У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

20 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Олійник А.С.,
Дербенцевої Т.П.,
Карпенко С.О.,

провівши попередній розгляд цивільної
справи за позовом ОСОБА_4 до товариства
з обмеженою відповідальністю «Лісова
компанія «Осмолода» про стягнення
боргу за договором позики, за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Лісова
компанія «Осмолода» на заочне рішення
Рожнятівського районного суду
Івано-Франківської області від 1 квітня
2013 року, ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 22
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, просив
стягнути з відповідача борг за
договором позики із урахуванням трьох
процентів річних та інфляційні втрати,
а всього - 5 669 грн 77 коп..

Заочним рішенням Рожнятівського
районного суду Івано-Франківської
області від 1 квітня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 22
листопада 2013 року, позов задоволено.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача 5 669 грн 77 коп. за договором
позики, вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі товариство з
обмеженою відповідальністю «Лісова
компанія «Осмолода» просить скасувати
судові рішення у справі, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову в позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 332 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, суди першої та
апеляційної інстанцій встановили
характер правовідносин між сторонами,
які виникли з договору позики, та дали
їм належну оцінку відповідно до
встановлених обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 337 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права судами першої та
апеляційної інстанцій не дають підстав
для скасування ухвалених ними судових
рішень.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
суду першої інстанції та ухвали
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Лісова
компанія «Осмолода» відхилити.

Заочне рішення Рожнятівського
районного суду Івано-Франківської
області від 1 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 22 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
А.С.
Олійник

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко