печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6353/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2014 р. суддя Печерського
районного суду м. Києва Фаркош Ю.А.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ ОСОБА_2 про визнання
дій неправомірними та відшкодування
завданої шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
позовом та просить відшкодувати
моральну та матеріальну шкоду, завдану
суддею Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ ОСОБА_2, при
здійсненні правосуддя.

У відповідності до положень ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутись до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, а згідно
правил ч.1 ст. 15 цього ж кодексу суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Разом з тим, зі змісту поданої позовної
заяви вбачається, що заявник фактично
просить відшкодувати з відповідача
моральну та матеріальну шкоду, завдану
судом при здійсненні правосуддя.

Зі змісту положень ст.ст. 62, 126, 129
Конституції України, матеріальна та
моральна шкода, заподіяна при
здійсненні правосуддя,
відшкодовується державою лише
безпідставно засудженій особі в разі
скасування вироку як неправосудного;
судді при здійсненні правосуддя
незалежні та підкоряються лише закону,
вплив на них у будь - який спосіб
забороняється, а однією з основних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом.

Таким чином, рішення суду можуть
оскаржуватись у порядку, передбаченому
процесуальними законами, а не шляхом
оскарження їх дій ( чи відшкодування
шкоди) до іншого суду, а тому розгляд
судом цих позовних вимог є, по суті,
оскарження процесуальних дій судді (
суду), пов»язаних з розглядом справи, що
нормами ЦПК України чи іншими законами
України не передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі. Проте, в даному випадку, між
позивачем та відповідачем (суддею) такі
правовідносини не виникають, тому такі
справи не можуть бути підсудні судам
загальною юрисдикції.

Даний спір не пов'язаний із захистом
прав, свобод чи інтересів у
публічно-правових відносинах від
порушень з боку органів державної
влади, оскільки оскаржені позивачем
дії вчинені при здійсненні правосуддя,
а тому законність таких дій може
перевірятися лише судом вищої
інстанції в порядку, передбаченому
процесуальним законом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та
статус суддів» судове рішення, яким
закінчується розгляд справ в суді,
ухвалюється іменем України. Таким
чином, суддя виступає як посадова
особа, уповноважена на виконання
функцій держави, а не як приватна особа,
до якої можна звернутись з позовом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
62, 126, 129 Конституції України, п.1 ч.2 ст. 122
ЦПК України, п.10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 13.06.2007 №8
«Про незалежність судової влади», -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в справі за
позовом ОСОБА_1 до судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ОСОБА_2 про визнання дій
неправомірними та відшкодування
завданої шкоди, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п»яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя
Ю.А.Фаркош