Справа № 180/702/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 р.

Марганецький міський суд
Дніпропетровської області в складі :

головуючої Тананайської Ю.А.

при секретарі Гащук І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Марганці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Марганецький
гірничо-збагачувальний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої дитини, в
обґрунтування якого зазначила, що її
чоловік та батько дитини ОСОБА_2
загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті
нещасного випадку, пов'язаного з
виробництвом на шахті 14-15 ПАТ
«Марганецький ГЗК». Відповідно до акту
форми Н-1 «Про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом» №36/6 від
20.09.2011 року нещасний випадок, внаслідок
якого загинув ОСОБА_2, стався у зв'язку з
незадовільним технічним станом
південно-східного панельного
відкатного штреку, відсутність
проведення інструктажу з техніки
безпеки, неякісним розробленням ПОР в
частині безпечної доставки матеріалів
та кріплення гірничих виробок та
обладнання, тобто виключно з вини
підприємства. Внаслідок смерті
чоловіка їй та їхньому неповнолітньому
сину завдано моральної шкоди, яка
полягає у тому, що зазнала душевного
болю, відчула емоційний стрес, син
втратив батька та годувальника. Тому
вона просить стягнути з відповідача на
її користь у якості відшкодування
моральної шкоди, завданої загибеллю
чоловіка по 50000 гривень, кожному, в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позов підтримав, надав
пояснення відповідно позову, просив
позов задовольнити у повному обсязі,
зазначив, що ОСОБА_2, загинув на
підприємстві, рішенням Марганецького
міського суду від 6
листопада 2012 року встановлено факт
проживання однією сім'єю позивачки з
ОСОБА_2 на момент загибелі та їй
призначенні виплати, як сім'ї
загиблого.

Представники відповідача Буряк Д.А.,
Тер-Товмасян Ю.Г. позов не визнали,
зазначили, що позов необґрунтований, на
момент загибелі ОСОБА_2 був
зареєстрований не за адресою
позивачки, на розгляді в суді
знаходився позов про розірвання шлюбу
між позивачкою та загиблим, тому
моральні страждання не доведені,
просять відмовити в задоволенні у
повному обсязі.

Суд вислухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Як встановлено в судовому засіданні,
ІНФОРМАЦІЯ_1 о 20 год.40 хв. На
відокремленій дільниці шахти № 9/10 -
шахта № 14/15 ПАТ «Марганецький
гірничо-збагачувальний комбінат» під
час виконання трудових обов'язків
гірника очисного вибою 5 розряду
загинув ОСОБА_2 (а.с.4 копія свідоцтва
про смерть).

Відповідно до акту форми Н-1 «Про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом» №36/6 від 20.09.2011 року
причинами нещасного випадку, який
стався з ОСОБА_2, є незадовільний
технічний стан південно-східного
панельного відкатного штреку,
відсутність проведення інструктажу з
техніки безпеки, неякісне розроблення
ПОР в частині безпечної доставки
матеріалів та кріплення гірничих
виробок та обладнання (а.с.5-8 копія
акту).

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

У відповідності до ч.1,3 ст.13 Закону
України «Про охорону праці»,
роботодавець зобов'язаний створити на
робочому місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно до
нормативно правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці. Роботодавець
несе безпосередню відповідальність за
порушення зазначених вимог.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.1168 ЦК
України моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Крім того, п. 2 ч. 2 ст. 11, ст. 23
Цивільного кодексу України, також
передбачено відшкодовувати моральну
шкоду членам сімї померлого.

Приймаючи до уваги, що обставини,
викладені в позові, знайшли
документальне підтвердження, і у
судовому засіданні встановлено, що
смертю ОСОБА_2, який загинув на
підприємстві, спричинена моральна
шкода членам його сім`ї - дружині та
сину, суд вважає, що моральна шкода,
спричинена смертю члена сімї , підлягає
компенсації.

Суд вважає, що саме відповідач як
роботодавець несе відповідальність
перед позивачем за моральну шкоду на
підставах, передбачених главою 82
Цивільного кодексу України.

Суд відноситься критично до пояснень
представника відповідача, що позивачка
та її син не мають права на
відшкодування моральної шкоди,
оскільки не проживали разом з загиблим,
оскільки відповідно до ст..1168 ЦК
України вони мають право на
відшкодування як дружина та дитина
загиблого, без підтвердження факту
проживання.

Вирішуючи питання про розмір
відшкодування позивачці моральної
шкоди спричиненої смертю близької
людини, суд враховує, характер та об'єм
душевних страждань в зв'язку зі смертю
чоловіка, зміну в організації життя,
вину підприємства відповідача в
заподіянні смерті. Суд вважає
доведеним завдання моральної шкоди
малолітній дитині , оскільки в процесі
дорослішання дитина буде позбавлена
спілкування з батьком, в зв'язку з чим
буде вважати себе неповноцінним у
вихованні.

Оскільки позивачка, як матір
неповнолітнього ОСОБА_6 є його законним
представником, то кошти повинні бути
стягнуті на її користь. Суд вважає, що
компенсацію за заподіяні моральні
страждання, в зв'язку зі смертю члена
сім'ї слід призначити у розмірі
30 000 грн. дружині, 20000 гривень сину, що
буде відповідати тим стражданням і
переживанням, які зазнали позивачі, а в
задоволенні іншої частини позову
позивачам слід відмовити.

Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 ЦПК України,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не повинно ґрунтуватися на
припущеннях. Доказами в розумінні ст.57
ЦПК України є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд установлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідачем нее надано жодного доказу
на підтвердження своїх пояснень та
спростування вимог позивачки.

Відповідно до ст..88 ЦПК України судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача.

Керуючись ст. ст. 57, 58, 59, 60, 209,212, 214 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Марганецький
гірничо-збагачувальний комбінат" на
користь ОСОБА_1 50 000 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Марганецький
гірничо-збагачувальний комбінат"
судовий збір на користь держави у
розмірі 243 гривень 60 коп.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Марганецький міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя:
Ю. А.
Тананайська