Ухвала

іменем україни

9 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової І.К., Фаловської
І.М.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, відкритого акціонерного
товариства «Птахофабрика
Пустомитівська», фермерського
господарства «Кмітливість», відділу
державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції Львівської області про
розірвання договору купівлі-продажу,
визнання акту про прилюдні торги
недійсним, визнання недійсним
свідоцтва про право власності,
переведення прав покупця, виселення та
зобов'язання не чинити перешкоди у
користуванні нерухомим майном, за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про визнання недійсним договору
оренди, витребування майна з чужого
незаконного володіння, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 8 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2001 року ОСОБА_4 звернувся
до суду з уточненим й доповненим згодом
позовом до ОСОБА_5, відкритого
акціонерного товариства «Птахофабрика
Пустомитівська» (далі - ВАТ
«Птахофабрика Пустомитівська»),
фермерського господарства
«Кмітливість» (далі - ФГ
«Кмітливість»), відділу державної
виконавчої служби Пустомитівського
районного управління юстиції
Львівської області (далі - ВДВС
Пустомитівського РУЮ Львівської
області) про розірвання договору
купівлі-продажу, визнання акту про
прилюдні торги недійсним, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності, переведення прав покупця,
виселення та зобов'язання не чинити
перешкоди у користуванні нерухомим
майном.

Позовні вимоги мотивував тим, що між
ним та ВАТ «Птахофабрика
Пустомитівська» було укладено договір
оренди приміщення цеху №5, з правом
подальшого викупу, яке незаконно, з
порушенням процедури проведення, було
продано на прилюдних торгах ФГ
«Кмітливість», чим порушені його
законні права і інтереси щодо спірного
приміщення.

ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору оренди,
витребування майна з чужого
незаконного володіння, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
посилаючись незаконність передання в
оренду ОСОБА_4 спірних приміщень цеху №
5, які перебували у нього в оренді на
сьогодні належать йому на праві
власності.

Рішенням Пустомитівського районного
суду Львівської області від 31
березня 2005 року первісний позов
задоволено.

Визнано незаконним проведення
прилюдних торгів від 27 вересня 2001 року
та акт про прилюдні торги, затверджений
18 жовтня 2001 року, згідно яких ФГ
«Кмітливість» придбало приміщення
цеху №5, які належали ВАТ «Птахофабрика
Пустомитівська», а саме пташник №1,
пташник №2, пташник №3, пташник №5,
прохідну, насосну станцію, вартістю 18 500
грн.

Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_4
перешкоди у користуванні приміщенням
цеху №5, що розташоване по АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Заочним рішенням цього ж суду від 3
квітня 2006 року задоволені позовні
вимоги ОСОБА_4 та визнано недійсним
договір оренди приміщень цеху №
5,трактора з причепом, кормоздавача,
ваги товарної та електрокалькулятору,
що розташовані по АДРЕСА_1, укладений 1
жовтня 1998 року між ВАТ «Птахофабрика
Пустомитівська» та ФГ «Кмітливість».

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 8 листопада 2013 року
зазначені рішення районного суду в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_4 скасовані й в цій частині
ухвалено нове рішення про відмову
таких вимог; у решті рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення апеляційного суду скасувати,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, і залишити в силі рішення суду
першої інстанції, що були помилково
скасовано.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання
про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 , апеляційний
суд виходив з недоведеності та
безпідставності вимог позивача,
оскільки останній взагалі не посилався
на порушення правил проведення торгів,
визначених Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна затверджено наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року № 68/5, що є єдиною
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними й такі порушення не
були встановлені судом першої
інстанції.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками, оскільки вони узгоджуються
з матеріалами та обставинами справи.

Суд апеляційної інстанції правильно
визначив характер спірних
правовідносин й вірно застосував
положення норм матеріального права, й
оцінивши усі забрані у справі докази,
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення первісного та зустрічних
позовів.

Крім того, скасовуючи заочне рішення
від 3 квітня 2006 року, суд апеляційної
інстанції вірно зазначив про те, що
нормами ЦАПК України не передбачено
ухвалення в одній справі двох судових
рішень за новими позовними вимогами та
про відсутність у вказаному рішенні
описової та мотивувальної частини, що
передбачено ст. 215 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_6 на
увагу не заслуговують й вказаних
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Матеріали витребуваної справи не
свідчать про те, що апеляційним судом
при розгляді даної справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, наведені у
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 8 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Савченко В.О.

Парінова І.К.

Фаловська І.М.