Справа № 549/226/14-ц
Провадження №6/549/8/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року
Чорнухинський районний суд
Полтавської області

у складі:
головуючого - судді Орел І.І.

при секретарі - Міщенко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Чорнухи
подання начальника відділу ДВС
Чорнухинського РУЮ Рибчанівської
Любов Іванівни про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
без вилучення паспорта,

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу ДВС Чорнухинського
РУЮ Рибчанівська Л.І. звернулася до
суду з поданням про тимчасове
обмеження керівника ПП
«Укрпромекспорт» ОСОБА_2 у праві виїзду
за межі України без вилучення паспорта
мотивуючи тим, що на виконанні відділу
ДВС перебуває виконавчий лист
№2-а-1629/7447/11, №2-а-1670/7457/11, видані 28.10.2011 р.
та 15.11.2011 р. про стягнення з зазначеного
підприємства на користь Лохвицької
міжрайонної державної податкової
інспекції заборгованості в розмірі 375
290 грн. 24 коп.

Виконавчі документа перебувають на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Чорнухинського
районного управління юстиції з 20.12.2013
року.

Судове рішення в добровільному порядку
не виконується, борг не сплачується, а
майно, на яке може бути звернуто
стягнення відсутнє.

Посилаючись на викладене, а також на те,
що заходи щодо погашення зазначеної
заборгованостіборжником не
вживаються, просила суд тимчасово
обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України без вилучення паспорта
громадянина для виїзду за кордон.

У судовому засіданні представник
державної виконавчої служби Бут Л.М.
подання підтримала.

Суд, заслухавши пояснення представника
державної виконавчої служби, вивчивши
матеріали справи, вважає, що подання не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Статтею 33 Конституції України
встановлено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції
про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997
року, кожен, хто законно перебуває на
території будь-якої держави, має право
вільно пересуватися і вільно вибирати
місце проживання в межах цієї
території. Кожен є вільним залишати
будь-яку країну, включно зі своєю
власною. На здійснення цих прав не
можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, які
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної
громадської безпеки, для підтримання
публічного порядку, запобігання
злочину, для захисту здоров'я чи
моралі або з метою захисту прав і
свобод інших осіб. Права, викладені в
пункті, також можуть у певних
місцевостях підлягати обмеженням, що
встановлені згідно із законом,
виправдані суспільними інтересами в
демократичному суспільстві.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 313 ЦК України
фізична особа має право на свободу
пересування і може бути обмежена у
здійсненні права лише у випадках,
встановлених законом.

Згідно з положеннями п. 2 ч.1, ч. 2 ст.6
Закону України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", громадянин України, який має
паспорт, може бути обмежений у праві
виїзду за кордон, якщо відносно нього
діють неврегульовані аліменти,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору у передбачених
законом випадках; йому може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної
особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Судом встановлено, що з 20.12.2013 в
провадженні відділу ДВС
Чорнухинського РУЮ знаходиться на
виконанні виконавчі листи №2-а-1629/7447/11,
№2-а-1670/7457/11, видані Полтавським
окружним адміністративним судом 28.10.2011
р. та 15.11.2011 р. відповідно, про стягнення
з Приватного підприємства
«Укрпромресурс» на користь Лохвицької
міжрайонної податкової інспекції
податкового боргу на прибуток у
загальному розмірі 375 290 грн. 24 коп.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою державного виконавця від
20.12.2013 р. про відкриття виконавчого
провадження на користь стягувача,
боржнику надано строк для
добровільного виконання рішення суду
до 27.12.2013 року.

Необхідно вказати, що за змістом Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України", під
ухиленням від виконання зобов'язань,
покладених судовим рішенням слід
розуміти такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею таких
обов'язків.

Тобто зазначеним законом передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

Таким чином начальником відділу
державної виконавчої служби в
порушення п. 11.1.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року № 512/5 не зазначено в
поданні підтвердження факту ухилення
ОСОБА_2 від виконання зобов'язань за
вищезазначеним виконавчим листом, а
також вчинення дій, які
унеможливлювали чи ускладнювали
виконання рішення суду.

Посилання в поданні на відсутність у
боржника майна не є доказом ухилення
боржника від сплати заборгованості на
підставі судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись
ст.33 Конституції України, ст.313 ЦК
України, ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
п.11.1.1 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02 квітня 2012 року №
512/5, ст.377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання начальника
відділу ДВС Чорнухинського районного
управління юстиції Полтавської
області про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без
вилучення паспорту громадянина
України для виїзду за кордон -
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через
Чорнухинський районний суд шляхом
подачі в 5-денний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час її проголошення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п'яти днів
з моменту отримання копії цього
рішення.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення розгляду справи
апеляційним судом.

Головуючий:підпис

Копія вірна

Суддя

Чорнухинського районного суду
І.І.Орел