Справа № 2/489/251/2014р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 березня 2014 року Ленінський районний
суд м. Миколаєва, у складі: головуючого
судді - Рум'янцевої Н.О., при секретарі -
Ляшик С.В., за участю: представника
позивача - ОСОБА_1, представника
відповідача - Кузьменко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Миколаєва справу за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»,
треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
договору іпотеки недійсним та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк» про
визнання договору іпотеки недійсним та
зобов'язання вчинити певні дії,
мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з
рішенням суду від 24.03.2008р. за ОСОБА_6
визнано право власності на квартиру
АДРЕСА_1. На підставі цього рішення йому
було видано Свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 04.08.2008р.
Однак рішенням Апеляційного суду
Миколаївської області від 10.04.2013р.
вказане рішення суду від 24.03.2008р.
скасовано.

У зв'язку з вказаним позивач у жовтні
2013р. звернулася до нотаріальної
контори з питань оформлення своїх
спадкових прав на вказану квартиру
після смерті її чоловіка - ОСОБА_7, проте
отримала відмову, оскільки дана
квартира є предметом іпотеки за
договором іпотеки від 10.09.2008р.

Позивач стверджує, що цей договір
укладений з порушенням норм чинного
законодавства та є обмеженням та
перешкодою у здійсненні нею права
власності квартирою.

Відповідач як обтяжувач зобов'язаний
вчинити дії щодо державної реєстрації
припинення обтяжень іпотеки та
заборони на нерухоме майно.

На підставі вищенаведеного позивач
просить суд визнати договір іпотеки №
PML-400/123/2008 від 10.09.2008р. недійсним;
зобов'язати відповідача подати до
Реєстраційної служби ММУЮ протягом
п'яти робочих днів з дня визнання
договору іпотеки недійсним, заяву про
державну реєстрацію припинення
обтяжень об'єкту обтяження.

Ухвалою суду від 20.02.2014р. залучено в
якості третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог - ОСОБА_4, ОСОБА_5.

У судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні вимоги
та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову.

Треті особи в судове засідання не
з'явилися, повідомлялися належним
чином, причини неявки не повідомили.

Вислухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступне.

10.09.2008р. між ЗАТ «ОТП Банк»
(правонаступником є ПАТ «ОТП Банк») та
ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки №
PML-400/123/2008.

Відповідно до п. 3.1 цього договору
предметом іпотеки за цим договором є
квартира АДРЕСА_1 та належить
іпотекодавцю на праві власності, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно, видане
04.08.2008р. Адміністрацією Ленінського
району виконавчого комітету
Миколаївської міської ради, на
підставі розпорядження того ж органу №
309р від 23.07.2008р. та зареєстрованого в КП
«Миколаївське МБТІ» 04.08.2008р.

24.03.2008р. рішенням Заводського районного
суду м. Миколаєва позов ОСОБА_6 до
Виконкому ММР, ОСОБА_3 про визначення
часток в загальній сумісній власності,
визнання права власності у порядку
спадкування та визнання угоди дійсною,
задоволений.

Вказаним рішенням суду від 24.03.2008р.
постановлено: визнати за ОСОБА_7 та
ОСОБА_3 частки у праві власності на
квартиру АДРЕСА_2 рівними - по ? частини
за кожним; визнати за ОСОБА_6 право
власності на ? частини цієї квартири в
порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.; визнати договір
купівлі-продажу від 21.11.2007р. укладений у
простій письмовій формі, згідно якого
ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_3 ? частину
квартири - дійсним; визнати за ОСОБА_6
право власності на вказану квартиру.

На підставі розпорядження
Адміністрації Ленінського району
виконкому ММР від 23.07.2008р. № 309р ОСОБА_6
видано Свідоцтво про право власності
на нерухоме майно від 04.08.2008р.

10.04.2013р. рішенням Апеляційного суду
Миколаївської області рішення суду від
24.03.2008р. скасовано, та в задоволенні
вищевказаного позову було відмовлено.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 03.09.2013р. позов ОСОБА_3 до
ММР, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування
свідоцтва про право власності та його
реєстрації, задоволено частково.

Цим рішенням суду від 03.09.2013р.
постановлено скасувати Свідоцтво про
право власності на нерухоме майно САС
№ 04455 від 04.08.2008р., виданого
адміністрацією Ленінського району
виконавчого комітету ММР на ім'я ОСОБА_6
на підставі розпорядження
Адміністрації Ленінського району
виконкому ММР від 23.07.2008р. № 309р.

30.10.2013р. ОСОБА_3 звернулася до
державного нотаріуса Другої
Миколаївської державної нотаріальної
контори Рибачук О.В. з питанням
оформлення своїх спадкових прав за
законом на майно, яке залишилось після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. її чоловіка ОСОБА_7

Постановою від 30.10.2013р. позивачу було
відмовлено у її клопотанні у зв'язку з
тим, що спадкодавець ОСОБА_7 не є
боржником (майновим поручителем) за
договором іпотеки, посвідченим
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
10.09.2008р. за р. № 4585; квартира, на яку
накладено заборону в зв'язку з
посвідченням договору іпотеки, за яким
попередній власник виступав як
майновий поручитель, згідно рішення
суду, виданого Ленінським районним
судом м. Миколаєва 03.09.2013р., перебуває у
власності інших осіб, які не є
сторонами по даному договору.

Як вбачається з матеріалів справи
10.09.2008р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6
укладено договір іпотеки, за яким
останній передав банку в іпотеку
нерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст. 203 ч.3,4,5 ЦК
України волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом та має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Частиною 3 статті 215 ЦК України
визначено,що якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про
іпотеку» обтяження нерухомого майна
іпотекою підлягає державній
реєстрації в порядку, встановленому
законодавством.

Пунктом 4.2 цього договору визначено, що
сторони погоджуються, що одночасно з
нотаріальним посвідченням цього
договору нотаріус накладає, згідно з
чинним законодавством України,
заборону відчуження предмета іпотеки.
Така заборона відчуження діє до дати
надання іпотекодержателем нотаріусу
і/або іпотекодавцеві письмового
повідомлення про повну сплату
боржником всіх його боргових
зобов'язань за кредитним договором або
про припинення цього договору.

Статтею 583 ЦК України встановлено, що
заставодавцем може бути власник речі
або особа, якій належить майнове право,
а також особа, якій власник речі або
особа, якій належить майнове право,
передали річ або майнове право з правом
їх застави.

Застава права на чужу річ здійснюється
за згодою власника цієї речі, якщо для
відчуження цього права відповідно до
договору або закону потрібна згода
власника.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про іпотеку» предметом
іпотеки можуть бути один або декілька
об'єктів нерухомого майна за таких
умов: нерухоме майно належить
іпотекодавцю на праві власності або на
праві господарського відання, якщо
іпотекодавцем є державне або
комунальне підприємство, установа чи
організація; нерухоме майно може бути
відчужене іпотекодавцем і на нього
відповідно до законодавства може бути
звернене стягнення; нерухоме майно
зареєстроване у встановленому законом
порядку як окремий виділений у натурі
об'єкт права власності, якщо інше не
встановлено цим Законом.

Враховуючи вказані приписи чинного
законодавства, однією з умов укладення
договору іпотеки є належність предмета
іпотеки іпотекодавцю на праві
власності.

Судом встановлено, що
правовстановлюючий документ на ім'я
іпотекодавця - ОСОБА_6 скасований
рішенням суду від 03.09.2013р..

За такого, ОСОБА_6 не є власником
предмета іпотеки, а тому договір
іпотеки не можна вважати таким, що
відповідає вимогам чинного
законодавства.

На підставі вищевказаного, враховуючи
всі наявні докази та пояснення сторін
по справі, суд вважає, що позов в
частині визнання договору іпотеки
недійсним є обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.

В той же час статтею 9 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
встановлено, що державна реєстрація
припинення іпотеки, обтяження
проводиться на підставі заяви
обтяжувача, яку він зобов'язаний подати
протягом п'яти робочих днів з дня
припинення іпотеки, обтяження
самостійно або на письмову вимогу
боржника чи іншої особи, права якої
порушено через наявність таких
реєстраційних записів.

Таким чином подання заяви при
припиненні іпотеки, є обов'язком
обтяжувача відповідно до чинного
законодавства та не вимагає окремого
зобов'язання для вчинення такої дії
рішенням суду.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
судовий збір у розмірі 229,40 грн..

Керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 60, 62, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»,
треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
договору іпотеки недійсним та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати договір іпотеки № PML-400/123/2008 від
10.09.2008р., укладений між Публічним
акціонерним товариством «ОТП Банк» та
ОСОБА_6, - недійсним.

В частині позовних вимог щодо
зобов'язання Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» подати заяву -
відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» на користь
ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 229 грн. 40
коп. (двісті двадцять дев'ять грн. сорок
коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з моменту його
оголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий:
Рум'янцева
Н.О.