ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
У х в а л а

31 березня 2014 року
місто Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,
суддів:Дербенцевої Т.П.,Карпенко С.О.,
Ситнік О.М.,Умнової О.В.,розглянувши
заяву Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року
в справі за позовом ОСОБА_6 до
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Львівська залізниця» про
скасування наказів, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ДТГО «Львівська
залізниця» про скасування наказів,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 6 серпня 2013 року поновлено
строк ОСОБА_6 для звернення до суду та в
позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Тернопільської області від 03 жовтня
2013 року рішення місцевого суду в
частині поновлення строку на звернення
до суду з вимогою щодо оскарження
наказу ДТГО «Львівська залізниця» від
26 липня 2012 року № 64-с/н залишено
без змін, а в решті рішення суду першої
інстанції скасовано й ухвалено нове,
яким: скасовано наказ № 179/ОС від
13 березня 2013 року, виданий ДТГО
«Львівська залізниця» про звільнення
ОСОБА_6 з посади головного бухгалтера
відокремленого підрозділу
«Пасажирське вагонне депо Тернопіль»
за п. 3 ст. 40 КЗпП України з 13 березня 2013
року; скасовано наказ № 42/ОС від 13
березня 2013 року, виданий відокремленим
підрозділом «Пасажирське вагонне депо
Тернопіль» про звільнення ОСОБА_6 з
посади головного бухгалтера
відокремленого підрозділу
«Пасажирське вагонне депо Тернопіль»
за п. 3 ст. 40 КЗпП України з 13 березня 2013
року; скасовано п. 13 наказу № 36-С/Н від 27
лютого 2013 року, виданий ДТГО
«Львівська залізниця»; скасовано наказ
№ 64-С/Н від 26 липня 2012 року, виданий
ДТГО «Львівська залізниця» про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_6; поновлено
ОСОБА_6 на посаді головного бухгалтера
відокремленого підрозділу
«Пасажирське вагонне депо Тернопіль»
ДТГО «Львівська залізниця» з
13 березня 2013 року; стягнуто з ДТГО
«Львівська залізниця» на користь
ОСОБА_6 середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 13
березня 2013 року по 03 жовтня 2013 року в
сумі 26 231 грн 80 коп. з відрахуванням
обов'язкових платежів і зборів та 1000
грн компенсації на відшкодування
завданої моральної шкоди; стягнуто
ДТГО «Львівська залізниця» в дохід
держави 344 грн 10 коп. судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року
у відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_6 до ДТГО
«Львівська залізниця» про скасування
наказів, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди відмовлено.

У заяві ДТГО «Львівська залізниця»
просить ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 жовтня 2013 року скасувати та
передати справу на новий розгляд до
суду касаційної інстанції, посилаючись
на неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її допуску до
провадження Верховного Суду України
відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

ДТГО «Львівська залізниця» у своїй
заяві про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 жовтня 2013 року, як на
підставу неоднакового застосування
одних і тих самих норм матеріального
права посилається на ухвалу Судової
колегії в цивільних справах Верховного
Суду України від 19 липня 2000 року, ухвалу
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 22 серпня 2002
року, ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 листопада 2011 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2012 року.

Разом з тим, як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ у п. 6 постанови від 30 вересня 2011
року «Про судову практику застосування
статей 353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин з метою з'ясування
їх подібності в різних судових
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Таким чином, аналіз наведених судових
рішень та судового рішення у справі за
позовом ОСОБА_6 до ДТГО «Львівська
залізниця» про скасування наказів,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди вказує на те, що у вказаних
справах різними є встановлені судами
фактичні обставини, що не дає підстав
для висновку про наявність
передбачених ст. 355 ЦПК України підстав
для перегляду судових рішень у порядку,
передбаченому главою 3 розділу V
ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_6 до
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Львівська залізниця» про
скасування наказів, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: Т.П. Дербенцева С.О. Карпенко
О.М. Ситнік О.В. Умнова