Баранівський районний суд
Житомирської області
Справа № 273/415/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

31 березня 2014 року Баранівський
районний суд Житомирської області в
складі: головуючого судді Юрчука М. І.
секретаря судових засідань Хоменко
Г.М., з участю представників позивача
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представника
відповідача Машевської Т.О. ,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Баранівка
справу за позовом ОСОБА_5 до Довбиської
селищної ради Баранівського району
про визнання недісним рішення сесії
селищної ради -

В С Т А Н О В И В:

В поданій до суду 04.03.2014 року позовній
заяві позивач ОСОБА_5 зазначає, що її
батько ОСОБА_7 проживав в АДРЕСА_1 і на
законних підставах користувався
земельною ділянкою площею 0.37 га, яка
виділялася йому для будівництва
житлового будинку та для ведення
особистого селянського господарства.

Рішенням виконавчого комітету
Довбиської селищної ради за № 124/14 від
21.09.1995 року ОСОБА_7, було безоплатно
передано у приватну власність вказану
земельну ділянку площею 0.37 га в с.
Наталія, якою він користувався до самої
смерті, але Державний акт на право
власноті на цю земельну ділянку не
отримав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько позивачки
помер, а вона і її брат ОСОБА_8
успадкували в рівних частках житловий
будинок померлого батька, розташований
по АДРЕСА_1, про що видане відповідне
свідоцтво нотаріальною конторою 10.02.2010
року.

За договором купівлі-продажу від 10.09.2010
року, позивач ОСОБА_5 стала власником
всього спадкового житлового будинку,
купивши 1/2 частину у брата.

Позивачка зазначає, що всі роки вона
користувалася розташованою біля
будинку земельною ділянкою плдощею 0.37
га і ніхто до неї претензій не
пред'являв.

Пізніше їй стало відомо, що рішенням
четвертої сесії 6 скликання Довбиської
селищної ради від 15.03.2011 року за №81 у
зв'язку зі смертю землекористувача
ОСОБА_7, припинено право користування
земельною ділянкю площею 0.12 га
(категорія земель
сільськогосподарського призначення) в
АДРЕСА_1 та переведено цю земельну
ділянку до земель запасу Довбиської
селищної ради.

Рішенням цієї сесії №79 від 15.03.2011 року
прийнято, що із цих земель запасу
земельною ділянкою площею 0.03 га
забезпечити в майбутньому будівництво
під'їзду з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2.

Рішенням цієї ж сесії від 15.03.2011 року
№72, їй- позивачці надано дозвіл на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок площею 0.34
га, у тому числі 0.25 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку та
0.9 га для ведення особистого
селянського господарства,
розташованих в АДРЕСА_1

04.03.2014 року позивач ОСОБА_5 пред'явила
позов до Довбиської селищної ради,
Баранівського району, де просить суд
визнати недійсним рішення четвертої
сесії 6 скликання Довбиської селищної
ради від 15.03.2011 року № 81, яким припинено
право користування земельною ділянкю
площею 0.12 га (категорія земель
сільськогосподарського призначення) в
АДРЕСА_1 користувачу ОСОБА_7 у зв'язку з
його смертю та переведення цієї
земельної ділянки до земель запасу
Довбиської селищної ради.

Позивач ОСОБА_5 обгрунтовує свої вимоги
положеннями ст.ст. 377,1225 ЦК України та
ст. 120 ЗК України, що при переході права
власності на житловий будинок, інші
будівлі та споруди переходить набувачу
право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщенні, тому вона-
позивач має повне право користуватися
цією земельною ділянкою. Також позивач
посилається на положення ст. 140 ЗК
України, яка передбачає припинення
права власності на землю, яке можливе в
разі смерті власника за відсутності
спадкоємця.

В судове засідання позивач не
з'явилася, а в позовній заяві зазначила,
щоб справа розглядалася без її участі,
а з участю її представників.

Представники позивача ОСОБА_2 і ОСОБА_3
підтримали позовні вимоги ОСОБА_5 з
підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача Довбиської
селищної ради Машевська Т.О. в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_5 не
визнала та надала суду письмове
заперечення на позовну заяву,
зазначивши, що відповідно до ст. 120 ЗК
України у набувача будівель право на
земельну ділянку переходить на
земельну ділянку, передбачену для
обслуговування цих будівель, а не для
сільськогосподарського призначення.
Право власності на земельну ділянку
площею 0.37 га АДРЕСА_1 за померлим ОСОБА_7
не було зареєстровано, тому Довбиська
селищна рада мала право розпорядитися
земельною ділянкою площею 0.12 га,
оскільки під будівлями і для їх
обслуговування залишалася площа
земельної ділянки 0.25 га, як передбачено
Земельним Кодексом України і окрім
того, селищна рада надала дозвіл для
власника будинку ОСОБА_5 виготовити
документацію для приваитизації
земельної ділянки площею 0.25 га з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування будинку АДРЕСА_1 і 0.09
га для ведення особистого селянського
господарства. А земельною ділянкою
площею 0.03 га , яка віднесена до земель
запасу селищної ради, депутати
Довбиської селищної ради рішенням від
15.03.2011 року №79 вирішили забезпечити
будівництво проїзду до АДРЕСА_2.

Заслухавши пояснення представників
позивача, представника відповідача,
дослідивши докази, суд прийшов до
висновку, що позов ОСОБА_5 є
безпідставним і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 ЗК України,
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки, в тому
числі на підставі приватизації
земельних ділянок, що були раніше
надані їм у користування.

Відповідно до ст. 116 ЗК України,
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування та державних
органів приватизації щодо земельних
ділянок, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації, в межах
їх повноважень. Безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі: а) приватизації
земельних ділянок, які перебувають
у користуванні громадян; в) одержання
земельних ділянок із земель
державної і комунальної власності в
межах норм безоплатної приватизації,
визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно
у власність громадян у межах норм,
визначених цим Кодексом, провадиться
один раз по кожному виду використання.

Згідно рішення виконавчого комітету
Довбиської селищної ради за № 124/14 від
21.09.1995 року ОСОБА_7, безоплатно передано
у приватну власність земельну ділянку
площею 0.37 га в с. Наталія, з цільовим
призначенням для ведення особистого
підсобного господарства (а.с.5)..

Судом встановлено і сторони не
заперечують, що ще до прийняття цього
рішення на даній виділеній раніше
земельній ділянці в АДРЕСА_1, ОСОБА_7
побудував житловий будинок з
надвірними бідівлями., У 1995 році
вирішив її приватизувати, отримав
дозвіл, але Державний акт на право
власноті на цю земельну ділянку не
отримав, а земельна ділянка площею 0.37
га залишилася в його користуванні.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_7
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в смт. Довбиш,
Баранівського району, Житомирської
області. (а.с.6).

Після його смерті спадщину в рівних
частках прийняли його діти: позивач
ОСОБА_5 і ОСОБА_8 та стали власниками по
1/2 частині житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 10.02.2010 року.
(а.с.7).

За договором купівлі-продажу від 10.09.2010
року, позивач ОСОБА_5 стала власником
всього спадкового житлового будинку,
купивши 1/2 частину у брата(а.с 8).

Згідно положень ст. 120 ЗК України, до
особи, яка придбала житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором. Якщо договором про
відчуження житлового будинку, будівлі
або споруди розмір земельної ділянки
не визначено, до набувача

переходить право власності на ту
частину земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для їх
обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або
споруда розміщені на земельній
ділянці, наданій у користування, то в
разі їх відчуження до набувача
переходить право користування тією
частиною земельної ділянки, на якій
вони розміщені, та частиною ділянки,
яка необхідна для їх обслуговування.

Стаття 121 ЗК України регулює норми
безоплатної передачі земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності в таких
розмірах: п. б) для ведення особистого
селянського господарства - не більше
2,0 гектара; п. г) для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у селах - не більше
0,25 гектара.

Судом встановлено, як зазначалося вище,
що у спадкодавця ОСОБА_7 земельна
ділянка в АДРЕСА_1 площею 0.37 га
знаходилася в користуванні і не
перебувала у власності, оскільки він не
отримав державний акт на апрво
власності на дану земельну ділянку, як
це передбачено ст.ст. 125,126 ЗК України, де
зазначено, що право власності та
право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації; право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державними
актами.

Оскільки ОСОБА_7 помер, власниками його
житлового будинку з надвірними
будівлями стали спадкоємці, земельна
ділянка спадкодавця не була
приватизована, а знаходилася в
користуванні, тому відповідно до
положень ст.141 ЗК України, підставами
припинення права користування
земельною ділянкою є, в тому числі
обставина- це набуття іншою особою
права власності на жилий будинок,
будівлю або споруду, які розташовані
на земельній ділянці.

Рішенням четвертої сесії 6 скликання
Довбиської селищної ради від 15.03.2011
року за №81 припинено право
користування земельною ділянкю площею
0.12 га (категорія земель
сільськогосподарського призначення) в
АДРЕСА_1 та переведено цю земельну
ділянку до земель запасу Довбиської
селищної ради, у зв'язку зі смертю
землекористувача ОСОБА_7 (а.с.9).

Довбиська селищна рада, дотримуючись
положень ст.ст. 120, 121 ЗК України, своїм
рішенням №72 від 15.03.2011 року,
розглянувши заяву позивачки ОСОБА_5,
надала їй дозвіл на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок загальною площею 0.34 га, з яких-
площею 0.25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
власником якого стала ОСОБА_5 в АДРЕСА_1
з метою передачі її увласність; та
площею 0.09 га для ведення особистого
селянського господарства. (а.с.21).

Оскільки рішенням сесії Довбиської
селищної ради № 81 від 15.03.2011 року із
загальної площі земельної ділянки 0.37
га, якою користувався при житті ОСОБА_7,
0.12 га земельна ділянка була переведена
до земель запасу Довбиської селищної
ради, тому селищна рада також
правомірно прийняла на цій сесії
рішення №79 про відведення із площі 0.12
га земельну ділянку площею 0.03 га для
виготовлення проїзду з АДРЕСА_1 на
АДРЕСА_2.

Посилання позивача на те. що ст. 141 ЗК
України не передбачає як підставу
припинення права користування
земельною ділянко- смерть користувача,
є безпідставними, оскільки в п. "е"

данної статті є підстава- набуття
іншою особою права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці.

Також положення ст. 377 ЦК України, на які
посилається позивач, не застосовуються
до даних виниклих правовідносин,
оскільки вони відносяться до власників
та землекористувачів, вказаних в ст. 92
ЗК України, де право постійного
користування земельною ділянкою із
земель державної та комунальної
власності набувають: підприємства,
установи та організації, що належать
до державної та комунальної власності;
громадські організації інвалідів
України, їх підприємства (об'єднання),
установи та організації.

Статтею 1225 ЦК України також
передбачено перехід права власності
або користування на земельну ділянку
до спадкоємців житлового будинку , яка
необхідна для їх обслуговування. Такий
розмір передбачений ст. 121 ЗК України- в
селі- не більше площею 0.25 га .

Таким чином в судовому засіданні
доведена безпідставність заявленого
позову ОСОБА_5 до Довбиської селищної
ради.

Керуючись ст.ст.8,10,15,60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, на підставі ст.ст. 116, 120, 121,
122, 125, 126,158 ЗК України, суд,

Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позову
про визнання недійсним рішення
четвертої сесії шостого скликання
Довбиської селищної ради
Баранівського району, Житомирьскої
області від 15.03.2011 року №81, яким
припинено право користування
земельною ділянкою площею 0.12 га в
АДРЕСА_1 землекористувачу ОСОБА_7 у
зв'язку з його смертю та переведення
цієї земельної ділянки до земель
запасу Довбиської селищної ради, за
безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області через Баранівський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі і були відсутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, в той же строк з
дня отримання копії рішення.

Суддя: М. І. Юрчук