Єдиний унікальний номер № 237/803/14-ц
Провадження № 2/237/681/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 року
м. Мар'їнка

Мар'їнський районний суд Донецької
області у складі:

Головуючого судді:
Клікунової А.С.,

при секретарі:
Харьковій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду Марїнського
району Донецької області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Красногорівської міської ради
Мар'їнського району Донецької області,
третя особа районне комунальне
підприємство "Мар'їнське бюро
технічної інвентаризації" про визнання
права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Мар'їнського
районного суду Донецької області з
вказаною позовною заявою, в якій
просить визнати за нею право власності
на домоволодіння АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку "А-1" з
прибудовами "а-1", "аґ1" загальною площею
63,4 квадратних метри, в тому числі жилою
площею 30,3 квадратних метри, з
господарськими спорудами: сарай "Б1",
погріб "Бп", сарай "Г1", гараж "В1",
вбиральня "У1", огорожа, ворота.

Позовні вимоги обґрунтовані
наступним. ОСОБА_1, за її посиланням, має
право в порядку спадкування на
житловий будинок з господарськими
спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 як спадкоємець за заповітом
після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та як спадкоємець за
законом третьої черги після смерті
ОСОБА_4. Юридично оформити свої права
власника на вказане спадкове майно
шляхом отримання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину позивач не має можливості в
зв'язку з неналежним свого часу
успадкуванням вказаними спадкодавцями
спадщини після смерті ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Посилаючись на норми ст.ст. 16, 328, ч. 2 ст.
331, 386, 392, 1220, 1235, 1263 ЦК України, ОСОБА_1
вважає наявними підстави для судового
захисту її оспорюваних прав.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явилася, в порядку ст. 158 ЦПК
України, надіслала на адресу суду
письмове клопотання про розгляд справи
в її відсутність, при чому позовні
вимоги підтримані, інших доказів на
обґрунтування заявлених вимог позивач
не надає, будь-яких клопотань та заяв не
заявляє.

Відповідач Красногорівська
міська рада Мар'їнського району
Донецької області у судове засідання
не направила свого представника,
надіславши на адресу суду заяву з
клопотанням розглянути справу за
позовом ОСОБА_1 в відсутність органу
місцевого самоврядування, при цьому
заперечень по суті позовних вимог не
мають.

Третя особа районне комунальне
підприємство "Мар'їнське бюро
технічної інвентаризації" у судове
засідання не спрямувала свого
представника, надіславши на адресу
суду відгук на позовні вимоги ОСОБА_1 з
відсутністю заперечень відносно
технічної частини позову та
висловленням думки про ухвалення
рішення до розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
належно з'ясувавши дійсні обставини
справи, права та обов'язки сторін,
оцінки їх доводів і наданих ними
доказів, приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову є право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1.
Згідно довідки районного комунального
підприємства "Мар'їнське бюро
технічної інвентаризації" № 06-124 від 12
лютого 2014 року право власності на
вказане домоволодіння зареєстровано
за ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5
помер (свідоцтво про смерть серії ІІ-НО
НОМЕР_1), після його смерті в порядку ст.
525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року)
відкрилась спадщина. Спадкування після
смерті ОСОБА_5 здійснювалось за
законом, оскільки заповіту в порядку
ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року)
спадкодавцем не залишено. Статтями 529,
530 ЦК УРСР (в редакції 1963 року)
передбачено дві черги спадкоємців за
законом. Спадкоємцем першої черги за
законом після смерті ОСОБА_5 стали його
дружина ОСОБА_3, та діти ОСОБА_6, ОСОБА_4.
30 січня 1978 року Мар'їнською державною
нотаріальною конторою видано
свідоцтво про право на спадщину, за
яким ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 є
спадкоємцями житлового будинку
АДРЕСА_1 в рівних частках, тобто по 1/3
кожному. Реєстрація права власності на
будинок спадкоємцями згідно з
Інструкції "Про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у місцях,
селищах міського типу Української РСР"
від 31 січня 1966 року, затвердженої
Міністерством комунального
господарства Української РСР 31 січня
1996 року не проведена.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_6. За
життя ОСОБА_6 не скористався наданим ст.
1234 ЦК України правом на залишення
заповіту, тому спадкування
здійснюється за законом. Спадкоємцем
першої черги за законом після смерті
ОСОБА_6, в силу ст. 1261 ЦК України, є матір
померлого - ОСОБА_3, спадкоємцем другої
черги, в силу ст. 1262 ЦК України, є брат
померлого - ОСОБА_4. В позовній заяві
вказано, що єдиним спадкоємцем, який
прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 є
його матір ОСОБА_3. Разом з тим, в
порушення вимог ст. 60 ЦПК України
доказів прийняття спадщини в порядку ч.
3 ст. 1268 ЦК України - не надано, тому такі
посилання суд не приймає до уваги.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3.
ОСОБА_3 в порядку ст. 1234 ЦК України
залишила заповіт. Згідно заповіту,
посвідченого 11 листопада 2008 року
державним нотаріусом Красногорівської
державної нотаріальної контори ОСОБА_3
на випадок своєї смерті здійснила
розпорядження щодо залишення
належного їй майна - ОСОБА_1, позивачу по
даній цивільній справі. Згідно ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті. Зі змісту позовної
вбачається твердження, що до складу
спадкового майна після смерті ОСОБА_3
входить право власності на 2/3 частки
домоволодіння АДРЕСА_1. Однак,
письмових доказів таких посилань суду
не надано, підтверджено лише
належність померлій ОСОБА_3 1/3 частки
вказаного нерухомого майно на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 30 січня 1978 року.

Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено
порядок прийняття спадщини. Доказів
прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті
ОСОБА_3 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України
суду не надано. З позовної заяви
вбачається твердження, що позивач
подала заяву до нотаріальної контори
про прийняття спадщини, однак доказів
виконання вимог ст. 1269 ЦК України суду
не надано. В матеріалах справи наявний
витяг про реєстрацію в Спадковому
реєстрі № 17213322, виданий
Красногорівською державною
нотаріальною конторою 11 листопада 2008
року про реєстрацію заповіту ОСОБА_3,
однак про заведення спадкової справи
після смерті спадкодавця - доказів не
надано. Відповідно до роз'яснень
Верховного Суду України, викладені в
постанові Пленуму Верховного суду
України № 7 від 30 травня 2008 року
вбачається, що свідоцтво про право на
спадщину видається громадянам,
організаціям державними нотаріальними
конторами за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину у
встановленому чинним законодавством
порядку. На думку суду у позивача
ОСОБА_1 не має підстав для звернення до
суду за захистом своїх, як вона
стверджує, порушених, невизнаних прав,
свобод чи інтересів, оскільки доказів
порушення її прав - не надано. Позовна
заява про визнання права власності на
спадкове майно в судовому порядку без
звернення до нотаріальної контори, -
передчасно заявлена.

24 серпня 2013 року помер ОСОБА_4, після
його смерті до спадкування відкрилась
спадщина в вигляді 1/3 частки
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, належне спадкодавцю на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 3 січня 1978 року.
Згідно ст. 1263 ЦК України у третю чергу
право на спадкування за законом мають
рідні дядько та тітка спадкодавця.
Позивач ОСОБА_1 є рідною тіткою ОСОБА_4
по батьківській лінії (родинні
відносини підтверджено наявними в
матеріалах справи копіями свідоцтва
про народження серії НОМЕР_2, посвідки
про народження № НОМЕР_3, свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_4). 17 жовтня
2013 року ОСОБА_1 подала заяву про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4, що підтверджено витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі №
35423650. Свідоцтва про право на спадщину
не видавалося.

Відповідно до роз'яснень Верховного
Суду України, викладені в постанові
Пленуму Верховного суду України № 7 від
30 травня 2008 року вбачається, що
свідоцтво про право на спадщину
видається громадянам, організаціям
державними нотаріальними конторами за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину у встановленому
чинним законодавством порядку. За
наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про визнання
права на спадщину судовому розглядові
не підлягають. Таким чином, після
прийняття спадщини, відкритої після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
року позивач ОСОБА_1 мала можливість
звернутися до нотаріальної контори із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини. Відповідно до гл. 7
Закону України "Про нотаріат" свідоцтво
про право на спадщину видається
громадянинові за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, встановленому цивільним
законодавством.

ОСОБА_1, не надаючи доказів відмови
нотаріуса в видачі свідоцтва про право
на спадщину, самостійно прийшла до
висновку, що отримати свідоцтво на
спадкове майно не може. Разом з тим,
особа може звернутися до суду за
правилами позовного провадження у разі
порушення, невизнання або оспорювання
її прав, свобод чи інтересів, зокрема в
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину. Оскільки позивач не
надав доказів про те, що нотаріус
відмовив в оформленні права на
спадщину шляхом винесення відповідної
постанови, суд залишає без задоволення
вимоги про визнання права власності на
спадщину.

Крім того, суд зауважує на помилковість
посилань, як обґрунтованість вимог, на
статтю ст. 392 ЦК України. Згідно статті
392 ЦК України власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності. Позов про визнання права
власності - це позадоговірна вимога
власника майна про констатацію перед
третіми особами факту належності
позивачу права власності на спірне
майно. Такий позов може бути заявлено
титульним власником, права якого
оспарюються, заперечуються або не
визнаються іншими особами. Необхідною
умовою захисту права власності шляхом
його визнання слугує підтвердження
позивачем своїх прав на майно.
Зазначене підтверджується ст. 392 ЦК
України, на яку посилається позивач, та
зовсім не відповідає тому способу
захисту своїх прав та інтересів який
обрала ОСОБА_1

З урахуванням вказаного, законних
підстав для задоволення позову немає і
суд дійшов висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

На підставі ст.ст. 1220, 1228, 1263, 1269, 1270
Уивільного кодексу України, керуючись
ст.ст. 10, 609, 209 ч. 2, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Красногорівської міської
ради Мар'їнського району Донецької
області, третя особа районне
комунальне підприємство "Мар'їнське
бюро технічної інвентаризації" про
визнання права власності відмовити
повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана в судову палату по
цивільним справам Апеляційного суду
Донецької області через Мар'їнський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя (підпис)
А.С. Клікунова

З оригіналом згідно

Суддя
Дата документу 21.03.2014