печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С.В.,

при секретарі - Грицюк Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
виділ майна у натурі, припинення права
спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2013 позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про виділення в натурі ОСОБА_1 на праві
приватної власності на 67/100 належної
йому частки в квартирі АДРЕСА_1
наступні приміщення: 2-у кімнату, площею
25,0 кв.м., 3-ю кімнату, площею 16,4 кв.м., хол,
площею 9,1 кв.м., коридор, площею 2,9 кв.м.,
коридор, площею 19,5 кв.м., ванну кімнату,
площею 4,8 кв.м., частину коридору, площею
4,0 кв.м.; припинити право спільної
часткової власності ОСОБА_1 на
приміщення: 2-у кімнату, площею 25,0 кв.м.,
3-ю кімнату, площею 16,4 кв.м., хол, площею
9,1 кв.м., коридор, площею 2,9 кв.м., коридор,
площею 19,5 кв.м., ванну кімнату, площею 4,8
кв.м., частину коридору, площею 4,0 кв.м.,
які знаходяться в квартирі АДРЕСА_1.

У подальшому ОСОБА_1 звернувся до суду
із заявою про уточнення позовних вимог
до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
в якій просить: виділити в натурі
ОСОБА_1 належну йому на праві приватної
власності на 67/100 належної йому частки у
квартирі АДРЕСА_1 в окремий об'єкт
нерухомості - двохкімнатну квартиру, до
якої входять наступні приміщення
згідно з відомостями технічного
паспорту: 2-гу кімнату, площею 25,0 кв. м.,
3-тю кімнату, площею 16,4 кв. м., хол, площею
9,1 кв. м., коридор, площею 2,9 кв. м.,
коридор, площею 19,5 кв. м., ванну кімнату,
площею 3,5 кв. м., частину коридору,
площею 2,2 кв. м., житловою площею 79,0 кв.
м.; припини право спільної часткової
власності на приміщення згідно з
відомостями технічного паспорту: 2-гу
кімнату, площею 25,0 кв. м., 3-тю кімнату,
площею 16,4 кв. м., хол, площею 9,1 кв. м.,
коридор, площею 2,9 кв. м., коридор площею
19,5 кв. м., ванну кімнату, площею 3,5 кв. м.,
частину коридору, площею 2,2 кв. м.,
житловою площею 41,4 кв. м., загальною
площею 79,0 кв. м., які знаходяться в
квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
ОСОБА_1 посилається на те, що є
співвласником, якому належить 67/100
частки квартири АДРЕСА_1, разом з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким належить
33/100 частки зазначеної кватири.

Позивач мотивує позов тим, що
неодноразово звертався до
відповідачів з пропозиціями виділити
належну йому частку спірної квартири в
натурі з гарантуванням фінансування
всіх відповідних витрат, проте в
позасудовому порядку відповідачі на це
не погодилися, що стало підставою для
реалізації належного позивачу права на
виділення належної йому частки
квартири в натурі шляхом подачі
відповідного позову до суду.

З цією метою на замовлення позивача ТОВ
«Ріелтерство та будівництво» (державна
ліцензія серія АЕ 181518) було розроблено
Ескізний проект виділення останньому
частки квартири в розмірі 67/100. Згідно
наявного в Ескізному проекті висновку,
при незначному переплануванні
квартири з користуванням незалежними
виходами, спірну квартиру цілком
можливо розділити на дві ізольовані
квартири.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав викладених у
позовній заяві та просив їх
задовольнити, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог.

Представник відповідачів у судовому
засіданні проти вимог позову
заперечував, просив відмовити у його
задоволенні, посилаючись на його
необгрунтованість.

У своїх запереченнях відповідач
посилається на те, що позивачем не було
зазначено яким саме чином йому було
завдано відповідачами незручностей в
користуванні майном, яке є спільною
частковою власністю; що кожен учасник
спільної часткової власності володіє
не часткою майна в натурі, а часткою в
праві власності на спільне майно в
цілому; запропонований відповідачем
варіант поділу позивач не прийняв, а
запропонований останнім варіант
поділу реалізувати неможливо з огляду
на те, що є лише один ізольований вихід,
а інший - евакуаційний, призначений для
пожежних; відповідач є пенсіонер та має
проблеми зі здоров'ям а відтак
використовувати евакуаційні сходи в
повсякденному житті незручно.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідачів,
оголосивши та дослідивши матеріали
справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_1 (67/100) та ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 (33/100), що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом № 61 від 05.12.2011 (а. с. 12),
свідоцтвом про право на житло № 9123 від
07.12.1995 (а. с. 39).

Згідно висновку ТОВ «Ріелтерство та
будівництво», при незначному
переплануванні квартири з
користуванням незалежними виходами,
спірну квартиру цілком можливо
розділити на дві ізольовані квартири
(а. с. 19).

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 25.10.2013 задоволено клопотання
представника позивача та представника
відповідачів про призначення судової
будівельно-технічної експертизи та
перед Київським науково-дослідним
інститутом судових експертиз було
поставлено наступні питання:

Чи можливо відповідно до діючих
державних будівельних норм України
поділити квартиру АДРЕСА_1 на дві
окремі квартири, з врахуванням часток
кожного співвласників?

Чи є технічна можливість виділити у
натурі ОСОБА_1 належну йому на праві
приватної власності 67/100 частки в
квартирі АДРЕСА_1?

Чи можливо здійснити виділ в натурі
ОСОБА_1 належної йому на праві
приватної власності 67/100 частки в
квартирі АДРЕСА_1 відповідно до
варіанту, визначеного в Ескізному
проекті № 4 квартири АДРЕСА_1,
виконаного ТОВ «Ріелтерство та
будівництво»?

20.03.2014 року експертом Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз було зроблений Висновок №
12652/13-42.

Відповідно до зазначеного висновку
22.01.2014 року експертом проведено
обстеження об'єкту дослідження -
приміщення квартири АДРЕСА_1 в
присутності позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_5,
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

За результатами проведено огляду та
проведених досліджень судовий експерт
доходить до висновку, що розподіл
квартири АДРЕСА_1 на дві окремі
квартири з врахуванням часток кожного
з співвласників, в тому числі виділу у
натурі ОСОБА_1 належної йому на праві
приватної власності 67/100 частки в
квартирі, відповідно до варіанту,
запропонованого в ескізному проекті
квартири АДРЕСА_1 виконаного ТОВ
«Ріелтерство та будівництво» є
технічно можливим. При цьому є окремі
відхилення від вимог, зокрема щодо
ширини сходового маршруту, що веде до
входу/виходу в квартиру АДРЕСА_1
розташованого в тильній частині
будинку, а саме: фактична ширина
становить - 0,88 мм, а відповідно до вимог
ДБН В.1.1.7-2002 «Пожежна безпека об'єктів
будівництва» передбачено - 1,0 м.
Відповідно пункту 2.12 Примітки 3. ДБН
В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні
положення» при реконструкції будинків
допускається збереження існуючого
уклону і ширини сходових маршів і
площадок. Також в даному випадку може
бути розглянуте питання щодо можливого
розширення сходових маршів за рахунок
проведення відповідних робіт
(перенесення перил, зняття шару
штукатурки стін).

У своєму висновку № 12652/13-42 від 20.03.2014
експерт Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи
встановив, що розподіл квартири
АДРЕСА_1 на дві окремі квартири з
врахуванням часток кожного з
співвласників, в тому числі виділу у
натурі ОСОБА_1 належної йому на праві
приватної власності 67/100 частки в
квартирі, відповідно до варіанту,
запропонованого в ескізному проекті
квартири АДРЕСА_1 виконаного ТОВ
«Ріелтерство та будівництво» є
технічно можливим (а. с. 161-167).

Зміст права власності, яке полягає у
праві володіння, користування та
розпорядження своїм майном визначено у
ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює
конституційний принцип непорушності
права власності, передбачений ст. 41
Конституції України. Він означає, що
право власності є недоторканим,
власник може бути позбавлений або
обмежений у його здійсненні лише
відповідно і в порядку, встановлених
законом.

Поняття спільної часткової власності
викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності. Отже, право спільної
часткової власності - це право двох або
більше осіб за своїм розсудом володіти,
користуватися і розпоряджатися
належним їм у певних частках майном,
яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової
власності володіє не часткою майна в
натурі, а часткою в праві власності на
спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються
відповідними відсотками від цілого чи
у дробному виразі.

Відповідно до ст. 364 ЦК України,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим, співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою. Право на частку у праві
спільної часткової власності у
співвласника, який отримав таку
компенсацію, припиняється з дня її
отримання.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що для
реалізації свого права на виділення
належної частки спільного майна не
потрібно наявність спорів щодо
користування даним майном, а також
виникнення даного права не залежить
від волі іншого співвласника.

Приписами ст. 183 ЦК України
встановлюються які речі є подільні та
неподільні. Так, подільною є річ, яку
можна поділити без втрати її цільового
призначення. Неподільною є річ, яку не
можна поділити без втрати її цільового
призначення.

Керуючись п. 6 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 4 жовтня 1991
року № 7 «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», при вирішенні справ про виділ
в натурі часток жилого будинку, що є
спільною частковою власністю, судам
належить мати на увазі, що, виходячи зі
змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній
із сторін може бути виділено
відокремлену частину будинку з
самостійним виходом (квартиру). Виділ
також може мати місце при наявності
технічної можливості переобладнати
приміщення в ізольовані квартири.
Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 22 грудня 1995 року № 20
«Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» роз'яснено судам, що
квартира, яка є спільною сумісною чи
спільною частковою власністю, на
вимогу учасника (учасників) цієї
власності підлягає поділу в натурі,
якщо можливо виділити сторонам
ізольовані жилі та інші приміщення з
самостійними виходами, які можуть
використовуватися як окремі квартири
або які можна переобладнати в такі
квартири.

З врахуванням наведених висновків
судово-будівельної експертизи та
наданим позивачем ескізного проекту
суд вважає факт подільності спірної
квартири доведеним, оскільки остання
має два самостійних виходи з
можливістю переобладнання її в
ізольовані квартири, а відтак позовні
вимоги щодо виділення позивачу частки
квартири в окремий об'єкт нерухомості є
обґрунтованими.

Згідно частини 3 ст. 364 ЦК України, у разі
виділу співвласником у натурі частки
із спільного майна для співвласника,
який здійснив такий виділ, право
спільної часткової власності на це
майно припиняється. Така особа набуває
право власності на виділене майно, і у
випадку, встановленому законом, таке
право підлягає державній реєстрації.

За таких обставин, з урахуванням
встановлених судом фактичних обставин
справи, того, що запропонована частка
приміщення до виділення відповідає
частці позивача у власності, вимог
закону, який регулює спірні
правовідносини, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню.

На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 31, 60, 61, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2),
ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3),
ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4)
про виділ майна у натурі, припинення
права спільної часткової власності -
задовольнити.

Виділити у натурі ОСОБА_1 на праві
приватної власності на 67/100 належної
йому частки у квартирі АДРЕСА_1 в
окремий об'єкт нерухомості -
двохкімнатну квартиру, до якої входять
наступні приміщення згідно з
відомостями технічного паспорту: 2-гу
кімнату, площею 25,0 кв. м., 3-тю кімнату,
площею 16,4 кв. м., хол, площею 9,1 кв. м.,
коридор, площею 2,9 кв. м., коридор, площею
19,5 кв. м., ванну кімнату, площею 3,5 кв. м.,
частину коридору, площею 2,2 кв. м.,
житловою площею 79,0 кв. м.

Припини право спільної часткової
власності на приміщення згідно з
відомостями технічного паспорту: 2-гу
кімнату, площею 25,0 кв. м., 3-тю кімнату,
площею 16,4 кв. м., хол, площею 9,1 кв. м.,
коридор, площею 2,9 кв. м., коридор площею
19,5 кв. м., ванну кімнату, площею 3,5 кв. м.,
частину коридору, площею 2,2 кв. м.,
житловою площею 41,4 кв. м., загальною
площею 79,0 кв. м., які знаходяться в
квартирі АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва.

Суддя
С.В.Вовк