АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22
Головуючий в І інстанції Рябова О.Д.
Доповідач: Вадзінський П.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Херсонської області
в складі:

Головуючого:
Колісниченка А.Г.,

Суддів:
Вадзінського П.О.,

Капітан І.А.,

при секретарі
Грицак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Дніпровського
районного суду м. Херсона від 18 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та
піклування Виконавчого комітету
Дніпровської районної у м. Херсоні ради
про визначення місця проживання дитини
та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - орган опіки та піклування
Виконавчого комітету Суворовської
районної у м. Херсоні ради про
визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 01.10.2012
року розірвано шлюб, укладений між ним
та відповідачкою по справі. Від шлюбу
сторони мають дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. З травня 2013 року дитина за
власним бажанням проживає разом з
батьком, за адресою: АДРЕСА_1, з матір'ю
проживати відмовляється. Вважає, що
проживання неповнолітньої доньки
разом з батьком відповідає її
інтересам та внутрішній волі, він має
більше можливостей для сприяння
всебічного розвитку дитини. Просив
визначити місце проживання
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
місцем проживання її батька ОСОБА_3.

ОСОБА_2 звернулась до суду із
зустрічним позовом, в якому
посилається на те, що від шлюбу з ОСОБА_3
мають доньку ОСОБА_4, 2001 року
народження. Шлюб з ОСОБА_3 розірвано
рішенням суду від 01.10.2012 року. Вважає, що
проживання неповнолітньої доньки
разом з нею буде сприяти всебічному
духовному і фізичному розвитку дитини.
Просила визначити місце проживання
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
разом з матір'ю - ОСОБА_2.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 18 лютого 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено. Визначено місце
проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з
її батьком - ОСОБА_3. У задоволенні
зустрічної позовної заяви ОСОБА_2
відмолено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, просила
рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове, яким її
зустрічний позов задовольнити.

Визначити місце проживання
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом з матір'ю - ОСОБА_2.

У задоволенні первісного позову ОСОБА_3
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Питання визначення місця проживання
дитини врегульовано ст.ст.160-161 СК
України.

Згідно ч.2 ст.160 СК України, місце
проживання дитини, яка досягла десяти
років, визначається за спільною згодою
батьків та самої дитини.

Відповідно до ст.161 СК України, якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов?язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та
відмовляючи в задоволенні зустрічної
позовної заяви ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив з того, що дитина
чітко висловила свою прихильність до
батька та бажання проживати з ним і
взяв цю обставину до уваги, як таку, що
має істотне значення для вирішення
спору.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони по справі з 08.10.1999 року
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який рішенням Суворовського районного
суду м. Херсона від 01 жовтня 2012 року був
розірваний. /а.с.14-15/.

Від шлюбу вони мають неповнолітню
доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с.5/.

29 грудня 2012 року відповідачка за
первісним позовом зареєструвала шлюб з
ОСОБА_5 /а.с.46/.

З травня 2013 року неповнолітня ОСОБА_4
проживає разом з батьком за адресою:
АДРЕСА_1, про що сторонами по справі не
заперечується.

Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов за адресою:
АДРЕСА_1, проживають ОСОБА_3 та його
неповнолітня донька ОСОБА_4 Квартира
складається з трьох кімнат, з усіма
вигодами, санітарно - гігієнічні умови
задовільні., дитина має окрему добре
облаштовану кімнату. /а.с.7/.

Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов за адресою:
АДРЕСА_3, де проживає мати
неповнолітньої, створені належні умови
для виховання та розвитку дитини.
/а.с.48/.

Згідно довідки № 10/01-08 від 14.01.2014 року,
наданої за місцем навчання ОСОБА_4,
ОСОБА_2 зверталась за допомогою до
практичного психолога школи 05.06.2013 року
з приводу виниклих складнощів у
взаємовідносинах з донькою. /а.с.54/.

Згідно довідки № 29-24/18 від 10.01.2014 року,
виданої Херсонським державним
університетом, ОСОБА_2 дійсно є
докторанткою кафедри світової
літератури і культури ім. пров. О.
Мішукова Херсонського державного
університету II року навчання з
терміном навчання з 01.11.2012 по 01.11.2015 рр.
/а.с.55/.

Відповідно до договору найму від 06.08.2013
року ОСОБА_6 надала в найм ОСОБА_5
квартиру АДРЕСА_3, строком з 01.09.2013 по
01.09.2014 рр. /а.с.56/.

З огляду на встановлені обставини
справи, виходячи із рівності прав та
обов'язків батька і матері, а також те,
що обоє з батьків належним чином
відносяться до виховання своєї дитини,
матеріальний та побутовий стан батьків
щодо виховання та утримання дитини є
рівними, взявши за істотну обставину
інтереси дитини, яка виявила чітку
прихильність до батька та бажання
проживати у звичних для неї умовах,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає, що суд першої інстанції вірно
визначив місце проживання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком - ОСОБА_3

Доводи апелянта про те, що при
визначенні місця проживання
неповнолітньої ОСОБА_4 судом першої
інстанції не встановлено виняткових
обставин, за яких донька має бути
розлучена зі своєю матір'ю, є
необґрунтованими, оскільки згідно до
положень Декларації прав дитини,
прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН
20.11.1959 року, малолітня дитина не повинна
бути розлучена з матір'ю, крім випадків
коли є виняткові обставини, за
зазначених вище обставин не може бути
беззаперечною підставою для
задоволення зустрічного позову ОСОБА_2,
оскільки поняття "розлучення" не є
тотожнім з поняттям "визначення місця
проживання", так як мати не є обмеженою
в спілкування з дитиною.

Колегія суддів також не приймає до
уваги доводи апелянта про те, що
оскаржуване рішення було ухвалене у
відсутності висновків органів опіки та
піклування як Суворовської так і
Дніпровської районної у м. Херсоні
ради, оскільки у матеріалах справи
наявний висновок виконавчого комітету
Дніпровської районної у м. Херсоні ради
за № 2-49/407 від 17.02.2014 року про визначення
місця проживання ОСОБА_4, згідно якого
виконавчий комітет Дніпровської
районної у м. Херсоні ради, орган опіки
та піклування вважає доцільним
визначити місце проживання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з її батьком ОСОБА_3.
/а.с.65-66/.

Вказаний висновок відповідає вимогам,
передбаченим Постановою КМ України від
24 вересня 2008 р. № 866 зі змінами щодо
Питання діяльності органів опіки та
піклування, пов'язаної із захистом прав
дитини.

Відповідно до п.п. 72,73 вказаної
Постанови під час розв'язання спорів
між батьками щодо визначення місця
проживання дитини служба у справах
дітей має захищати інтереси дитини з
урахуванням рівних прав та обов'язків
матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей
проводить бесіду з батьками та
відвідує їх за місцем проживання, про
що складає акт обстеження
житлово-побутових умов. До уваги
береться ставлення батьків до
виконання батьківських обов'язків,
особиста прихильність дитини до
кожного з них, стан здоров'я дитини та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Після з'ясування обставин, що призвели
до виникнення спору між батьками щодо
участі у вихованні дитини, служба у
справах дітей складає висновок.

Участь у вихованні дитини та у разі
потреби порядок побачення з дитиною
того з батьків, який проживає окремо
від неї, встановлюється рішенням
виконавчого органу міської, районної у
місті ради з урахуванням висновку
служби у справах дітей.

Зважаючи на наведені обставини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки рішення суду постановлено у
відповідності до вимог норм
матеріального та процесуального права,
в межах заявлених вимог та на підставі
наданих доказів, досліджених в
судовому засіданні.

Перевірені колегією доводи
апеляційної скарги до уваги прийняті
бути не можуть, оскільки вони не
спростовують висновків суду і не
містять посилання на нові факти або
засоби доказування, які мають значення
для справи, а вказані в скарзі
посилання на допущені судом порушення
норм матеріального та процесуального
права не підтверджені належними
доказами.

За таких обставин підстав для
скасування чи зміни рішення суду
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 18 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності з моменту її
проголошення і з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: