22-ц/775/188/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач
Р і ш е н н я

Іменем України

26 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого - Песоцької Л.І.,

суддів -
Ткаченко Т.Б., Мальцевої Є.Є.,

при секретарі -
Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
12 серпня 2013 року,

В с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дочки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі в розмірі 1000 грн.
щомісячно до повноліття дитини.

Посилалась на те, що у період шлюбу з
відповідачем народилась дитина, з часу
припинення шлюбу матеріальну допомогу
на утримання дитини надавали
відповідач та його батьки. Протягом
останніх 18 місяців відповідач
матеріальну допомогу на дитину не
надає. Відповідач являється
працездатним, здійснює підприємницьку
діяльність, аліменти на утримання
інших осіб не сплачує. Вона не має
матеріальної можливості утримувати
дочку, а тому потребує матеріальної
допомоги відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
12 серпня 2013 року позов ОСОБА_2
задоволено.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 на утримання дочки
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн.
щомісяця, до повноліття дитини,
починаючи з 03 липня 2013 року, в дохід
держави судовий збір 229 грн.40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
просить рішення суду скасувати та
постановити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Зокрема зазначає, що судом при
визначенні розміру аліментів не
враховано стан здоров'я та
матеріальний стан дитини та платника
аліментів, а також наявність у платника
інших дітей, непрацездатних батьків.

Судом не прийнято до уваги, що
позивачка на даний час проживає в іншій
країни, що позбавило його можливості
бачитись з дитиною. Однак він надає
матеріальну допомогу дочці та висилає
грошові кошти. На теперішній час його
бізнес розпався, він не отримує дохід,
має на утриманні непрацездатних
батьків.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
апеляційний суд розглядає справу у
відсутності сторін, які належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду справи. З заявами про
відкладення розгляду справи до суду не
звернулись.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника відповідача -
ОСОБА_5, яка підтримала доводи
апеляційної скарги, заперечення проти
скарги представника позивачки ОСОБА_2 -
ОСОБА_6, який просив скаргу відхилити,
рішення суду залишити без змін,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду в частині
визначення розміру аліментів зміні з
таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими ґрунтувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
данні (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду не
відповідає.

Враховуючи ті обставини, що відповідач
визнав позов, дитина проживає з матір'ю,
виходячи з матеріального становища
сторін, суд дійшов висновку про
стягнення з відповідача на користь
позивачки аліменти на утримання дитини
у розмірі 1000 грн. щомісячно, до
досягнення нею повнолітнього віку.

Проте повністю з таким висновком суду
першої інстанції колегія суддів не
може погодитися, оскільки правильно
встановивши обставини справи і
правовідносини сторін, суд першої
інстанції в частині визначення розміру
аліментів дійшов висновків, які не
відповідають обставинам справи та
нормам матеріального і процесуального
права.

Згідно ст.121 СК України права та
обов'язки матері, батька в дитини
ґрунтуються на походженні дитини від
них, засвідченому органом державної
реєстрації актів цивільного стану в
порядку, встановленому статтями 122 та 125
цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції
і це підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданого 25
червня 2002 року відділом реєстрації
актів громадянського стану Жовтневого
районного управління юстиції
м.Маріуполя, ОСОБА_3, являється батьком,
ОСОБА_2 - матір'ю дитини ОСОБА_4, яка
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис
№567 (а.с.3).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3,
виданого 07 червня 2011 року Приморським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Маріупольського
міського управління юстиції у
Донецькій області, ОСОБА_2 07 червня 2011
року уклала шлюб з ОСОБА_8, актовий
запис № 160, прізвище дружини після
реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно довідки від 14 червня 2013 року
житлово-комунального підприємства
«Житло «Центр» за адресою АДРЕСА_1
проживає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька -
ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини та платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають значення для
справи.

З пояснень відповідача вбачається, що
він не працює, але є працездатною
особою, інших неповнолітніх або
непрацездатних дітей або дружини, яким
за законом він зобов'язаний надавати
матеріальну допомогу не має, але у
нього є непрацездатні батьки, яким він
надає матеріальну допомогу, а крім того
мати відповідача має хронічне
захворюваннями, перенесла операцію.

Відповідно до відповіді Жовтневої
об'єднаної державної податкової
інспекції м.Маріуполя від 18 лютого 2014
року за № 2378/10/05-18-210-10 наданої
відповідно до одержаних з Центральної
бази даних Державного реєстру фізичних
осіб Міндоходів, відомості про суми
виплачених доходів гр..ОСОБА_3 за 1- 3 кв.
2013 року - відсутні (а.с.73).

Відповідно до інформації з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб і
фізичних осіб - підприємців, ОСОБА_3
припинив підприємницьку діяльність 18
липня 2008 року, номер запису: 2017128
(а.с.74 - 76).

Як вбачається з пояснень представника
відповідача в апеляційному суді,
відповідач дійсно погодився на
визначений позивачкою розмір
аліментів, оскільки між ними була
домовленість, що аліменти у розмірі 1000
грн. він зможе виплачувати з червня 2014
року, плануючи відновлення
підприємницької діяльності, але
позивачка порушила домовленість.

Отже, враховуючи те, що судом першої
інстанції при визначенні розміру
аліментів, у порушення положень ст.182 СК
України, не було враховано матеріальне
становище платника аліментів та не
перевірена його можливість
виплачувати аліменти у визначеному
позивачкою розмірі аліментів,
погодитися з рішенням суду не можливо.

Колегія суддів, беручі до уваги, що
сторонами належними і допустимими
доказами не підтверджено матеріальне
становище платника аліментів, колегія
суддів вважає, що розмір аліментів на
дитину необхідно визначити не у
твердій грошовій сумі, а в частці від
його заробітку (доходу), яка становить ?
частку.

Визначаючи розмір аліментів колегія
суддів також враховує те, що дані про
незадовільний стан здоров'я як
дитини,так і відповідача та, що
відповідач займається підприємницькою
діяльністю і має дохід від цієї
діяльності, який дозволяє йому
виплачувати аліменти у розмірі 1000 грн.,
відсутні.

Не приймаються до уваги пояснення
представника відповідача, що
відповідач надає матеріальну допомогу
батькам, оскільки, відповідно до її
поясненнь, відповідач має щомісячний
дохід у розмірі 1000 грн., а пенсія
батьків становить 6500 грн. щомісячно, що
підтверджується довідками Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Маріуполя ( а.с. 59 - 60).

Позивач являється працездатною особою,
відповідно до положень ст.180 СК України
зобов'язаний утримувати свою
неповнолітню дитину, тому погодитися з
доводами апеляційної скарги щодо
відмови у задоволенні позову ОСОБА_2
про стягнення з нього аліментів,
підстав не вбачається.

Безпідставні і доводи апеляційної
скарги про те, що позивач позбавляє
його можливості бачитися з дитиною,
оскільки ці обставини не пов'язані з
його обов'язком сплачувати аліменти на
дитину, а крім того, у разі порушення
його права, він має можливість
звернутися до органу опіки і
піклування, або суду, щодо визначення
йому способу участі у вихованні дитини.

Враховуючи зазначене та вимоги закону,
колегія суддів вважає, що рішення суду,
як таке, що не відповідає вимогам
ст.ст.10,11,60,213,214 ЦПК України, ст.180, 182 СК
України в частині визначення розміру
аліментів, підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
12 серпня 2013 року змінити в частині
розміру аліментів.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий
Жовтневим РВ Маріупольського міського
управління ГУМВС України в Донецькій
області 10 лютого 2001 року, уродженця
м.Бердянськ Запорізької області, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт
серії НОМЕР_5, виданий Жовтневим РВ
Маріупольського міського управління
ГУМВС України в Донецькій області 09
червня 2011 року, аліменти на утримання
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?
частки його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно,
починаючи з 03 липня 2013 року.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді
Л.І.Песоцька

Т.Б.Ткаченко

Є.Є.Мальцева