У Х В А Л А

пр. № 2/759/3032/14

ун. № 759/5892/14-ц

23 квітня 2014 року
м. Київ

Святошинський районний суд м.
Києва у складі головуючого-судді
Ключника А.С. за участі секретаря
судового засідання Борисенко А.М.
розглянувши клопотання позивача
ОСОБА_1 поданого представниками за
дорученням ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
витребування доказів по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представники позивача ОСОБА_1 - за
дорученням ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів.

Разом із позовною заявою
представники позивача ОСОБА_1 - за
дорученням ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали
клопотання про витребування доказів по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів в частках від
доходу, а саме просили витребувати в
ДПІ Святошинського району м. Києва та
управління пенсійного фонду України в
м. Києві інформацію про постійне місце
роботи відповідача, розмір його
доходів та заробітної плати,
відрахувань до пенсійного фонду
України починаючи з 01.2012 року по
теперішний час, мотивуючи тим, що такий
доказ необхідний для визначення
розміру відсоткової частки на
утримання дитини (аліментів), та те що
самостійно такий доказ не можливо
отриати.

Суд розглянувши згадене
клопотання дійшов висновку, що у його
задоволенні слід відмовити з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України
у випадках, коли щодо отримання доказів
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, є складнощі, суд за їх
клопотанням зобов'язаний витребувати
такі докази. Клопотання про
витребування доказів має бути подано
до або під час попереднього судового
засідання, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться, - до
початку розгляду справи по суті із
долученням відомостей про
неможливість отримання таких доказів
особисто стороною або іншою особою, яка
бере участь у справі.

Стаття 137 ЦПК України чітко
зазначає, що заява про витребування
доказів вноситься у випадку коли у
сторін та інших осіб є складнощі в
поданні доказів або подання доказів є
неможливим.

Дослідивши зміст клопотання суд
дійшов висновку, що клопотання не
підлягає задоволенню, оскільки
заявником не наведено суду жодних
обставин, які свідчать про те, що у
нього існують складнощі у витребуванні
перелічених доказів, а також не надано
відомостей, які б свідчили про
неможливість отримання таких доказів
самостійно.

Окрім цього, клопотання про
витребування саме таких доказів не
містять обставини, що можуть бути
підтверджені цими доказами; обставини,
які свідчать про те, що подання
потрібних доказів може стати
неможливим або ускладненим, а також не
містить інформації, що саме будуть
посвідчувати ці докази в обгрунтування
позовних вимог.

Згідно абзацу 5 п.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 24
жовтня 2008 року N 12 «Про судову практику
розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку» окремо від
рішення суду в апеляційному порядку
можуть бути оскаржені ухвали суду
першої інстанції, зазначені в статті 293
ЦПК відповідно до буквального змісту
кожного із пунктів. Зокрема, підлягає
оскарженню ухвала про забезпечення
позову, а не про відмову в забезпеченні;
про відмову поновити пропущений
процесуальний строк, а не про його
поновлення; про визнання мирової угоди,
а не про відмову в її визнанні тощо.
Також можуть бути оскаржені ухвали,
зазначені у частині четвертій статті
135, статтях 211 та 397 ЦПК, та ухвали про
визнання заяви про перегляд заочного
рішення неподаною та повернення її
заявникові. Заперечення на ухвали, що
не підлягають оскарженню окремо від
рішення суду, включаються до
апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись ст.ст. 137, 209, 210, 293 ЦПК
України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача
ОСОБА_1 поданого представниками за
дорученням ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
витребування доказів по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не
підлягають оскарженню окремо від
рішення суду, включаються до
апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя
А.
Ключник