Справа № 221/4736/2012
Провадження № 2/127/697/14
Вінницький міський суд Вінницької
головуючого судді Вохмінової О.С.
при секретарі Солтисюк К.В.
з участю представника позивачів ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
недійсним договору дарування,
витребування майна з чужого
незаконного володіння, визнання права
24.09.2012 року ОСОБА_7 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа без
самостійних вимог - Староміський
районний відділ державної міграційної
служби у Вінницькій області, про
визнання такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,
зняття з реєстрації та усунення
перешкод в користуванні власністю
шляхом виселення без надання іншого
житла (а.с. 1-5). ОСОБА_7 уточнювала
позовні вимоги, звернувшись до ОСОБА_8,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Староміського
районного відділ державної
міграційної служби у Вінницькій
області, третя особа без самостійних
вимог - ОСОБА_6, про усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом
виселення без надання іншого житла та
зняттям з реєстрації (а.с. 24-27).
Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 04.04.2014 року
первісний позов ОСОБА_7 залишений без
16.11.2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 звернулись із зустрічним
позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
недійсним договору дарування квартири
АДРЕСА_1, посвідченого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_9 13.07.2012
року, зареєстрованого в реєстрі за №967.
Просили застосувати наслідки
недійсності договору, скасувавши
державну реєстрацію права власності на
спірну квартиру загальною площею 44,8
кв.м. за ОСОБА_7 із зняттям її з
реєстрації (а.с. 60-62). Мотивували тим, що
13.07.2012 р. між ними та ОСОБА_6 був
укладений договір дарування квартири
АДРЕСА_1, загальною площею44,8 кв.м., який
був посвідчений приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_9 та зареєстрований в
реєстрі за №967. Дана квартира належала
їм по 1/4 частки згідно свідоцтва про
право власності на житло, виданого
виконкомом Вінницької міської ради
25.02.1999 р. на підставі рішення №196 від
25.02.1999 р., що було зареєстровано в КП
Вважають договір дарування недійсним,
оскільки він укладений внаслідок
обману. ОСОБА_2 мала на меті отримати
кредит і звернулась по оголошенню до
ОСОБА_6 Він пообіцяв надати кредитні
нерухомості. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є
інвалідами 3-ї групи через вади слуху,
необізнаними у правових питаннях.
Скориставшись цим відповідач умовив
укласти договір дарування квартири,
запевнивши, що одразу після повернення
кредиту договір припинить свою дію.
Будучи впевненими у тому, що укладення
договору дарування не позбавить їх
власності, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
погодились на це. ОСОБА_5, як
співвласник квартири, категорично
відмовився укладати договір. Проте,
ОСОБА_6 повідомив, що присутність
ОСОБА_5 у нотаріуса не є обов'язковою,
потрібен лише його паспорт. 13.07.2012 року
у приміщенні приватного нотаріуса
ОСОБА_9 був підписаний договір
дарування спірної квартири. Ким був він
підписаний від імені ОСОБА_5 - невідомо.
Після укладення договору дарування
ОСОБА_6 декілька днів обіцяв передати
гроші родині ОСОБА_4, однак згодом
перестав відповідати на телефонні
дзвінки. Пізніше, коли до них
звернулась ОСОБА_7 з вимогою звільнити
їх квартиру, оскільки вона є новою
власницею, вони дізнались, що 21.08.2012
року ОСОБА_6 уклав із ОСОБА_7 договір
купівлі-продажу їхньої квартири. З
даного приводу вони звернулись у
правоохоронні органи Відносно ОСОБА_6
було порушено кримінальну справу за ст.
190 ч. 3 КК України, родину ОСОБА_4 визнано
25.03.2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 позовні вимоги збільшили (а.с.
153-154). Просили визнати недійсним
договір дарування від 13.07.2012 р.,
укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
зареєстрований в реєстрі №967.
Витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1,
скасувавши державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_7, зареєстрованого
на підставі рішення від 12.09.2012 р.
Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 право власності на спірну
квартиру. Мотивували тим, що вироком
суду були встановлені обставини, що
ОСОБА_6 шляхом обману, умисно
приховуючи відомості про порядок та
обставини набуття ним права власності
на квартиру АДРЕСА_1, уклав 21.08.2012 р. з
ОСОБА_7 договір купівлі-продажу даної
квартири, яка належним чином
зареєструвала право власності.
Враховуючи, що спірна квартира вибула з
володіння родини ОСОБА_4 внаслідок
злочинних дій ОСОБА_6, на підставі ст. 388
ЦК України вона підлягає витребуванню
від добросовісного набувача.
В судовому засіданні представник
позивачів за зустрічним позовом -
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав
відповідно до обставин, викладених у
позовних заявах. Зауважив, що ОСОБА_6
вироком Вінницького міського суду
Вінницької області 19.07.2013 р. визнаний
винним за ст.ст. 190 ч. 3 (по епізодам
заволодіння майном родини ОСОБА_4 та
ОСОБА_7), 358 ч. 4 (по епізоду використання
підробленого паспорта ОСОБА_5) та
засуджений до 5 років позбавлення волі.
Оскільки квартира вибула з власності
родини ОСОБА_4 і ОСОБА_5 внаслідок
обману (злочинних дій ОСОБА_6), просив
визнати цей договір дарування від
13.07.2012 року недійсним і витребувати з
чужого незаконного володіння ОСОБА_7
квартиру АДРЕСА_1 та скасувати державну
реєстрацію, а за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 визнати право власності на
квартиру по ? частці.

Відповідач ОСОБА_6 відбуває покарання у
виді позбавлення волі за вироком
Вінницького міського суду Вінницької
області від 19.07.2013 року. Надав суду
письмову заяву, в якій заперечив щодо
вимог родини ОСОБА_4 і ОСОБА_5, оскільки
відповідно до договору дарування він
набув права власності на квартиру і в
подальшому реалізував її ОСОБА_7 (а.с.
137).

В судове засідання відповідачка ОСОБА_7
не з'явилась з невідомих суду причин,
про день та час розгляду справи була
повідомлена рекомендованою
кореспонденцією завчасно, надала
письмові заперечення, які приєднані до
матеріалів справи (а.с. 92-95), заяви про
відкладення розгляду справи суду не
надала.

За таких обставин суд вважає можливим
розглянути справу без участі
відповідачів і ухвалити рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представника
позивачів, дослідивши матеріали
цивільної справи та оцінивши докази в
їх сукупності, суд прийшов до висновку,
що позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого виконкомом Вінницької
міської ради 25.02.1999 року,
зареєстрованого в КП ВМБТІ 01.03.2012 року,
квартира АДРЕСА_1, загальною площею 44,8
кв.м., по 1/4 частці належала ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 9).

Згідно договору дарування від 13.07.2012
року, посвідченого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_9,
зареєстрованого в реєстрі за №967,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
подарували дану квартиру ОСОБА_6 (а.с. 9).

21.08.2012 року ОСОБА_6 продав дану квартиру
ОСОБА_7, що підтверджується відповідним
договором купівлі-продажу, посвідченим
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_10,
зареєстрованим в реєстрі за №5518 (а.с.
10-12).

Вироком Вінницького міського суду
Вінницької області від 19.07.2013 року
ОСОБА_6 був визнаний винним у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч. 3 (по
епізодам заволодіння майном родини
ОСОБА_4 та ОСОБА_7), 358 ч. 4 (по епізоду
використання підробленого паспорта
ОСОБА_5), 70 КК України та засуджений до 5
років позбавлення волі.

Вимогами ч. 4 ст. 61 ЦПК України
передбачено, що вирок у кримінальній
справі (кримінальному провадженні), що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи вони
вчинені цією особою.

Так, вироком суду встановлено, що
ОСОБА_6 приблизно в квітні - на початку
травня 2012 року, маючи умисел на
заволодіння чужим майном шляхом
шахрайства - квартирою АДРЕСА_1 що
належала на праві приватної власності
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, по 1/4
частці кожному, розробив план
злочинних дій. Ввівши в оману родину
ОСОБА_4 щодо надання їм коштів у кредит,
останні передали ОСОБА_6 на його
пропозицію документи про право
власності на квартиру та свої паспорти.
Використовуючи підроблений паспорт
ОСОБА_5, відомості в якому не
відповідають дійсності, вступивши в
попередню змову із невстановленою
слідством особою, ОСОБА_6 отримав в КП
ВМБТІ витяг з реєстру прав власності на
нерухоме майно. Реалізуючи свій
злочинний умисел, 13.07.2012 року надав
приватному нотаріусу Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_9
підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_5, а
остання, на підставі наданих
документів, в присутності ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, посвідчила договір
дарування квартири АДРЕСА_1, належної
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
праві власності, в результаті чого
ОСОБА_6 незаконно заволодів квартирою.
20.07.2012 року, продовжуючи свою злочинну
діяльність та реалізуючи свій
злочинний умисел, ОСОБА_6, вступивши в
попередню змову із невстановленою
слідством особою, підбуривши її до
вчинення злочину та користуючись її
допомогою надав приватному нотаріусу
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_11 підроблений паспорт на
ім`я ОСОБА_5, на підставі якого нотаріус
посвідчила довіреність, видану від
імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_6, відповідно
до якої останній набував право
представляти інтереси ОСОБА_5 в
житлово-експлуатаційних конторах з
питань зняття з реєстраційного обліку.
24.07.2012 р. ОСОБА_6 шляхом обману спонукав
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в приміщенні ЖЕК №5 м.
Вінниці знятись з реєстраційного
обліку за адресою: АДРЕСА_1, а 25.07.2012 р. -
ОСОБА_4 В результаті злочинної
діяльності ОСОБА_6 завдав позивачам
матеріальної шкоди на суму 267117 грн.
Крім того, ОСОБА_6, ввівши в оману ОСОБА_7
щодо порядку та обставин набуття ним
права власності на вищевказану
квартиру, 15.08.2012 р. уклав з нею
попередній договір про наміри продажу
квартири, отримавши в якості
забезпечення реалізації намірів 1000
доларів США, а 21.08.2012 р. він уклав із
ОСОБА_7 договір купівлі-продажу даної
квартири, який був посвідчений
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_10,
отримавши від покупця 32000 доларів США,
що станом на 21.08.2012 року складало 255766
грн. Грошима розпорядився на власний
розсуд.

Оскільки ОСОБА_7 визнана потерпілою в
кримінальній справі, за вироком суду з
ОСОБА_6 на її користь стягнуто завдану
матеріальну шкоду в сумі 263759 грн. (а.с.
114-121).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 12.12.2013 року вирок
Вінницького міського суду Вінницької
області від 10.07.2013 року щодо ОСОБА_6 -
залишений без змін (а.с. 122-129).

Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа,
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення, перелік
яких передбачений ст. 16 ЦК України.

Так, предметом судового розгляду є спір
про визнання правочинів щодо
відчуження об'єкта нерухомого майна
недійсними з підстав відсутності у
відчужувачів волі на їх вчинення та
витребування цього об'єкта з чужого
незаконного володіння.

Згідно ст. 230 ЦК України якщо одна із
сторін правочину навмисно ввела другу
сторону в оману щодо обставин, які
мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 ЦК
України), такий правочин визнається
судом недійсним. Нікчемний правочин
або правочин, визнаний судом недійсним,
є недійсним з моменту його вчинення (ст.
236 ЦК України).

Відповідно до п. п. 2 та 3 ч. 1 ч. 388 ЦК
України власник має право витребувати
своє майно від добросовісного набувача
в тому разі, якщо майно було викрадене в
нього або вибуло з його володіння не з
його волі іншим шляхом.

У випадку, якщо майно вибуло з
володіння власника на підставі
вчиненого правочину перевірці судом
при вирішенні справи підлягає чинність
правочину.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
визначено в ст. 203 ЦК України. Зокрема,
згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Недотримання цієї
вимоги згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України є
підставою недійсності правочину.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 навмисно ввів
другу сторону в оману щодо обставин,
які мають істотне значення, а у ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 було відсутнє
волевиявлення на відчуження власності
при укладанні договору дарування
квартири, суд вважає, що договір
дарування від 13.07.2012 року, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_9,
зареєстрований в реєстрі за № 967, слід
визнати недійсним.

Відповідно до п. п. 2 та 3 ч. 1 ст. 388 ЦК
України власник має право витребувати
своє майно від добросовісного набувача
в тому разі, якщо майно було викрадене в
нього або вибуло з його володіння не з
його волі іншим шляхом.

Відповідна позиція щодо витребування
майна від особи, яка не є стороною
недійсного правочину (добросовісного
набувача) шляхом пред`явлення
віндикаційного позову визначена в п. 10
Постанови Пленуму ВСУ «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними».

За таких обставин слід витребувати з
чужого незаконного володіння ОСОБА_7
квартиру АДРЕСА_1 в м.Вінниці, загальною
площею 44,8 кв.м., скасувавши державну
реєстрацію права власності за ОСОБА_7
(номер запису 255/38638 в книзі 428, дата
прийняття рішення про державну
реєстрацію - 12.09.2012 року) на підставі
договору купівлі-продажу від 21.08.2012
року, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_10, зареєстрованого в
реєстрі за №5518.

Шкода ОСОБА_7 була відшкодована шляхом
стягнення з ОСОБА_6 на її користь 263759
грн. за вироком суду від 19.07.2013 року.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання
його власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи викладені обставини за
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 слід
визнати право власності в рівних
частках на квартиру АДРЕСА_1 загальною
площею 44,8 кв.м.

Оскільки квартира вибула з
володіння власників внаслідок
злочинних дій ОСОБА_6, відповідно до ст.
88 ЦПК України з нього підлягає
стягненню на користь позивача ОСОБА_4
судовий збір в сумі 107,30 грн., сплачений
при подачі позову до суду (а.с. 59), а на
користь держави судовий збір в сумі
2637,59 грн., оскільки сплата судового
збору за збільшеними позовними
вимогами на підставі ухвали суду була
відстрочена до вирішення позову по
суті.

Керуючись ст.ст. 3, 16, 203, 229, 230, 388, 392
ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір
дарування від 13.07.2012 року, укладений між
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, посвідчений приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_9,
зареєстрований в реєстрі за №967.

Витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 44,8 кв.м., скасувавши
державну реєстрацію права власності за
ОСОБА_7 (номер запису 255/38638 в книзі 428,
дата прийняття рішення про державну
реєстрацію - 12.09.2012 року) на підставі
договору купівлі-продажу від 21.08.2012
року, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_10, зареєстрованого в
реєстрі за №5518.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 право власності в рівних
частках на квартиру АДРЕСА_1 загальною
площею 44,8 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
держави судовий збір в сумі 2637 (дві
тисячі шістсот тридцять сім) грн. 59 грн.,
а на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі
107 (сто сім) грн.. 30 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які не були присутні під час
проголошення рішення - протягом десяти
днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: