Справа № 209/6335/13-ц
Провадження № 2/209/141/14
РІШЕННЯ

Іменем України

14 березня 2014 року
м.
Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області в складі: головуючого судді
Шендрика К.Л.,

при секретарі Драгунцевій С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті
особи ОСОБА_5, Садове товариство
"Турбіна", Відділ Держземагенства у м.
Дніпродзержинську, про визнання
договору купівлі-продажу дійсним, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить: визнати дійсним договір
купівлі-продажу від 11.07.2010 року
земельної ділянки АДРЕСА_1; визнати за
нею право власності на вказану
земельну ділянку.

В обґрунтування своїх вимог позивач в
позовній заяві зазначив, що перебуває з
18 грудня 1982 року у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_5, від якого вони мають
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син ОСОБА_6 є
інвалідом 1-ї групи з дитинства,
потребує постійного догляду, допомоги
та опіки. 11.07.2010 року між нею та ОСОБА_8
був укладений договір купівлі продажу
садової земельної ділянки АДРЕСА_1, за
яким вона передала ОСОБА_8 24000 гривень, а
останній у свою чергу передав їй
земельну ділянку та членську книжку
садівника. В той же день діючим на той
час головою правління СТ «Турбіна» від
ОСОБА_8 була прийнята заява про
виключення його із членів товариства, а
від неї - заява про прийняття її до
членів садового товариства «Турбіна».
Після укладення договору
купівлі-продажу її сім'я стала
користуватися вказаною земельною
ділянкою за її цільовим призначенням, в
літній період часу вони практично
постійно перебували на дачі,
вирощували овочі, збирали врожай
фруктів, займалися будівництвом
садового будинку, постійно сплачували
внески члена садівничого товариства,
земельний податок, плату за
використану електричну енергію, що
підтверджується записами у членській
книжці. В 2012 року вона вирішила
приватизувати придбану садову
земельну ділянку і звернулася до
голови правління СТ «Турбіна»
Решетняка В.М. Але несподівано їй стало
відомо, що земельна ділянка АДРЕСА_1. ще
в 1999 році була приватизована ОСОБА_8
Після звернення до ОСОБА_8 дійсно
з'ясувалося, що у останнього був
державний акт на право приватної
власності на землю, виданий йому 02
грудня 1999 року, на підставі рішення. А
тому була відсутня можливість оформити
за собою право власності на придбану
земельну ділянку без нотаріального
посвідчення договору. Крім того,
раптова смерть ОСОБА_8 зробила
неможливим нотаріальне посвідчення
договору купівлі-продажу вказаної
земельної ділянки.

Позивач в судовому засіданні свої
позовні вимоги підтримала повністю та
пояснила, що 11.07.2010 року між нею та
відповідачем був укладений договір
купівлі продажу земельної ділянки
АДРЕСА_1. Нею було сплачено відповідачу
повну вартість вказаної земельної
ділянки, а відповідач передав їй
земельну ділянку та членську книжку
садівника, тобто передав земельну
ділянку у її повне володіння. З цього
видно, що всі умови договору нею та
ОСОБА_8 були виконані, була досягнута
згода по всім умовам договору, а це
означає, що договір купівлі-продажу був
укладений у відповідності з ч. 2 ст. 640 ЦК
України, з моменту передачі
відповідного майна. Під час укладання
договору ОСОБА_8 не повідомив її, про
наявність державного акту на право
приватної власності на землю. Після
того, як вона дізналась про наявність у
ОСОБА_8 права власності на спірну
ділянку, вона з останнім на
підтвердження укладеної ними усної
угоди купівлі-продажу земельної
ділянки від 11.07.2010 року, 05.04.2012 року
уклали між собою письмову угоду
купівлі-продажу тієї ж земельної
ділянки, яку хотіли завірити
нотаріально. Згідно вказаного договору
дружина та діти ОСОБА_8 не претендували
на спірну земельну ділянку. Але раптова
смерть ОСОБА_8, зробила неможливим
нотаріальне посвідчення договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
через що вона не має можливості
зареєструвати за собою право власності
на зазначену земельну ділянку в
державному реєстрі речових прав у
встановленому законом порядку. Крім
того, згідно роз'яснення посадових осіб
відділу Держземагенства у м.
Дніпродзержинську виготовлення такої
документації можливо лише на підставі
звершення власника земельної ділянки,
яким до теперішнього часу залишається
ОСОБА_8, і вона отримає таке право лише
після визнання за нею права власності
на земельну ділянку в судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов визнав повністю, і суду пояснив,
що ОСОБА_8 йому приходиться батьком. У
батька була земельна ділянка АДРЕСА_1.
Батько казав, що продає земельну
ділянку. Ні він не брат, ні мати не
заперечували проти цього. І взагалі,
батько у них все вирішував. Батько
передавав ключі і документи на дачу.
Гроші від покупця він отримав в повному
обсязі. Купівля продажу була в 2010 році.
ІНФОРМАЦІЯ_2 батько помер. Ні він ні
його близькі родичі не звертались до
нотаріуса для отримання спадщини після
батька. Ні у нього, ні у його брата чи
матері претензій до покупців не було.
Вони визнають цей договір як такий, що
відповідав інтересам обох сторін, тому
просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2, в судове
засідання не з'явились, письмово
просили розглянути справу без їх
участі. Позов визнали в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився, письмово просив суд
розглянути справу без його участі.
Позов підтримав.

Представник третьої особи Садового
товариства "Турбіна" Решетняк В.М. в
судове засідання не з'явився, письмово
просив суд розглянути справу без його
участі, проти задоволення позову не
заперечував.

Представник відділу Держземагенства у
м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області в судове
засідання не з'явилися, письмово просив
суд розглянути справу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
сторін, суд вважає позов обґрунтованим
і таким, що підлягає задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав:

Судом встановлено, що земельна ділянка
АДРЕСА_1 належала ОСОБА_8, що
підтверджується членською книжкою
садівника СТ "Турбіна", державним актом
на право приватної власності на землю
виданим 02 грудня 1999 року на підставі
рішення Дніпродзержинської міської
ради № 316 від 15 жовтня 1999 року, витягом
із рішення № 316 від 15.10.1999 року
Дніпродзержинської міської ради, про
надання земельних ділянок у приватну
власність, землевпорядною справою по
відведенню земельної ділянки у
приватну власність громадянину ОСОБА_8,
листом начальника відділу
Держземагенства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області № 1/04-298 від
06.02.2014 року.

11.07.2010 року між позивачем та ОСОБА_8 була
укладена угода купівлі продажу
земельної ділянки АДРЕСА_1. На
виконання цієї угоди позивачем було
передано ОСОБА_8 повну вартість
земельної ділянки в сумі 24000 грн., а
ОСОБА_8 передав позивачеві ключі від
садового будинку та документи на
ділянку. Крім того 11.07.2010 року ОСОБА_8
написав на ім'я правління садового
товариства «Турбіна» заяву, в якій
просив вивести його з членів садового
товариства, а садову ділянку АДРЕСА_1,
яка йому належала, переоформити на
ОСОБА_1 (позивача), а позивач, в свою
чергу, написала заяву на ім'я правління
садового товариства «Турбіна», в якій
просить прийняти її в члени садового
товариства, а садову ділянку АДРЕСА_1,
яка належала ОСОБА_8, переоформити на
неї. На час укладання вказаної угоди
купівлі-продажу ОСОБА_8 не повідомив
позивачу про те що спірна земельна
ділянка належала йому на праві
приватної власності. Після того, як
позивач дізналась про наявність у
ОСОБА_8 права власності на спірну
земельну ділянку, вона з останнім на
підтвердження укладеної ними угоди
купівлі-продажу земельної ділянки від
11.07.2010 року, 05.04.2012 року уклали між собою
письмову угоду купівлі-продажу тієї ж
земельної ділянки, яку хотіли завірити
нотаріально. Згідно вказаного договору
від 05.04.2012 року відповідачі не
претендували на спірну земельну
ділянку.

Тобто судом встановлений той факт, що
позивач та ОСОБА_8, як сторони в
договорі купівлі-продажу, досягли
згоди з усіх істотних і необхідних умов
вказаного договору, та відбулося повне
його виконання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, що
унеможливило нотаріальне посвідчення
укладеного між позивачем та ОСОБА_8
договору купівлі-продажу земельної
ділянки АДРЕСА_1 в м. Дніпродзержинську.
На даний час позивач позбавлена
можливості оформити на себе право
власності на спірну земельну ділянку
та розпоряджатися нею як власник.

Відповідачі по справі є спадкоємцями
першої черги за законом після смерті
ОСОБА_8, відповідач ОСОБА_2 є його
дружиною, а відповідачі ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 є його синами. Але відповідачі
ніяких претензій до позивача відносно
спірної земельної ділянки не мають, із
заявами до нотаріуса про прийняття
спадщини після померлого ОСОБА_8 не
звертались.

Дані обставини підтверджуються
наступними доказами: завами від 11.07.2010
року на ім'я правління садового
товариства «Турбіна» від ОСОБА_8 та
позивача, договором купівлі продажу
земельної ділянки АДРЕСА_1 від 05.04.2012
року, укладеним між позивачем та ОСОБА_8
на підтвердження укладеного між ними
договору купівлі-продажу від 11.07.2010
року, та підписаним відповідачами,
актовим записом про смерть ОСОБА_8 № 444,
копіями паспортів відповідачів, листом
та інформаційною довідкою наданою
Третьою Дніпродзержинською Державною
нотаріальною конторою, вих. № 777/01-16 від
07.02.2014 року, та визнані відповідачем
ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації, крім договорів
купівлі-продажу майна, що перебуває в
податковій заставі.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 334 ЦК
України, право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

На підставі ст.ст. З, 220, 316, 328, 331, 334, 392, 638,
655, 657, 376 ЦК України, керуючись ст.ст. 8, 10,
57, 60,209, 212, 213-215,218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, Садове
товариство "Турбіна", Відділ
Дерземагенства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області, про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним, задовольнити в повному обсязі.

Визнати договір купівлі-продажу
земельної ділянки АДРЕСА_1, загальною
площею 0,0575 га., укладений 11.07.2010 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_8, дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку АДРЕСА_1, загальною
площею 0,0575 га.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Дніпровський районний
суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення, особою, яка не
була присутня у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
К.Л. Шендрик