Справа № 449/251/13
Головуючий у 1 інстанції: Савчак А.В.
Провадження № 22-ц/783/1027/14
Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів:
Тропак О.В., Федоришина А.В.

з участю
секретаря Іванової О.О.

з участю
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Перемишлянського районного суду
Львівської області від 28 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_6 та ОСОБА_4, з участю третьої
особи приватного нотаріуса ОСОБА_7, про
визнання недійсним договору,-

в с т а н о
в и л а:

Рішенням Перемишлянського районного
суду Львівської області від 28
листопада 2013 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6,
ОСОБА_4, з участю третьої особи
приватного нотаріуса ОСОБА_7, про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу комплексних будівель
по пошиттю пухово-перових швейних
виробів та земельної ділянки на
АДРЕСА_1 від 20 серпня 2012 року.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 У своїй
апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати оскаржуване рішення та
ухвалити нове про задоволення позову.
Посилається на те, що вказане рішення
не ґрунтується на вимогах закону,
ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесуального права.
Зазначає, що оспорюваний договір
купівлі-продажу підписаний нею під
впливом обману, що є підставою для
визнання такого договору недійсним,
оскільки вчинення правочину не
відповідало її волевиявленню.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, дослідивши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги і
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити.

На підставі ст.ст.11,58,59,60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
належними та допустимими доказами.
Обставини, визнані сторонами,
доказуванню не підлягають.

Встановлено, що 20 серпня 2012 року між
ОСОБА_2 (продавець) та відповідачкою
ОСОБА_6 (покупець) укладено нотаріально
посвідчений оспорюваний договір
купівлі-продажу комплексних будівель
по пошиттю пухово-перових швейних
виробів та земельної ділянки, що
знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.11). На час
укладення цього договору продавець
перебувала в шлюбі з ОСОБА_4, який надав
нотаріально посвідчену заяву про згоду
на відчуження майна, що було предметом
зазначеного договору (а.с.9,249).

Відповідно до п.6 договору продаж
вчинено за 959 500 грн., які покупець
сплатив продавцю до підписання
договору. Підписання договору свідчить
про відсутність претензій щодо
розрахунку з боку продавця та про те, що
умови договору повністю відповідають
волевиявленню сторін договору. Із
нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2
від 20 серпня 2012 року вбачається, що між
сторонами повністю проведено
розрахунок в сумі 959 500 грн. по
оспорюваному договору купівлі-продажу
(а.с.60). Вказана заява зареєстрована в
реєстрі за №2005 - після підписання і
реєстрації оспорюваного договору
купівлі-продажу, який зареєстровано в
реєстрі цього ж нотаріуса під №2000.

ОСОБА_2 звернулася з позовом про
визнання недійсним договору, вчиненого
під впливом обману (ст.230 ЦК України), а
також з підстав, передбачених ст. 228 ЦК
України.

На підставі аналізу наявних у справі
доказів суд першої інстанції прийшов
до вірного висновку, що укладений 20
серпня 2012 року між сторонами договір
купівлі-продажу комплексних будівель
по пошиттю пухово-перових швейних
виробів та земельної ділянки не є
таким, що порушує публічний порядок.
Відповідно до ч.2 ст. 228 цього Кодексу
правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним, а тому не може
бути застосований такий спосіб захисту
прав як визнання його недійсним.

Відповідно до ст. 230 ЦК України правочин
визнається вчиненим під впливом
обману у випадку навмисного введення
іншої сторони в оману щодо обставин,
які впливають на вчинення правочину.
Ознакою обману є умисел у діях однієї
зі сторін правочину. Наявність умислу в
діях відповідача, істотність значення
обставин, щодо яких особу введено в
оману, і сам факт обману повинна
довести особа, яка діяла під впливом
обману. Обман щодо мотивів правочину не
має істотного значення.

При вчиненні правочину під впливом
обману формування волі потерпілого
відбувається не вільно, а вимушено, під
впливом недобросовісних дій інших
осіб, які полягають у навмисному
створенні у потерпілого помилкового
уявлення про обставини, які мають
істотне значення: природи правочину,
прав та обов'язків сторін та інше.
Встановлення наявності умислу у
недобросовісної сторони ввести в оману
другу сторону щоб спонукати її до
вчинення правочину, є неодмінною
умовою кваліфікації недійсності
правочину за ст. 230 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст. 230 ЦК України якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу в оману щодо обставин, які
мають істотне значення (природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
властивостей і якостей речі, які значно
знижують її цінність або можливість
використання за цільовим
призначенням), такий правочин
визнається судом недійсним Це означає,
що обман має місце, якщо сторона
правочину заперечує наявність
обставин, які можуть перешкодити
вчиненню правочину другою стороною,
або якщо вона замовчує їх існування.

Ознакою обману є умисел. Угода під
впливом обману укладається внаслідок
умисних недобросовісних дій іншої
сторони, яка створює у потерпілої
сторони обманну уяву про обставини, які
мають суттєве значення для укладення
угоди. Позивач як сторона, що діяла під
впливом обману, повинен довести: факт
обману, наявність умислу з боку
відповідача, наявність суттєвих
обставин, відносно яких він був
введений в оману.

Стаття 214 ЦПК України вимагає від суду
під час ухвалення рішення об'єктивно
вирішити всі питання щодо обставин,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та визначити якими
доказами вони підтверджувалися.
Позивач, підтримуючи позов в частині
визнання недійсним договору
купівлі-продажу з підстав обману,
посилалася на те, що вона підписала
оспорюваний договір, оскільки ОСОБА_4,
який не є стороною оспорюваногго
договору, обіцяв не розлучатися з нею.
Крім пояснень сторони, на
підтвердження цього у встановленому
порядку не надано належних, допустимих
та достовірних доказів.

Колегія суддів приходить до висновку,
що належних, допустимих та достовірних
доказів на підтвердження умислу
відповідача на введення іншої сторони
в оману не надано, що виключає визнання
недійсним оспорюваного договору
купівлі-продажу з підстави, що такий
вчинений під впливом обману. Позивачем
не надано також доказів на
підтвердження того, що оспорюваний
договір купівлі-продажу є таким, що
порушує публічний порядок. Відтак, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

З такими висновками суду слід
погодитися, оскільки ним правильно
визначено характер спірних
правовідносин та встановлено дійсні
обставини справи.

Колегія суддів приходить до висновку,
що оскаржуване рішення ухвалене судом
на підставі наявних у справі доказів,
оцінених судом належним чином кожного
окремо на їх достовірність,
допустимість та достатність, взаємний
зв'язок у сукупності; встановлених
судом обставини.

При встановленні зазначених обставин
судом першої інстанції не було
порушено норм матеріального і
процесуального права, рішення суду
відповідає вимогам закону та
обставинам справи. Висновки суду
ґрунтуються на аналізі зібраних по
справі доказів. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду.
Підстави для скасування рішення
Перемишлянського районного суду
Львівської області відсутні, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313,
ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Перемишлянського районного
суду Львівської області від 28
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: