Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 березня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.О.,

суддів
-Дроботі В.В., Фазикош Г.В.,

при секретарі -
Чучка Н.В.,

за участю
сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу апеляційною
скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на
рішення Перечинського районного суду
від 29 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5
до Туричківської сільської ради
Перечинського району, де третя особа,
яка заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору -ОСОБА_2, про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4
та ОСОБА_5 пред'явила до Туричківської
сільської ради Перечинського району
Закарпатської області позов про
визнання права власності на житловий
будинок в АДРЕСА_1, який в ході розгляду
справи було змінено, а саме: просила
визнати право власності на вказаний
будинок в порядку спадкування за
законом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її колишній чоловік
і батько її неповнолітніх дітей-ОСОБА_7,
який був головою дворогосподарства в
АДРЕСА_1. Його мати - ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, після чого він залишився
єдиним спадкоємцем першої черги за
законом. В нотаріальну контору із
заявою про прийняття спадщини не
звертався, оскільки на момент смерті
матері проживав разом з нею у
зазначеному житловому будинку. Таким
чином, ОСОБА_7 помер не оформивши своє
право на спадщину за матір»ю ОСОБА_6
Після смерті ОСОБА_7 до закінчення
шестимісячного строку на прийняття
спадщини ОСОБА_3 та її неповнолітні
діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися в
Перечинську держану нотаріальну
контору із заявами про прийняття
спадщини за померлим батьком ОСОБА_7 У
зв»язку з тим, що померлим ОСОБА_7 не
було належним чином зареєстровано
право власності з одержанням свідоцтва
про право на спадкування за законом
після смерті матері, нотаріальна
контора відмовила їм у видачі
свідоцтва про право на спадкування за
законом на даний житловий будинок. У
зв»язку з викладеним, просила суд
визнати право власності на нерухоме
майно: буд.АДРЕСА_1 за неповнолітніми
дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по ? частики за
кожним в порядку спадкування за
законом.

У серпні 2013 року в свою чергу,
третя особа, яка заявляє самостійні
вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 в
особі свого представника ОСОБА_1
подала до суду власний позов до
позивачки по первісному позову: ОСОБА_3
в інтересах ОСОБА_4,ОСОБА_5 про визнання
права власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 (том 1 а.с.143-145). Свої позовні
вимоги мотивувала тим, що вона є
фактичним забудовником та власником
житлового будинку в АДРЕСА_1. ЇЇ право
на забудову житлового будинку
підтверджується книжкою
індивідуального забудовника та
дозволом на будівництво
індивідуального житлового будинку від
26.09.1963 року. Однак, її право власності на
вказаний будинок оспорюється
відповідачкою

ОСОБА_3

Рішенням Перечинського
районного суду від 29.11.2013 року
первісний позов ОСОБА_3 в інтересах
неповнолтінхі дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
до Туричківської сільської ради
Перечиснького району Закарпатської
області, де третя особа, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору -
ОСОБА_2 про визнання право власності в
порядку спадкування за
законом-задоволено.

Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності
в порядку спадкування за законом на
житловий будинок АДРЕСА_1 по ? частині
кожному.

У задоволенні позову третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору-ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, де третя особа, що не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Туричківська сільська
рада Перечиснького району
Закарпатської області про визнання
права власності на будинок-відмовлено.

Вирішено питання про судові
витрати.

Не погодившись із рішенням
суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій зазначає, що
рішення суду підлягає скасуванню,
оскільки висновки суду не відповідають
обставинам справи, крім того, судом
порушено норми матеріального та
процесуального права, зокрема: не вірно
встановлено рік побудови спірного
будинку, а всі інші висновки суду є лише
припущеннями первісного позивача. З
цих підстав просила рішення суду
першої інстанції від 29.11.2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні первісного позову
ОСОБА_3 відмовити, а позов ОСОБА_2
задовольнити та визнати за нею право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді - доповідача, пояснення
сторін, пояснення голови Туричківської
сільради Пловайко В.М., пояснення
представників сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_9,
покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11,
перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до записів
погосподарських книг виконавчого
комітету Туричківської сільської Ради
депутатів трудящих с.Турички
оспорюваний житловий будинок в 1947-1949
р.р. розташований на земельній ділянці
площею 0,02 га, а за даними цих книг з 1953
по 1966 роки, рік побудови даного
житлового будинку зазначено -1939 рік. За
даними записів погосподаських книг
виконавчого комітету Туричківської
сільської Ради депутатів трудящих
с.Турички на 1947-1949 роки та 1953 по 1966 роки
особовий рахунок спірного житлового
будинку та адреса змінювалася
наступним чином: у період 1947-1949
роки-особовий рахунок НОМЕР_1, адреса
АДРЕСА_2; у період 1955-1957 роки-особовий
рахунок НОМЕР_2, адреса АДРЕСА_3; у
період 1958-1960 роки-особовий рахунок
НОМЕР_3, адреса АДРЕСА_3 змінено на
АДРЕСА_4; у період 1961-1963 роки-особовий
рахунок НОМЕР_5, адреса АДРЕСА_4; у
період 1964-1966 роки-особовий рахунок
НОМЕР_4, адреса АДРЕСА_4 ( том 1 а.с.115-125).

Встановлено, що позивачка ОСОБА_3
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом
про укладення шлюбу серії НОМЕР_6,
виданого виконкомом Туричківської
сільської ради 03 лютого 1996 року ( том 1
а.с.85).

В даному шлюбі народилося двоє
дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що
стверджується відповідними
свідоцтвами про народження ( том 1
а.с.81-82).

08.11.2006 року шлюб між ними
розірвано, що стверджується свідоцтвом
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7
(зворотній бік том 1 а.с.85).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що
стверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_8, виданого виконкомом
Туричківської сільської ради
Перечинського району ( том 1 а.с.8),
внаслідок чого відкрилася спадщина на
належне йому майно.

Померлий ОСОБА_7 проживав разом зі
своєю матір»ю ОСОБА_6 у власному
будинковолодінні АДРЕСА_1, що
підтверджується копією будинкової
книги на даний житловий будинок (том 1
а.с.13-23).

Його мати -ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтерджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9,
виданим виконкомом Туричківської
сільської ради Перечинського району (
том 1 а.с.7)

Згідно довідки №255/02-18 виконкому
Туричківської сільської ради
Перечинського району від 11.10.2012 року
померлий ОСОБА_7 проживав разом зі
своєю матір»ю ОСОБА_6 у
будинковолодінні АДРЕСА_1, свідоцтво
про право власності на яке не
оформлялося ( том 1 а.с.10), тобто спадщину
за померлою матір»ю ОСОБА_7 не оформляв.

Відповідно до п. 4.15 глави 10
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України від 22.02.2012 року за
№ 296/5, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22.02.2012

року за № 282/20595 видача свідоцтва про
прав на спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкоємцеві.

Відповідно до ст. 331 ЦК України
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації. Так, до 1
січня 2013 року державна реєстрація
права власності на об'єкти нерухомого
майна, розташовані на земельних
ділянках проводилася реєстраторами
бюро технічної інвентаризації.

Як вбачається з письмового
повідомлення Перечинської державної
нотаріальної контори №219/01-16 від 11.11.2013
року, Свідоцтво про право власності на
спірний житловий будинок за життя
спадкодавця ОСОБА_7 оформлено не було
(том 1 а.с. 180).

Рішення про оформлення права
власності чи про відмову в оформленні
права власності ОСОБА_3 (позивачу за
первісним позовом) на вищезгаданий
будинок відповідачем -Туричківською
сільською радою не приймалось,
оскільки із такою вимогою до
Туричківської сільської ради ОСОБА_3
не зверталась.

Дану обставину в апеляційному
суді підтвердив голова Туричківської
сільської ради Пловайко В.М.

В матеріалах справи докази
того, що постановою Перечинської
державної нотаріальної контори або
іншою нотаріальною конторою чи
установою було відмовлено ОСОБА_3 в
оформленні спадщини за законом
відсутні.

Згідно письмового повідомлення
Перечинської державної нотаріальної
контори, ОСОБА_3 із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину у
Перечинську державну нотаріальну
контору, станом на 15 жовтня 2013 року - не
зверталась (том 1 а.с. 169).

Щодо наявного в матеріалах
справи листа вищезгаданої державної
нотаріальної контори від 11.11.2013 р. №
21901-16, то такий не можна вважати
відмовою нотаріуса у видачі позивачу
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки у ньому лише роз'яснюється
заявниці порядок видачі свідоцтв про
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, після подання
заінтересованою особою
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкоємцеві,
та роз'яснено порядок вирішення
питання щодо встановлення права
власності в порядку спадкування (том 1
а.с. 180).

Із наявного в матеріалах справи
технічного паспорту на спірний
житловий будинок вбачається, що він був
побудований в 1939 році, з наступними
добудовами в різних роках (1975-2008 рр.) (
том 1 а.с. 183).

Судом встановлено, що спірний
житловий будинок зареєстрований
беззмінно у період з 1947 по 1963 р.р. за
головою домогосподарства-ОСОБА_12, 1907
р.н., а членами його сім»ї поряд з іншими
є також його донька ОСОБА_2, 1932 р.н. та
донька ОСОБА_10, 1939 р.н., яка є матір»ю
спадкодавця ОСОБА_7, 1965 р.н. (том 1
а.с.115-125).

Згідно записів погосподарської
книги виконавчого комітету
Туричківської сільської ради
депутатів трудящих с.Турички на 1964-1966
р.р. по особовому рахунку НОМЕР_4 членом
сім»ї голови дворогосподарства ОСОБА_12
після народження стає ОСОБА_7,1965 р.н.
(том 1 а.с.127).

Із наданої апелянтом ОСОБА_2
книжки індивідуального забудовника
вбачається, що вона за рішенням
виконкому Перечинської районної Ради
депутатів трудящих

отримала дозвіл проводити будівництво
нового будинку на ділянці в АДРЕСА_1,
виділеній їй рішенням виконкому
Туричківської районної Ради депутатів
трудящих від 11 липня 1963 року № 128 (том 1
а.с.146).

Допитані в судовому засіданні
апеляційного суду свідки ОСОБА_10 та
ОСОБА_11

пояснили, що старий будинок розвалився
і на його місці в 1963 році третя особа
ОСОБА_2 побудувала новий будинок.

Застосувавши спадкову трансмісію
щодо спадкоємців першої черги на
підставі ст.1276 ЦК України, суд першої
інстанції дійшов до висновку про
підставність позову ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
до Туричківської сільської ради
Перечиснького району Закарпатської
області, де третя особа, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору -
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом.

Проте, з таким висновком не
погоджується колегія, виходячи з
наступного.

Апеляційним судом встановлено, що
відповідач за первісним позовом -
Туричківстка сільська рада ніяких дій
щодо відмови позивачу в оформленні
права власності в порядку спадкування
на спірний будинок не вчиняла і ніяких
рішень з цього питання не приймала.

Згідно інформаційного листа ВССУ
від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування»: При вирішенні
питання щодо визнання права власності
на житлові будинки, споруди у порядку
спадкування, записи у по господарських
книгах оцінюються у сукупності з
іншими доказами, наприклад, ухваленими
органами місцевого самоврядування
рішеннями про оформлення права
власності громадян на будинки,
технічними паспортами на будівлі,
документами про відведення в
установленому порядку земельних
ділянок під забудову тощо-стосується
підстав виникнення права власності на
жилі будинки, які збудовані до 2004 року
та щодо яких відсутні
правовстановлюючі документи.

Так, для визнання права власності
на будинку у порядку спадкування
можливе за наявності:

-виписок із по господарських книг
про те, що будинок належав
спадкодавцеві;

-технічного паспорту на будинок;

-висновку спеціалістів щодо
технічного стану будинку, дотримання
санітарних, протипожежних вимог;

-рішення ради та договору про
надання земельної ділянки у
безстрокове користування для
будівництва будинку;

-постанови нотаріуса про відмову
у вчиненні нотаріальної дії;

-відмови виконкому місцевої ради
в оформленні права власності.

Враховуючи, що офіційної
відмови виконкому Туричківської
сільської ради Перечинського району
(відповідача) в оформленні права
власності на будинковолодіння АДРЕСА_1
не було, тобто відсутнє з боку
відповідача по справі порушення,
невизнання або оспорювання
цивільного права, яке підлягає захисту
в порядку ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст. 3
ЦПК України, а від так заявлений
ОСОБА_3 позов до Туричківської
сільської ради про визнання права
власності на нерухоме майно є
передчасним, тому за даних обставин
справи, такий позов задоволенню не
підлягає.

Оскільки позивачка за первісним
позовом не стала власником нерухомого
майна, яке від неї просить відсудити
третя особа- ОСОБА_2, не довела
порушення відповідачем за первісним
позовом свого охоронюваного законом
права на нерухоме майно, тому не
підлягає задоволенню і позовна вимога
третьої особи ОСОБА_2 до ОСОБА_3
(первісного позивача) про визнання
права власності третьої особи на
спірний будинок.

Відповідно до положень пп.1 і 4 ч.1
ст. 309 ЦПК України неповне з»ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, неправильне застосування норм
матеріального права є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307 ч.1 п.
2, 309 ч.1 п.3 і 4, 316, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія судової палати, -

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Перечинського районного
суду від 29 листопада 2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5
до Туричківської сільської ради
Перечинського району, де третя особа,
яка заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору: ОСОБА_2, про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом на житловий будинок
АДРЕСА_1-відмовити.

У задоволенні позову третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору: ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору:
Туричківська сільська рада про
визнання права власності на
будинок-відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: