2/258/1538/14 258/2885/14-ц
Справа № 2/258/1538/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014р.
Кіровський районний суд м. Донецька у
складі: головуючого-судді Подолянчука
І.М.

при секретарі Мінченковій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2

Про
відшкодування моральної шкоди, суд-

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про відшкодування моральної
шкоди до ОСОБА_2, зазначивши, що 23
лютого 2013р., приблизно о 17 год., ОСОБА_2,
перебуваючи за місцем свого проживання
- на подвір'ї будинку АДРЕСА_1, в процесі
конфлікту, який виник на грунті
неприязних відносин з ним, діючи
умисно, наніс йому один удар кулаком
правої руки в область обличчя,
спричинивши йому закриту
черепно-мозкову травму, струс
головного мозку, перелом кісток носа,
забійну рану обличчя, гематому навколо
лівого ока та його контузію, тобто до
легкі тілесні ушкодження, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я і виникнення яких не
виключено навіть при одноразовій
травмуючій дії тупого предмету, за
що вироком Кіровського райсуду м.
Донецька від 28 січня 2014р., був визнаний
винним у скоєнні злочину,
передбаченого ст.125 ч.2 КК України та
засуджений до покарання у вигляді
штрафу на користь держави в розмірі 1700
грн.

Внаслідок вищевказаних протиправних
дій відповідача він в період з 23 лютого
2013р. по 12 березня 2013р. знаходився на
стаціонарному лікуванні в
неврологічному відділенні МЛ № 25 м.
Донецька, а після виписки, з 22 березня
2013р. знову був госпіталізований до
лікарні, де по 10 квітня 2013р. проходив
курс лікування у неврологічному
відділенні.

У зв'язку з погіршенням стану здоров'я,
з 19 листопада 2013 р. по 09 грудня 2013 р. він
знову знаходився на стаціонарному
лікуванні в медичному закладі.

Вказаними протиправними діями
відповідача йому було спричинено
моральну шкоду, яку він оцінює в 20000
грн., оскільки із-за спричинення
тілесних ушкоджень він переніс значні
фізичні та моральні страждання, дуже
хвилювався, у нього погіршилося
самопочуття так як із-за наявних
тілесних ушкоджень він був вимушений
нести витрати на ліки та проживати на
свою пенсію, якої недостатньо для
підтримки свого здоров'я, тривалий час
він почуває себе негативно.

У зв'язку з тим, що він, як інвалід 2-ї
групи, зазнав тяжких фізичних та
моральних страждань, фактично не міг
самостійно пересуватися, потребував по
стороннього догляду.

Він позбавлений можливості
реалізувати свої звички і бажання у
зв'язку з неможливістю подальшого
активного суспільного життя, а також
від інших негативних наслідків.

Порушено його спілкування з людьми, що
оточують його, у зв'язку з чим йому
необхідні додаткові зусилля для
організації його подальшого життя. Він
вимушений звертатися за допомогою до
медичних установ і проходити курс
лікування, що також дезорганізує його
життя і спричиняє за собою негативні
наслідки, які згубно відбиваються на
нервовій системі.

Відповідач в добровільному порядку
відмовляється відшкодовувати
спричинену моральну шкоду. Просив
постановити судове рішення, яким
стягнути з відповідача в відшкодування
спричиненої ним моральної шкоди
20000грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
з'явилася, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та надав суду
пояснення, аналогічні викладеним у
позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та суду
пояснила, що розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Згідно набраного чинності вироку
Кіровського районного суду м. Донецька
від 28 січня 2014р. відносно ОСОБА_2,
останній дійсно 23 лютого 2013р.,
приблизно о 17 год., перебуваючи на
подвір'ї будинку АДРЕСА_1, побачивши що
його тесть - позивач ОСОБА_1 наносить
його дружині ОСОБА_4 удари кулаком в
область обличчя, з метою захисту своєї
дружини почав відтягувати позивача від
неї, але позивач ОСОБА_1 наніс йому удар
ногою в пахову область.

У відповідь відповідач ОСОБА_2 також
наніс позивачу ОСОБА_1 один удар
кулаком правої руки в обличчя.

Після чого позивач почав тікати та
впав на купу будівельних матеріалів,
потів піднявся та побіг на вулицю.

Судом при призначені покарання
відповідачу було також враховано і
віктимність поведінки позивача, якій
своїми діями відносно дружини
відповідача спровокував останнього на
протиправні дії.

Крім того, посилання позивача на тяжкі
фізичні та моральні страждання до
теперішнього часу спростовуються
висновком судово-медичної експертизи,
згідно якої відповідач спричинив
позивачу легкі тілесні ушкодження, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я.

Доводи позивача спростовуються
наданими виписками з його історії
хвороб, а саме: виписки № 239/609 за період
часу з 23.02.2013р. по 12.03.2013 р., виписки № 1098
за період часу з 22.03.2013р. по 10.04.2013 р. та
виписки № 827 за період часу з 19.11.2013 р. по
09.12.2013 р., де зазначено у якості діагнозу
«посттравматична грудна та попереково
-крижова радикулопатия с больовим
синдромом, стадія декомпенсація
(травма 1983 року, компресійний перелом D8
хребця)». Також позивач є інвалідом 2 -ї
групи.

Позивачем не було надано суду доказів
причино - наслідкового зв'язку, що саме
від дій відповідача, а не з причини
давнішньої травми, у нього до
теперішнього часу погіршено
самопочуття, він не має можливості
самостійно пересуватися та
позбавлений можливості реалізувати
свої звички та бажання.

Отже будь-яких доказів того, що
моральні страждання позивача до
теперішнього часу пов'язані саме з
протиправними діями відносно нього
відповідача, до суду не надано.

Відсутні в матеріалах справи і
будь-які докази щодо фізичних
страждань позивача.

Просила суд в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити в повному
обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає:

-у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодження
здоров'я;

-у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї
чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого, або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними діями або
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, при наявності її вини.

Судом встановлено, що 23 лютого
2013р., приблизно о 17 год., відповідач
ОСОБА_2, перебуваючи за місцем свого
проживання - на подвір'ї будинку
АДРЕСА_1, в процесі конфлікту, який
виник на грунті неприязних відносин з
позивачем ОСОБА_1, діючи умисно, наніс
останньому один удар кулаком правої
руки в область обличчя, спричинивши
йому закриту черепно-мозкову травму,
струс головного мозку, перелом кісток
носа, забійну рану обличчя, гематому
навколо лівого ока та його контузію,
тобто до легкі тілесні ушкодження, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я і виникнення яких не
виключено навіть при одноразовій
травмуючій дії тупого предмету, за
що вироком Кіровського райсуду м.
Донецька від 28 січня 2014р., відповідача
ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК
України та засуджено до покарання у
вигляді штрафу в дохід держави в
розмірі 1700 грн.

Внаслідок вищевказаних протиправних
дій відповідача ОСОБА_2 позивачу
ОСОБА_1 було спричинено моральну шкоду,
так як позивач переніс значні фізичні
та душевні страждання, що потягло за
собою значні зміни у ритмі та способі
його життя, тривалий час позивач через
отримані травми лікується та почуває
себе негативно.

ОСОБА_1 були заявлені позовні вимоги
про стягнення з відповідача ОСОБА_2
моральної шкоди, яку він оцінює в 20000
грн.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п.9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995р. №4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» розмір відшкодування моральної
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві фізичних і
моральних страждань, з урахуваннями у
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.

Зокрема, враховуються характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, наслідки тілесних
ушкоджень, істотних вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках.

З огляду на наведене, з урахуванням
конкретних обставин по справі, суд
вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині стягнення з відповідача ОСОБА_2
в відшкодування спричиненої злочином
моральної шкоди на суму 20 000грн.
необгрунтовано завищеними і розмір
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої позивачеві протиправними
діями відповідача, суд визначає у 2 000
грн.

Доводи представника відповідача
ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про те, що
вищевказаними протиправними діями
відповідача ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 не
було спричинено будь-якої моральної
шкоди, суд визнає безпідставними та
такими, що не відповідають обставинам
справи, встановленим в судовому
засіданні і не приймає їх у якості
допустимого та достовірного доказу при
обґрунтуванні судового рішення

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягуєтиься з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного з
відповідача ОСОБА_2 в дохід держави
підлягають стягненню судові витрати
по сплаті судового збору в розмірі 243
грн. 60 коп.

Керуючись Постановою Пленуму
Верховного Суду України №4 „Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" від 31
березня 1995 року; ст. ст. 22, 23, 1167 ЦК
України; ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в
відшкодування спричиненої злочином
моральної шкоди в розмірі 2000 (дві
тисячі) грн., в решті позовних вимог-
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судові витрати в сумі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Донецької області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
винесення рішення.

Суддя: