управління розвитку
базових галузей промисловості,
енергетики та енергоефективності
Донецької обласної державної
адміністрації № 1.12-Б-28, Б-115 від 23.01.2013
року, ОСОБА_1 роз'яснено, що ВАТ
«Гірницький шахтобуд» не підпадає під
дію Гірничого закону, оскільки не є
вугледобувним (перероблюваним) та
вуглебудівним підприємством.

Рішенням начальника УПСЗН
Селидівської міської ради № 250 від
10.10.2013 року, ОСОБА_1 відмовлено в
забезпеченні вугіллям, оскільки на
момент виходу 12.01.1999 року на пенсію він
працював на ВАТ «Гірницький шахтобуд»,
яке не є вугледобувним (перероблюваним)
та вуглебудівним підприємством.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що ДП
«Селидіввугілля» є неналежним
відповідачем, оскільки воно не є
правонаступником ВАТ «Гірницький
шахтобуд», з якого позивач пішов на
пенсію, і яке в свою чергу відповідно до
Гірничого Закону України та Галузевої
угоди повинно було б забезпечувати
побутовим паливом.

Оскільки представник позивача за
довіреністю ОСОБА_3 своїм правом на
заміну відповідача або залучення
співвідповідача не скористувалася,
тому суд першої інстанції дійшов
висновку, що в задоволенні позову
ОСОБА_1 до ДП «Селидіввугілля» про
зобов'язання забезпечення побутовим
паливом слід відмовити.

Колегія суддів вважає за можливе
погодитися з даними виносками суду
першої інстанції.

Відповідно до абзацу другого частини
сьомої статті 43 Гірничого Закону
України підприємства з видобутку
вугілля та вуглебудівні підприємства
безоплатно надають вугілля на побутові
потреби у розмірі, що визначається
колективним договором, таким
категоріям осіб: працівникам з
видобутку (переробки) вугілля та
вуглебудівних підприємств за
переліком професій, що затверджується
Кабінетом Міністрів України;
пенсіонерам, які пропрацювали на
підприємствах з видобутку (переробки)
вугілля, вуглебудівних підприємствах:
на підземних роботах - не менше ніж 10
років для чоловіків і не менше 7 років 6
місяців - для жінок; на роботах,
пов'язаних із підземними умовами, - не
менше ніж 15 років для чоловіків і не
менше 12 років 6 місяців - для жінок; на
роботах технологічної лінії на
поверхні діючих шахт чи на шахтах, що
будуються, розрізах, збагачувальних та
брикетних фабриках - не менше ніж 20
років для чоловіків і не менше 15 років -
для жінок; пенсіонерам, які
пропрацювали на підприємствах з
видобутку (переробки) вугілля,
вуглебудівних підприємствах та мають
загальний пільговий стаж на підземних
роботах та/або роботах, пов'язаних з
підземними умовами, та/або роботах
технологічної лінії на поверхні діючих
шахт чи на шахтах, що будуються,
розрізах, збагачувальних та брикетних
фабриках, - не менше ніж 20 років для
чоловіків і не менше 15 років - для жінок;
інвалідам і ветеранам війни та праці,
особам, нагородженим знаками
Шахтарської Слави або Шахтарської
Доблесті трьох ступенів, особам,
інвалідність яких настала внаслідок
загального захворювання, у разі, якщо
вони користувалися цим правом до
настання інвалідності; членам сімей
(вдовам) працівників, які загинули
(померли) на підприємствах з видобутку
(переробки) вугілля, які мають право на
пенсію у зв'язку із втратою
годувальника, а також померлих
пенсіонерів, які за життя мали таке
право.

Особи, які мають право на безоплатне
отримання вугілля на побутові потреби,
але проживають у будинках, що мають
центральне опалення, отримують
компенсацію за оплату електроенергії,
газу та центрального опалення житла, що
виплачується за рахунок субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам.

Тобто право на отримання безплатного
вугілля виникає у вказаних осіб при
наявності пічного опалення у будинку.
Проте позивач не надав суду доказів на
підтвердження цього факту.

Згідно ст. 2 Гірничого Закону України,
дія цього Закону поширюється на
правовідносини у сфері діяльності
гірничих підприємств, установ,
організацій, гірничих об'єктів (далі -
гірничі підприємства), що займаються
розвідкою, розробкою, видобутком та
переробкою корисних копалин і веденням
гірничих робіт, будівництвом,
ліквідацією або консервацією гірничих
підприємств, науково-дослідною
роботою, ліквідацією аварій у межах
території України, її континентального
шельфу та виключної (морської)
економічної зони, незалежно від їх
форми власності та підпорядкування, а
також підприємства, установи,
організації, громадян України,
іноземних юридичних та фізичних осіб,
осіб без громадянства.

Як роз'яснило Міністерство вугільної
промисловості України у листі від
21.12.2007 р. № 2237/03/01-04 гірничим
підприємством є цілісний технічно та
організаційно відокремлений майновий
комплекс засобів і ресурсів для
видобутку корисних копалин,
будівництва та експлуатації об'єктів
із застосуванням гірничих технологій
(шахти, рудники, копальні, кар'єри,
розрізи, збагачувальні фабрики тощо).

Вугледобувні підприємства та
підприємства з видобутку вугілля - це
підприємства, які займаються
видобуванням корисних копалин
(вугілля, солей, тощо) підземним або
відкритим способом. Вуглебудівні
підприємства - це підприємства що
займаються будівництвом.
Збагачувальні фабрики - це
підприємства, які займаються
переробкою вугілля.

З трудової книжки позивача вбачається,
що він перед виходом на пенсію працював
на ВАТ «Гірницький шахтобуд»
прохідником з повним робочим днем під
землею з 14.04.1997 року по 01.03.1999 року. (а. с.
16) Після чого позивач продовжив трудову
діяльність до 01.09.2001 року.

Відповідно до п. п. 12.10.7 та 12.10.8
Галузевої угоди між Міністерством
енергетики та вугільної промисловості,
іншими органами, власниками
(об'єднанням власників), що діють у
вугільній галузі, і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
від 03.07.2001 року особи, які мають на це
право, забезпечуються побутовим
вугіллям підприємством, з якого вони
вийшли на пенсію. На підприємствах, що
ліквідуються забезпечення працівників
побутовим паливом здійснюється за
рахунок бюджетних коштів.

Вказана норма Галузевої угоди
відповідає вимогам ст. 48 Гірничого
Закону України, яка в частинах 6 та 7
передбачає, що фінансування заходів
щодо безоплатного забезпечення
вугіллям на побутові потреби
проводиться за рахунок коштів,
виділених на ліквідацію або
консервацію гірничого підприємства,
після закінчення цієї роботи
правонаступником. Особи, зазначені в
частині п'ятій цієї статті, які
проживають у будинках, що мають
центральне опалення, отримують
компенсацію за оплату електроенергії,
газу та центрального опалення житла, що
виплачується за рахунок субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам.

Державна реєстрація підприємства, з
якого позивач пішов на пенсію - ВАТ
«Гірницький шахтобуд» скасована
розпорядженням голови Селидівської
міської ради № 141-р від 14.06.2002 року
згідно з ухвалою за справою про
банкрутство. (а. с. 8)

З огляду на викладене, позивач пішов на
пенсію з вуглебудівного підприємства,
яке ліквідовано у зв'язку із
банкрутством без правонаступника, тому
забезпечення його побутовим паливом
або компенсація за оплату
електроенергії, газу та центрального
опалення житла повинні здійснюватися
відповідно до п. 12.10.8 Галузевої угоди та
ст. 48 Гірничого Закону України.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов правильного і
обґрунтованого висновку про те, що ДП
«Селидіввугілля» є неналежним
відповідачем у справі.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються, та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального або процесуально права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу
відповідача слід відхилити, а рішення
суду першої інстанції - залишити без
змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Селидівського міського суду
Донецької області від 19 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з дня проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: