АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-3534/2014
Головуючий у1-й інстанції - Пономаренко
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі
Кучер Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційними скаргами: Корпань Марини
Василівни в інтересах Управління
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів та регулювання
рибальства в Київській області; ОСОБА_4
в інтересах ОСОБА_5, на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 29 листопада 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_5 до Управління
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів та регулювання
рибальства у Київській області, третя
особа: Голова комісії з припинення
Головного державного управління
охорони, використання і відтворення
водних живих ресурсів та регулювання
рибальства у місті Києві та Київський
області - Горобець Тарас Олександрович,
про визнання наказів неправомірними,
їх скасування, зобов'язання вчинити дії
та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 листопада 2013 року
частково задоволені позовні вимоги
ОСОБА_5 про визнання наказів
неправомірними, їх скасування,
зобов'язання вчинити дії та
відшкодування моральної шкоди.

Суд визнав незаконними та скасував
накази:

- Голови комісії з припинення Головного
державного управління охорони,
використання і відтворення водних
живих ресурсів та регулювання
рибальства у місті Києві та Київський
області від 05 червня 2012 року №110 зі
змінами, внесеними Наказом Голови
комісії Головного державного
управління охорони, використання і
відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства у місті Києві
та Київський області від 13 червня 2012
року №121;

- Голови комісії з припинення Головного
державного управління охорони,
використання і відтворення водних
живих ресурсів та регулювання
рибальства у місті Києві та Київський
області від 14 червня 2012 року №155-К зі
змінами, внесеними Наказом Голови
комісії Головного державного
управління охорони, використання і
відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства у місті Києві
та Київський області від 15 червня 2012
року №157-К;

Суд поновив ОСОБА_5 на роботі на посаді
старшого державного інспектора
рибоохорони - начальника восьмої
рибоохоронної дільниці Управління
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів та регулювання
рибальства у Київській області.

Суд стягнув з Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області на користь ОСОБА_5
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 13 687 грн. 78 коп. та 500 грн.
на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог -
визнання незаконним та скасування
наказу від 14 червня 2012 року №123;
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 9 500 грн. (10000 - 500), відмовлено.

В частині поновлення ОСОБА_5 на роботі
на посаді старшого державного
інспектора рибоохорони - начальника
восьмої рибоохоронної дільниці
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства у Київській
області - суд допустив негайне
виконання рішення.

Стягнуто із Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області на користь держави
судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Стягнуто із Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Київській області на користь ОСОБА_5
витрати на правову допомогу в сумі
1 600 грн. (т.1, а.с.184-187).

Не погодившись з рішенням суду,
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Київській
області через свого представника
Корпань М.В. подало апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до постановлення
незаконного та необґрунтованого
рішення, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову (т.1,
а.с.193-199).

Позивач не погодився з рішенням суду в
частині визначення розміру середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
який підлягає стягненню на його
користь з відповідача, і через свого
представника ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу, у якій посилаючись на
невідповідність висновків суду у цій
частині обставинам справи, просить
збільшити розмір середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, який
підлягає стягненню з Управління
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів та регулювання
рибальства в Київській області на
користь ОСОБА_5, з 13 687 грн. 78 коп. до 27 747
грн. 99 коп. (т.2, а.с.2-7).

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про:
визнання незаконним та скасування
наказу від 14 червня 2012 року №123;
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 9 500 грн. (10000 - 500),позивачем не
оскаржується, а тому в апеляційному
порядку в цій частині не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення учасників судового розгляду,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи кожної апеляційної
скарги, колегія приходить до висновку
про те, що апеляційну скаргу
представника Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області слід відхилити, а
скаргу представника позивача
задовольнити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

Наказом №110 від 05 червня 2012 року
Головного державного управління
охорони, використання і відтворення
водних живих ресурсів та регулювання
рибальства у місті Києві та Київській
області за неналежне виконання
службових обов'язків, недотримання
вимог п.2.2 Порядку проведення
рибоохоронних рейдів і дій інспекторів
органів рибоохорони при виявленні
порушень правил рибальства,
затвердженого наказом Державного
Комітету рибного господарства України
від 06 грудня 1999 року №158, (надалі -
Порядок) а саме - проведення
інструктажів з охорони праці та
техніки безпеки, з метою усунення
виявлених порушень і попередження їх
утворень у подальшому, - оголошено
дисциплінарне стягнення у вигляді
догани ОСОБА_5, старшому державному
інспектору рибоохорони - начальнику
восьмої рибоохоронної дільниці. Також,
його позбавлено всіх видів
заохочувальних виплат відповідно до ч.3
ст.151 КЗпП України. Підстави: відповідні
рапорти державного інспектора
рибоохорони ОСОБА_5 від 14 травня 2012 року
та від 31 травня 2012 року, а також
відповідні доповідні записки
головного фахівця з охорони праці
Петренка О.П. (а.с.16).

Наказом відповідача №121 від 13 червня 2012
року внесені зміни до вищевказаного
наказу, а саме: у вступній частині
наказу слова «пункт 2.2» замінено на
слова «пункт 2.3» (а.с.17). Позивач
відмовився від ознайомлення під підпис
із вказаними наказами, про що свідчать
відповідні рапорти і доповідні записки
відповідно від 12 червня 2012 року, 14
червня 2012 року і 15 червня 2012 року
(а.с.71-76). Отже, порушень ч.1 ст.149 КЗпП
України з боку відповідача допущено не
було.

Разом із тим, згідно п.2.3 Порядку щодо
здійснення рибоохоронних рейдів
зазначено, що рейди проводяться
відповідно до план-наказу з
обов'язковим проведенням інструктажів
з охорони праці та техніки безпеки. У
план-наказі зазначаються час і терміни
проведення рейду, водойми чи окремі
ділянки водойм, склад рейдових груп, їх
матеріально-технічне забезпечення.
Призначається старший групи (а.с.18).

Враховуючи вищезазначений зміст вимог
п.2.3 Порядку, районний суд прийшов до
висновку, що позивачем вони порушені не
були, оскільки згідно з план-наказами
від 23 лютого 2012 року, 03 травня 2012 року та
21 травня 2012 року наявні підписи осіб,
які приймали участь у рейдах і з ними
проводились необхідні інструктажі, а
інші зазначені громадські інспектори,
екологи та держінспектори фактично не
приймали участі у рейдах в ці дні, до
них реально не залучались і тому
необхідності проводити з ними
інструктажі не було. При цьому окремо
районний суд звернув увагу, що про
наявну кількість учасників рейду
вказано на зворотній сторінці
відповідних планів-наказів (а.с. 12, 13, 14).

За встановлених обставин районний суд
прийшов до висновку, що вищевказаних
порушень позивачем ОСОБА_5 при
виконанні ним трудових обов'язків, а
відтак і трудової дисципліни
(відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП України)
допущено не було, а тому наказ від 5.06.2012
року №110 зі змінами, внесеними Наказом
Голови комісії Головного державного
управління охорони, використання і
відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства у місті Києві
та Київський області від 13.06.2012 року №121
є незаконним і таким, що підлягає
скасуванню і в цій частині позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Наказом Голови комісії з припинення
Головного державного управління
охорони, використання і відтворення
водних живих ресурсів та регулювання»
рибальства у місті Києві та Київський
області від 14 червня 2012 року №155-К
відповідно до статей 147, 149 пункту 3
статті 40 КЗпП України, положень
посадової інструкції старшого
державного інспектора рибоохорони -
начальника рибоохоронного підрозділу,
за порушення підпунктів 2.6, 2.7
Інструкції з оформлення органами
рибоохорони матеріалів про
адміністративні правопорушення,
затвердженої наказом міністерством
аграрної політики України від 09 квітня
2012 року №101, приймаючи до уваги
систематичне неналежне виконання
своїх посадових обов'язків -
застосоване дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення відносно ОСОБА_5 з 15
червня 2012 року за систематичне
невиконання без поважних причин
обов'язків, пункт 3 статті 48 КЗпП
України (а.с.48).

Змінами, внесеними Наказом Голови
комісії Головного державного
управління охорони, використання і
відтворення водних живих ресурсів та
регулюванні рибальства у місті Києві
та Київський області від 15 червня 2012
року №157-К, у вищезазначений наказ,
викладено в новій редакції час
звільнення із займаної посади позивача
на перший день виходу на роботу після
хвороби (а.с.27).

Відповідно до листка тимчасової
непрацездатності серії АВЧ №435184,
ОСОБА_5 вийшов на роботу 05 липня 2013 року,
і в цей же день був звільнений.

Судом в порядку ч.9 ст.43 КЗпП України
було запитано згоду виборного органу
первинної профспілкової організації
на звільнення позивача, після чого
вказане звільнення ОСОБА_5 із займаної
посади було погоджено із профспілковим
комітетом Київрибоохорони, про що
свідчить відповідний протокол
профкому від 10 січня 2013року про надання
згоди на звільнення (а.с. 108 - 114).

Оспорюваний наказ №155/К від 14 червня 2012
року було винесено на підставі заяви
ОСОБА_9 від 21 травня 2012 року, службової
записки начальника відділу
оперативного контролю Сахна О.В. від 11
червня 2012 року та рапорту від 13 червня
2012 року, рапорту начальника відділу
Когденка Б.М. від 11 червня 2012 року,
рапорту ОСОБА_5 від 12 травня 2012 року,
акту від 12 червня 2012 року, рапорту
заступника начальника
головдержуправління Квасильчука О.М
від 13 червня 2012 року, рапорту
провідного фахівця відділу
оперативного контролю Кришталя О.Ю. від
13 червня 2012 року.

Разом із тим, як встановлено в судовому,
засіданні вищевказаним наказом №155/К
від 14 червня 2013 року зі змінами
внесеними наказом №157/К, позивача
ОСОБА_5 було звільнено за порушення
підпунктів 2.6., 2.7 Інструкції з
оформлення органами рибоохорони
матеріалів про адміністративні
правопорушення, а саме - неналежне
оформлення адміністративного
протоколу при проведенні рейду на
Канівському водосховищі в районі с.
Старе Бориспільського району 11 травня
2012 року (а.с.78).

Відповідно до протоколу та
відповідними матеріалами складеними
ОСОБА_5, постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07 червня 2012 року гр. ОСОБА_9 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.85 ч.4 КпАП
України (а.с.25). Про відмову від підпису
в протоколі правопорушником складені
відповідні рапорти (а.с. 23,24). Окрім того,
самим правопорушником ОСОБА_9 в
подальшому письмово в заяві було
підтверджено, що він відмовився
підписувати протокол відносно себе і
отримувати йог копію, а також останній
просив не розглядати його заяву про
порушення, які ніби то були допущені
інспектором ОСОБА_5 (а.с.43). Крім того,
Територіальна державна інспекція з
питань праці у м. Києві в своєму листі
від 24 липня 2013 року за №К-681 також
зазначила про порушення вимог чинного
законодавства при звільненні ОСОБА_5 з
роботи в цій частині також. За
наслідками перевірки додержання
законодавства про працю видано припис
про усунення виявлених порушень
(а.с.41-42).

Враховуючи те, що з вини позивача також,
справа розглядалась по суті більше
одного року, районний суд вважав за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача середній заробіток за
час вимушеного прогулу за один рік: за
період з 05 липня 2012 року по 05 липня 2013
року.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що висновки районного суду щодо
наявності правових підстав для
задоволення позовних вимог про
визнання наказів незаконними,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку (різниці в
заробітку) за час вимушеного прогулу
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Висновки суду першої інстанції повно
та послідовно викладені у
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення (т.1, а.с.184 звор.-187).

Доводи апеляційної скарги
представника відповідача про те, що
судом проведена неправильна оцінка
доказів та безпідставно, з порушенням
процесуальних норм, надана перевага
одним доказам над іншими, що призвело
до неправильного вирішення справи, не
можуть бути прийняті судом апеляційної
інстанції в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення
враховуючи наступне.

З наявних у справі письмових доказів
вбачається, що ОСОБА_5 був звільнений з
роботи за наказом Голови комісії з
припинення Головного державного
управління охорони, використання і
відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства у місті Києві
та Київський області від 14 червня 2012
року №155-К зі змінами, внесеними
наказом Голови комісії Головного
державного управління охорони,
використання і відтворення водних
живих ресурсів та регулювання
рибальства у місті Києві та Київський
області від 15 червня 2012 року №157-К,
відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП
Укрїни, за систематичне неналежне
виконання своїх посадових обов'язків
(т.1, а.с.26-27).

За правилом п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

В даному конкретному випадку
звільнення позивача відбулося за
порушення підпунктів 2.6, 2.7 Інструкції з
оформлення органами рибоохорони
матеріалів про адміністративні
правопорушення, затвердженої наказом
Міністерства аграрної політики
України від 09.04.2012 №101, вчинене 11 травня
2012 року (т.1, а.с.21-25), тобто до
застосування до ОСОБА_5
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани, оголошеного наказом № 110 від 5
червня 2012 року (т.1, а.с.16-17).

Таким чином, підстав для звільнення
позивача за п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України за
систематичне неналежне виконання
своїх посадових обов'язків не було
навіть у разі доведеності вчинення
порушення трудових обов'язків 11 травня
2012 року.

Висновки районного суду щодо
незаконності застосування до позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани та встановлені районним судом у
цій частині обставини також
відповідають наявним у матеріалах
справи письмовим доказам (т.1, а.с.12-15) і
доводами апеляційної скарги не
спростовуються.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції дана належна оцінка
доводам сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду щодо
наявності підстав для визнання
незаконними та скасування наказів,
поновлення позивача на роботі,
стягнення на його користь середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди
відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційній скарзі
представника відповідача, не
спростовують їх.

Водночас, доводи апеляційної скарги
представника позивача щодо
невідповідності обставинам справи
висновків районного суду про те, що з
вини позивача справа розглядалась по
суті більше одного року, заслуговують
на увагу та можуть бути прийняті
апеляційним судом у якості підстав для
скасування рішення в частині вирішення
позовних вимог про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та, як наслідок, в частині
стягнення з Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області судового збору в
дохід держави виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
розгляд справи був відкладений за
клопотанням представника позивача
лише одного разу. Водночас, за
клопотанням представника відповідача
провадження у справі було зупинене в
період з 5 листопада 2012 року по 30 травня
2013 року (дата постановлення ухвали про
відновлення провадження; т.1, а.с.117),
тобто протягом майже семи місяців, і
після відновлення провадження розгляд
справи у судовому засіданні був
призначений на 29 серпня 2013 року, тобто
майже через три місяці після
відновлення провадження.

За таких обставин немає підстав
вважати, що справа розглядалась більше
одного року з вини працівника - ОСОБА_5,
а тому за правилом ч.2 ст. 235 КЗпП
України з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу (різниця в заробітку) - за
період з 6 липня 2012 року по 28 листопада
2013 року включно (354 робочих дні) у
розмірі 27 608 грн. 78 коп. (139.21 грн. х 354 роб.
днів = 49280,34 - 21 671,56).

Судовий відповідно до п.п.1, 2 п.1 ч. 2 ст. 4
Закону України "Про судовий збір" від
08.07.2011 N 3674-VI, з урахуванням положень ч.3
ст.6 цього Закону, у даній справі
складає 505 грн. 49 коп., у тому числі: щодо
позовних вимог майнового характеру (1%
ціни позову ) - 276 грн. 09 коп. (27608,78 : 100);
щодо позовних вимог немайнового
характеру - 229 грн. 40 коп. (0.2 розміру
мінімальної заробітної плати). Ця сума
підлягає стягненню з відповідача,
оскільки позивач відповідно до п. 1 ч.1
ст. 5 цього Закону звільнений від сплати
судового збору.

Керуючись ст.303, 307-309, 313-316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Корпань Марини
Василівни в інтересах Управління
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів та регулювання
рибальства в Київській області
відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 листопада 2013 року в
частині вирішення позовних вимог про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та в частині
стягнення з Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області судового збору в
дохід держави скасувати і ухвалити в
цій частині нове рішення.

Стягнути з Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області на користь ОСОБА_5
середній заробіток за час вимушеного
прогулу у розмірі 27 608 грн. 78 коп.
(Двадцять сім тисяч шістсот вісім грн. 78
коп.)

Стягнути з Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області в дохід держави
судовий збір у розмірі 505 грн. 49 коп.
(П'ятсот п'ять грн. 49 коп.).

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А.
Пікуль

Судді:
Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко