Справа № 588/366/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014 р. Тростянецький районний
суд Сумської області

в складі: головуючого -судді
Шевченко В.С.,

при секретарі - Лободі Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Тростянець Сумської області цивільну
справу за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства "Ідея Банк" до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за
кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
вищезазначеною позовною заявою,
посилаючись на те, що 06.07.2011 року між
сторонами укладено кредитний договір,
відповідно до якого відповідач
отримала кредит в розмірі 5627 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 10%, з погашенням
кредиту та процентів у терміни,
передбачені договором, графіком
щомісячних платежів.

Станом на 08.01.2014 року ОСОБА_1 має
заборгованість за кредитним договором
в сумі 24038 грн. 33 коп., яка на даний час
нею так і не погашена, яку позивач і
просить стягнути з ОСОБА_1, а також
стягнути судові витрати в сумі 243 грн. 60
коп.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, до початку
судового засідання подав заяву (а.с.36), в
якій вказав, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просив дану
справу розглядати без його участі, а
тому суд вважає за можливе розглянути
справу без участі представника
позивача, на підставі матеріалів, які є
в справі.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнала, але просила зменшити суму пені
за несвоєчасне погашення платежів по
кредитному договору, вхарувавши її
матеріальне становище.

Суд, вислухавши відповідача, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 06.07.2011 року між
Публічним акціонерним Товариством
"Плюс Банк", правонаступником якого є
ПАТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір №С24.920.70277,
відповідно до якого ОСОБА_1 отримала
кредит в розмірі 5627 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 10%, з погашенням кредиту та
процентів в терміни згіно графіку
щомісячних платежів (а.с.6,17-19).

В ст.599 ЦК України зазначено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору, належними
сторонами.

Позивач свої зобов'язання за
кредитним договором виконав в повному
обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит в
розмірі, встановленому кредитним
договором, в розмірі 5627 грн.

Як вбачається із розрахунку
заборгованості ОСОБА_1 свої
зобов'язання за договором належним
чином не виконувала, тому станом на
08.01.2014 року утворилася заборгованість в
сумі 24038 грн.33 коп.: прострочений борг-
3815 грн.15 коп.; прострочені проценти - 4686
грн.85 коп.; строкові проценти -34 грн.50
коп.; нарахована плата за
обслуговування кредиту - 157 грн.56 коп.;
пеня за несвоєчасне погашення
платежів- 15084 грн.27 коп.; віндикаційні
витрати -260 грн. (а.с.4).

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Враховуючи, що свої зобов'язання по
кредитному договору відповідач не
виконувала належним чином та не
сплачувала кредит і відсотки у
розмірах, передбачених кредитним
договором та графіком
погашення,внаслідок чого утворилася
заборгованість,тому вимоги позивача є
обґрунтованими в частині стягнення
простроченого боргу, процентів, за
обслуговування кредиту та
віндикаційних витрат та частковому
задоволенню в частині стягненні пені.

Так, згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Постановою Пленуму ВСУ №5 від 12.04.1996
року "Про практику розгляду цивільних
справ за позовами про захист прав
споживача" роз'яснено, що до відносин,
які регулюються Законом України «Про
захист прав споживачів» відносяться і
ті, що виникають із договорів про
надання фінансово-кредитних послуг для
задоволення власних потреб громадян, у
тому числі про надання кредитів,
відкриття й ведення рахунків,
проведення розрахункових операцій.

Крім того, у висновках, викладених в
рішенні Конституційного суду України
№15-рп/2011 від 10.11.2011р. у справі №1-26/2011 за
конституційним зверненням громадянина
ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення
положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11,
частини восьмої статті 18, частини
третьої статті 22 Закону України "Про
захист прав споживачів" у взаємозв'язку
з положеннями частини четвертої статті
42 Конституції України (справа про
захист прав споживачів кредитних
послуг) про поширення на
правовідносини між кредитодавцем та
позичальником (споживачем) за
договором про надання споживчого
кредиту, що виникають як під час
укладання, так і під час виконання
такого договору положень п.п.22, 23 ст.1,
ст.11 Закону України «Про захист прав
споживачів».

Згідно п.5 ч.3 ст.18 Закону України "Про
захист прав споживача" несправедливим
є зокрема умови договору про
встановлення вимоги щодо сплати
споживачем непропорційно великої суми
компенсації (понад п'ятдесят відсотків
вартості продукції) у разі невиконання
ним зобов'язань за договором.

За вказаних обставин, суд вважає за
можливе застосувати положення п.5 ч.3
ст.18 Закону України «Про захист прав
споживачів» при визначенні розміру
пені, оскільки визначений позивачем
розмір останньої є непропорційно
великим в порівнянні з розміром
заборгованості по кредиту та стягнути
з відповідача пеню в розмірі 6000 грн.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК
України, суд при винесенні рішення
вирішує питання судових витрат, а тому
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.,
сплачений позивачем при подачі позову
до суду (платіжне меморіальний ордер
від 30.01.2014 року, а.с.1)

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10,60,197,212,215 ЦПК
України,ст.ст.526,527,530,551,625,631,1054,1055 ЦК
України, Законом України "Про захист
прав споживача",Постановою Пленуму ВСУ
№5 від 12.04.1996 року "Про практику
розгляду цивільних справ за позовами
про захист прав споживача",суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Ідея Банк" до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за кредитним договором
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
паспорт Серія НОМЕР_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, зареєстрованої по
АДРЕСА_1, на користь Публічного
акціонерного товариства "Ідея Банк"
заборгованість за кредитним договором
№С24.920.70277 від 06.07.2011 року в сумі 14954
(чотирнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят
чотири) грн.06 коп. та сплачений при
подачі позову до суду судовий збір в
сумі 243 (двісті сорок три) грн.60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 діб з дня його
проголошення, а для позивача в цей же
строк з дня отримання копії рішення.

Суддя