РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року

м. Дергачі

Дергачівський районний суд
Харківської області у складі:

головуючого
-
судді Овсяннікова В.С.,

при секретарі судового засідання
- Гомон Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення забогованості, -

В С Т А Н О В И В:

ФО-П ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою, в якій просить
стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості
у розмірі 3900 гривень, пеню за
прострочку оплати у розмірі 14235
гривень, а всього 18135 гривень.

В обґрунтування позову вказує, що між
ним та відповідачем 05 січня 2011 року
було укладено договір про надання
правових послуг щодо захисту майнових
прав ОСОБА_2 на земельну ділянку площею
0,25 га (орієнтовно) в межах населенного
пункту в селі Руська Лозова по вулиці
Бєлгородській, біля володіння № 3 для
будівництва жилого будинку та
господарських будівель, для чого
рішенням Русько-Лозівської сільської
ради XLII сесії V скликання (без номера)
від 14 травня 2010 року їй було надано
дозвіл на розробку містобудівного
обґрунтування можливості розташування
земельної ділянки. Строк дії договору
було визначено до 31 грудня 2011 року.

Як передбачено пунктом 17 цього
договору, він набирає сили від дня його
підписання сторонами та надходження
завдатку до каси або на банківський
рахунок виконавця (позивача). Договір
було підписано сторонами саме 05 січня
2011 року, а завдаток надійшов на
банківський рахунок виконавця 10 січня
2011 року у розмірі 3000 гривень, 23 березня
2011 року додатково було оплачено 4000
гривень.

Таким чином, вказаний вище договір
набрав чинності для його сторін 10 січня
2011 року. Для представництва інтересів
замовника (відповідача) перед третіми
особами ним був підписаний витяг з
договору про надання правових послуг. 21
травня 2011 року між сторонами договору
було підписано акт приймання-передання
фактично наданих правових послуг за
договором, а замовник послуг
(відповідач по справі) мав сплатити 3900
гривень на рахунок виконавця послуг, де
3000 гривень - залишок від договірної
ціни, а 900 гривень - витрати за
відрядження виконавця згідно із
пунктом 15 договору.

21.05.2011 року на адресу замовника за
договором було направлено
рекомендований лист № 584, яким
повідомлялося виконавцем про зміну
банківського рахунку та необхідність
сплатити заборгованість за договором.

Проте, до цього часу заборгованість не
погашена.

Відповідно до змісту договору замовник
зобов'язаний сплатити виконавцю 10000
гривень у строк до 10 січня 2011 року. За
несвоєчасну оплату за договором
замовник сплачує пеню у розмірі 1% від
суми, що прострочена, за кожен день
прострочки.

За період з 11 січня по 23 березня 2011 року
прострочка складає: 21+28+22=71 день х (7000
грн. х 1%) = 71 х 70 = 4970 грн.

За період з 24 березня по 21 травня 2011
року прострочка складає: 9+30+21=60 днів х
(3000 грн. х 1%) = 60 х 30 = 1800 грн.

До вимог про стягнення пені
застосовується скорочений строк
позовної давності у розмірі одного
року, а тому до заборгованості у
розмірі 3900 гривень пеня може бути
нарахована тільки за останній рік до
момента заявлення цього позову: 365 днів
х (3900 х 1%) = 365 х 39 = 14235 гривень.

Відтак, основна заборгованість за
вказаним договором становить 3900
гривень, а пеня, що підлягає стягненню -
14235 гривень, загальна сума стягнення
буде дорівнювати 18135 гривень.

В судове засідання позивач не з'явився,
просив розгляд справи провести у його
відсутність, позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з`явилась. Надала суду заперечення
проти заявленого позову, в якому
зазначила, що за договором вона не
доплатила 3000 гривень, так як відповідно
зазначеного договору ФОП ОСОБА_1
приймає на себе виконання наступних
правових послуг: представництво та
захист її інтересів в Дергачівському
районному суді Харківської області та
в Харківському апеляційному
адміністративному суді в частині
захисту її майнових прав на відвід
земельної ділянки для будівництва
житлового будинку та господарських
споруд площею 0,25 га в рамках населеного
пункту в селі Руська Лозова по вул.
Бєлгородська, біля володіння № 3.
Позивач представляв її інтереси лише у
Дергачівському районному суді.

Однак, ніякого представництва її
інтересів позивачем у апеляційній
інстанції не було. Щодо акту виконаних
робіт від 21.05.2011 року, то даний акт нею
не підписувався, так як вона в той час
перебувала в Росії. Крім того, в акті
договірна ціна збільшена на 900 гривень
нібито за відрядження, але
документально воно не підтверджене.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає можливим задовольнити позовні
вимоги частково.

Судом встановлено, що 05.01.2011 року між
позивачем ФОП ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_2 було укладено договір про
надання правових послуг щодо захисту
майнових прав ОСОБА_2 на земельну
ділянку площею 0,25 га в межах
населенного пункту в селі Руська
Лозова по вулиці Бєлгородській, біля
володіння № 3, для будівництва жилого
будинку та господарських будівель, для
чого рішенням Русько-Лозівської
сільської ради XLII сесії V скликання (без
номера) від 14 травня 2010 року їй було
надано дозвіл на розробку
містобудівного обґрунтування
можливості розташування земельної
ділянки. Строк дії договору було
визначено до 31 грудня 2011 року. Для
представництва інтересів ОСОБА_2 перед
третіми особами був підписаний витяг з
договору про надання правових послуг.
(а.с.8-9).

Відповідно до змісту договору ОСОБА_2
зобов'язана сплатити ФОП ОСОБА_1 10000
гривень у строк до 10 січня 2011 року. За
несвоєчасну оплату за договором ОСОБА_2
сплачує пеню у розмірі 1% від суми, що
прострочена, за кожен день прострочки.

П.17 договору передбачає, що договір
набирає сили від дня його підписання
сторонами та надходження завдатку до
каси або на банківський рахунок
виконавця (позивача).

Договір було підписано сторонами 05.01.2011
року, завдаток надійшов на банківський
рахунок позивача 10.01.2011 року у розмірі
3000 гривень, 22.03.2011 року додатково було
оплачено 4000 гривень (а.с.11-13), тобто,
сплачено 7 000 гривень.

21.05.2011 року між сторонами договору
підписано акт приймання-передання
фактично наданих правових послуг за
договором. Згідно зазначеного договору
ОСОБА_2 за юридичні послуги має
сплатити 3900 гривень на рахунок
позивача, де 3000 гривень - залишок від
договірної ціни, а 900 гривень - витрати
на відрядження (а.с.10).

На підставі ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Виходячи з цих вимог закону, суд вважає
можливим стягнути з ОСОБА_2 за юридичні
послуги на користь позивача 3000 гривень
- залишок від договірної ціни та 900
гривень - витрати по відрядженню.

Частковому задоволенню підлягають
позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2
пені за прострочку оплати.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Як вбачається з акту сдачі-прийому
виконаних робіт від 25.05.2011 року основна
сума заборгованості за договором про
надання правових послуг становить 3000
гривень, тому суд вважає доцільним
стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1
пеню у розмірі 6100 гривень.

Що стосується заперечень відповідачки,
то суд виходить з наступного.

Посилання відповідача на те, що вона
акт приймання-передання не підписувала
- жодними матеріалами не підтверджено.

Щодо стягнення 900 гривень за
відрядження, то сторони обумовили цю
суму в акті від 21.05.2011 року і своїм
підписом відповідачка підтвердила
згоду на оплату цієї суми.

Доводи щодо неповного виконання умов
договору, а саме: непредставлення
інтересів відповідачки в апеляційному
суді, спростовується актом від 21.05.2011
року про виконання договору.

Надана відповідачкою постанова суду
від 25.07.2011 року ОСОБА_2 взагалі не
стосується, а стосується іншої особи -
ОСОБА_4

Судові витрати підлягають розподілу
згідно ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.6, 625, 627, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 15, 30, 208, 213, 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, суму
боргу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень,
пеню у розмірі 6100 (шість тисяч сто)
гривень, витрати за відрядження у
розмірі 900 (дев'ятсот) гривень, а всього
10000 (десять тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судові
витрати у розмірі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня ухвалення рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
В.С. Овсянніков