Іванівський районний суд Одеської
Справа № 499/1925/13-ц
Провадження № 2/499/141/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

заочне

"21" лютого 2014 р.
смт.
Іванівка

Іванівський районний суд Одеської
області в складі: головуючого судді
Погорєлова І.В. при секретарі
Іваницькій І.Р. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди завданої ДТП , -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду із
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди завданої ДТП.

В своєму позові він посилався, що
15.09.2012 року в районі 426 км
автодороги Київ - Одеса (біля ресторану
Є-95) сталася ДТП за участю автомобілів
марки ВАЗ дн НОМЕР_2 з причепом ПВА д/н
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та
автомобіля ВАЗ 21-4 д/н НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_2

30 жовтня 2012 року Роздільнянським
районним судом Одеської області за
результатами розгляду
адміністративної справи №3-1513 винесено
постанову відповідно до якої ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнено від
адміністративної відповідальності по
ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в
моїх діях складу правопорушення.

Зазначене рішення залишено без змін
Постановою апеляційного суду Одеської
області від 10 грудня 2012 року по справі
№33-1590/906/2012

Тобто, в судовому порядку встановлено,
що ОСОБА_1, не є винуватцем ДТП, яка
сталась 15.09.2012 року.

В свою чергу в судових засіданнях
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що саме водій автомобілю
ВАЗ 2104 дн НОМЕР_3 ОСОБА_2 порушив правила
дорожнього руху, що стало причиною ДТП.

17.06.2013 року відповідно до
Постанови Іванівського районного суду
Одеської області ОСОБА_2 визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Зазначена постанова набрала законної
сили.

З метою відшкодування завданої шкоди
позивач звернувся до приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс груп», в якій свою
відповідальність перед третіми
особами застрахував ОСОБА_2.

Відповідно до листа № 6686 від 4.10.2013 року
страховою компанією встановлено, що
розмір матеріального збитку, завданого
позивачу як власнику автомобіля ВАЗ 21070
д/н НОМЕР_2 становить 13 431,58 грн.

Однак за мінусом франшизи, яка
становить 1 000,00 грн. до відшкодування
страхова компанія перерахувала
позивачу 12 431,58 грн.

Відповідно до листа № 6687 від 4 жовтня 2013
року страховою компанією встановлено,
що розмір матеріального збитку,
завданого позивачу як власнику
автомобіля (причепу) ПВА 1 д/н НОМЕР_1
становить 2 623,84 грн.

Однак за мінусом франшизи, яка
становить 1 000, 00 грн. до відшкодування
страхова компанія перерахувала
позивачу 1 623,84 грн.

Тобто страхова компанія не
відшкодувала позивачу завданий збиток
у розмірі 2 000 грн- франшизу.

Крім того, з метою встановлення розміру
матеріального збитку позивачем було
сплачено та проведення оцінки
пошкоджень 1 000 грн., що підтверджується
квитанціями до прибуткового касового
ордеру.

- №582-09-12 від 27.09.2012 року на суму 200
грн.

- №581 -09-12 від 27.09.2012 року на суму 800
грн.

- Вказані грошові кошти позивачу
також не відшкодовано.

Крім матеріальної шкоди позивачу
завдано моральну шкоду, яка полягає в
тому, що в момент дорожньо-транспортної
пригоди він отримав величезний стрес,
так як є пенсіонером і спричинення
матеріальної шкоди у вигляді
пошкодження автомобілю та причепу
негативно вплинуло на його
самопочуття, так як з пенсії відновити
його не може, а відповідач по справі
всіляким способом намагався уникнути
відповідальності, що змушувало
позивача з метою відстоювання своєї
правоти більше року звертатися до
різних судових установ. Крім того
позивач мешкаю у сільській місцевості
і автомобіль був засобом пересування
сім'ї, а у зв'язку з спричиненням
механічних ушкоджень він не міг його
використовувати за цільовим
призначенням, що завдало значних
незручностей для позивача особисто та
його сім'ї. Моральну шкоду позивач
оцінює у 5 000 грн та просить стягнути.

В судове засідання позивач не
з'явився , заявляв клопотання про
слухання справи у його відсутність, на
позовних вимогах наполягав.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Про дату слухання справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить розписка про отримання
повістки. Заяв про відкладення
розгляду справи не надавав, про причини
неявки не повідомляв.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи , що
відповідає положенням ст.224 ЦПК України
.

Дослідивши письмові матеріали справи
та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК
України, де зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, та ст. 11 ЦПК України,
згідно якої цивільні справи
розглядаються в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі суд,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
розглянувши справу в межах заявлених
вимог, приходить до висновку, що позов
про стягнення боргу за договором
позики підлягає задоволенню частково
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.09.2012
року в районі 426 км автодороги Київ -
Одеса (біля ресторану Є-95) сталася ДТП
за участю автомобілів марки ВАЗ дн
НОМЕР_2 з причепом ПВА д/н НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_1 та автомобіля ВАЗ 21-4
д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2

30 жовтня 2012 року Роздільнянським
районним судом Одеської області за
результатами розгляду
адміністративної справи №3-1513 винесено
постанову відповідно до якої ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнено від
адміністративної відповідальності по
ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в
моїх діях складу правопорушення.

Зазначене рішення залишено без змін
постановою апеляційного суду Одеської
області від 10 грудня 2012 року по справі
№33-1590/906/2012

Тобто, в судовому порядку встановлено,
що ОСОБА_1, не є винуватцем ДТП, яка
сталась 15.09.2012 року.

В свою чергу в судових засіданнях
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що саме водій автомобілю
ВАЗ 2104 дн НОМЕР_3 ОСОБА_2 порушив правила
дорожнього руху, що стало причиною ДТП.

17.06.2013 року відповідно до
Постанови Іванівського районного суду
Одеської області ОСОБА_2 визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення,

передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначена постанова набрала законної
силищо підтверджується постановою,
доданою до матеріалів справи.

З метою відшкодування завданої шкоди
позивач звернувся до приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс груп», в якій свою
відповідальність перед третіми
особами застрахував ОСОБА_2.

Відповідно до листа № 6686 від 4.10.2013 року
страховою компанією встановлено, що
розмір матеріального збитку, завданого
мені як власнику автомобіля ВАЗ 21070 д/н
НОМЕР_2 становить 13 431,58 грн.

Однак за мінусом франшизи, яка
становить 1 000,00 грн. до відшкодування
страхова компанія перерахувала
позивачу 12 431,58 грн.( що підтверджується
копією листа)

Відповідно до листа № 6687 від 4 жовтня 2013
року страховою компанією встановлено,
що розмір матеріального збитку,
завданого позивачу як власнику
автомобіля (причепу) ПВА 1 д/н НОМЕР_1
становить 2 623,84 грн.

Однак за мінусом франшизи, яка
становить 1 000, 00 грн. до відшкодування
страхова компанія перерахувала
позивачу 1 623,84 грн.( що підтверджується
копією листа

Тобто страхова компанія не
відшкодувала позивачу завданий збиток
у розмірі 2 000 грн.

Крім того, з метою встановлення розміру
матеріального збитку позивачем було
сплачено та проведення оцінки
пошкоджень 1 000 грн., що підтверджується
квитанціями до прибуткового касового
ордеру.

- №582-09-12 від 27.09.2012 року на суму 200
грн.

- №581 -09-12 від 27.09.2012 року на суму 800
грн.

Зазначені позивачем всі обставини
стосовно матеріальної шкоди доведені в
судовому засіданні належними та
допустимими доказами, є обґрунтовані,
що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» стаття 12 п.1. розмір франшизи
при відшкодуванні шкоди, заподіяної
майну потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Згідно ч.І ст. 1166 ЦК України майнова
шкода завдана майну фізичної соби
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до п.37.5 ст.37 цього ж Закону
страхувальником або особою,
відповідальність якої застрахована,
потерпілому має бути компенсована сума
франшизи у повному обсязі одночасно з
виплатою страховиком страхового
відшкодування.

Позивачем доведені ті обставини що
сума франшизи та витрати на експертизу
йому не сплачені та в добровільному
порядку відповідачем не
відшкодовуються, тому в суду є всі
підстави для задоволення позовної
вимоги про відшкодування матеріальної
шкоди відповідачем позивачу в розмірі
3000 гривень.

Стосовно позовної вимоги про стягнення
моральної шкоди в розмірі 5000 гривень,
то суд вважає що вона підлягає
задоволенню частково.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода
відшкодовується грішми.

У відповідності до вимог ч.І ст. 1167
ЦК України моральна шкода завдана
фізичній особі неправомірними діями
відшкодовується особою,яка її завдала,
за наявності її вини.

Вина відповідача щодо завдання
фізичній особі моральної шкоди
доведена, дійсно суд погоджується з
твердженнями відповідача, що в момент
дорожньо-транспортної пригоди він
отримав стрес, так як є пенсіонером і
спричинення матеріальної шкоди у
вигляді пошкодження автомобілю та
причепу негативно могли вплинути на
його самопочуття, так як з пенсії
відновити його не може, а відповідач по
справі всіляким способом намагався
уникнути відповідальності, що
змушувало позивача з метою
відстоювання своєї правоти більше року
звертатися до різних судових установ.
Крім того позивач мешкаю у сільській
місцевості і автомобіль був засобом
пересування сім'ї, а у зв'язку з
спричиненням механічних ушкоджень він
не міг його використовувати за
цільовим призначенням, що завдало
значних незручностей для позивача
особисто та його сім'ї.

Відповідно до ст.ст. 32, 56, 62 Конституції
України, фізичні та юридичні особи
мають право на відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, заподіяної
внаслідок порушення їх прав і свобод та
законних інтересів.

Судом встановлено, що відповідачем
були порушені законні права позивача,
внаслідок чого йому спричинено
моральну шкоду.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних,психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про задоволення позовної
вимоги про стягнення моральної шкоди у
розмірі 5000 гривень частково, а саме про
стягнення моральної шкоди в розмірі 2000
гривень.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Відповідно до матеріалів справи
позивачем при подачі позову сплачено
судові витрати у розмірі 229,40 грн. -
судовий збір .

Таким чином, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди завданої ДТП підлягає
задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 23, 1167, 1187, 1188 ЦК
України, Закон України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» ст. 14,57,58,59 60, 61 212,
213 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди завданої ДТП підлягає
задоволенню частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в розмірі 3000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 2000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 229,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Одеської області
через Іванівський районний суд
Одеської області шляхом подання в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

СуддяІ. В. Погорєлов