У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 25 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 06 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
державний нотаріус Другої
Кременчуцької державної нотаріальної
контори Сороколат І.М.,
приватний нотаріус Кременчуцького
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
про визнання заповіту частково
недійсним, відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и в :

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з указаним позовом, вимоги якого
під час розгляду справи доповнив та
остаточно просив визнати частково
недійсним заповіт, який 13 березня 2009
року ОСОБА_6 склала на користь ОСОБА_3, а
також стягнути з останньої на свою
користь 10 тис грн на
відшкодування моральної шкоди. Свої
вимоги обґрунтовував тим, що перший
заповіт 22 жовтня 1998 року ОСОБА_6 склала
на його ім'я, яким заповіла належну їй
на праві власності квартиру АДРЕСА_1.
Крім того ОСОБА_6 на праві власності
належав житловий будинок по АДРЕСА_2,
який вона за життя хотіла заповісти
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6
померла і, як потім з'ясувалося, все
належне їй на праві власності майно
вона на підставі спірного заповіту
заповіла ОСОБА_3 Позивач вважає
вказаний заповіт недійсним у частині
вищевказаної квартири з тих підстав, що
цей заповіт складено під впливом
помилки заповідача, яка була юридично
необізнаною.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 25 листопада 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 06 березня 2014
року, в задоволенні указаного позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, ухвалити нове
рішення, яким його позов задовольнити,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі і надавши їм належну оцінку в
силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а
також, врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з недоведеності
позову та відсутності правових підстав
для визнання частково недійсним
спірного заповіту та відшкодування
моральної шкоди.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суди правильно
визначилися з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідили обставини справи та наявні у
справі докази, в результаті чого
ухвалили законні й обґрунтовані судові
рішення, які відповідають вимогам
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
державний нотаріус Другої
Кременчуцької державної нотаріальної
контори Сороколат І.М., приватний
нотаріус Кременчуцького міського
нотаріального округу ОСОБА_5, про
визнання заповіту частково недійсним,
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою на рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 25
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 06 березня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак