Справа № 202/579/14-ц
26 березня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
головуючого судді
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_3, про зменшення розміру
У січні 2014 року ОСОБА_1 пред'явив через
суд зазначений позов до ОСОБА_2,
посилаючись на те, що за рішенням
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 18 червня 2010 року
позивачем сплачуються аліменти у
розмірі 1/3 частини всіх доходів на
утримання малолітніх доньок: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проте 23 вересня 2011 року він одружився з
ОСОБА_3 з якою у них ІНФОРМАЦІЯ_3
народилася дитина - ОСОБА_6 у зв'язку з
чим у нього на утриманні стало
перебувати ще дві особи, оскільки
дружина знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною до 3-х років та на
даний час тяжко хворіє, потребує
оперативного лікування, що в
сукупності істотно змінило його
сімейні обставини та унеможливлює
подальшу сплату 1/3 заробітку на користь
відповідача, тому просив суд зменшити
розмір аліментів і стягувати з нього на
користь ОСОБА_2 на утримання доньок:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, аліменти в розмірі 1/8
частини усіх видів заробітку (доходу)
до досягнення дітьми повноліття.
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
наполягаючи на задоволенні позовних
вимог з наведених у позові підстав, не
заперечуючи проти ухвалення заочного
рішення, про що подав суду письмову
заяву.

Третя особа на стороні позивача без
самостійних вимог, будучи належним
чином повідомленою про час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явилася, клопотала про розгляд справи
у її відсутності, підтримуючи позовні
вимоги та не заперечуючи проти
ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 заперечень проти
позову не надала та, будучи належним
чином повідомленою про час і місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явилася, про розгляд справи в її
відсутність не клопотала та про
причини неявки не повідомила, на
підставі чого з урахуванням письмової
згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК
України справа підлягає розглядові
судом з ухваленням цього рішення
заочно.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши наявні письмові докази,
дійшов висновку про задоволення
позову, виходячи з встановлених у
судовому засіданні наступних обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі з 23
грудня 2006 року по 01 липня 2010 року, що
підтверджується рішенням
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 21 червня 2010 року,
яке набрало законної сили 01 липня 2010
року та копія якого долучена до
матеріалів справи (а.с.50). Від сторін як
подружжя походять діти: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
встановлено у рішенні суду від 18 червня
2010 року та згідно з вимогами ст. 61 ЦПК
України додатковому доказуванню не
підлягає (а.с.3, 50).

На підставі рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
18 червня 2010 року, яке не оскаржувалось і
набрало законної сили 29 червня 2010 року,
за виданим судом 12 липня 2010 року та
пред'явленим до примусового виконання
до Жовтневого ВДВС Дніпропетровського
МУЮ виконавчим листом №2-2182 (а.с. 47, 44-46,
42, 43) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 на
утримання доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
стягуються щомісяця аліменти в розмірі
1/3 частини усіх видів заробітку
(доходу), але не менше
неоподатковуваного податком мінімуму
доходів громадян, починаючи з 07 червня
2010 року. За даними довідки Жовтневого
ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 18
березня 2014 року за №В17 заборгованість
ОСОБА_1 за виконавчим листом №2-2182
станом на 01 лютого 2014 року складає 2157,41
грн. (а.с. 60).

Статтею 180 СК України визначений
обов'язок по утриманню дитини, який є
безумовним, виникає в результаті
народження дитини з моменту її
народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків.

За відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181
СК аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька (ст. 183 цього Кодексу) або в
твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і
виплачуються щомісячно, про що
роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.17 постанови «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів».

Одночасно, статтею ст.192 СК України
передбачено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України якщо
після набрання рішенням суду законної
сили, яким з відповідача присуджені
періодичні платежі, зміняться
обставини, що впливають на визначені
розміри платежів, їх тривалість чи
припинення, кожна сторона має право
шляхом пред'явлення нового позову
вимагати зміни розміру, строків
платежів або звільнення від них.

Як встановлено у судовому засіданні,
позивач 23 вересня 2011 року зареєстрував
шлюб з ОСОБА_3, про що до матеріалів
справи долучено свідоцтво про шлюб,
видане Красногвардійським відділом
ДРАЦС Дніпропетровського серії НОМЕР_2
(а.с. 8). У цьому шлюбі у позивача та
третьої особи, як подружжя, народилася
дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, виданим
Красногвардійським відділом ДРАЦС
Дніпропетровського МУЮ у
Дніпропетровській області 20 березня 2012
року, копія якого долучена до
матеріалів справи (а.с.17).

Також судом встановлено, що позивач з
лютого 2014 року працює на посаді
начальника відділення філії
«Дніпропетровське РУ АТ «Банк «Фінанси
та Кредит» та отримує щомісяця
заробітну плату 6500,00 грн., що
підтверджується довідкою про доходи з
місця роботи від 07 березня 2014 року №
21.2/857 (а.с.52), з якої обов'язковому
вирахуванню підлягають аліменти в
розмірі 1/3 частини нарахованого
заробітку. До листопада 2013 року позивач
працював на посаді начальника
відділення №40 ПАТ «Актабанк» і його
дохід за період з січня 2013 року по
листопад 2013 року склав 41465,01 грн., з яких
утримано аліментів - 11324,38 грн.,
обов'язкових податків і внесків - 7488,57
грн. та отримано на руки - 22652,06 грн.
(а.с.11). В період з листопада 2013 року по
лютий 2014 року позивач взагалі не
працював, доходів не мав. Інших даних
про джерела існування позивача
матеріали справи не містять.

Також в судовому засіданні з'ясовано,
що позивач проживає окремо від
відповідача з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
що визнано ним у судовому засіданні та
узгоджується з його паспортними даними
про реєстрацію місця проживання (а.с.61).

Крім того, судом на підставі даних
наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» від 27
березня 2012 року №Є.DD-ПО-2012-2255 (а.с.9-10)
встановлено, що третя особа - ОСОБА_3 з 01
червня 2012 року по 13 березня 2015 року
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. На даний час третя особа потребує
лікування з оперативним втручанням,
про що свідчать довідки КП
«Дніпропетровський обласний клінічний
центр кардіології і кардіохірургії»
ДОР» від 25 грудня 2013 року, КЗ
«Дніпропетровська міська клінічна
лікарня №7» ДОР» від 06 листопада 2013
року (а.с.35, 36).

Доказів зміни матеріального або
сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я одержувача
аліментів з часу ухвалення судом 18
червня 2010 року рішення про стягнення
аліментів, відповідачем відповідно до
своїх обов'язків за ст.ст. 10, 60 ЦПК
України суду не надано, як і не надано
доказів на спростування доводів
позивача.

Відтак, за розгляду справи встановлено,
що обставини складу сім'ї позивача
істотно змінилися у зв'язку з
народженням іще однієї дитини,
обов'язок з утримання якої за ст. 180 СК
України є безумовним, виникає в
результаті народження дитини з моменту
її народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків, не
пов'язаний із матеріальним становищем
особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а
також дружина, з якою проживає дитина,
має незалежно від того чи вона працює
та незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу, також і
в разі розірвання шлюбу, що передбачено
ч. ч. 4, 6 ст. 84 СК України.

При цьому, суд відзначає, що за
Конвенцією про права дитини, ст. 52
Конституції України, усі діти рівні у
своїх правах незалежно від походження,
а також від того, народжені вони у шлюбі
чи поза ним.

Звідси, молодша дитина позивача -
ОСОБА_2, має право на рівне зі старшими
дітьми позивача забезпечення та
утримання.

Разом з тим, як вбачається з відомостей
про доходи позивача, за наявного
обов'язку зі сплати 1/3 частин доходу на
користь відповідача на двох дітей
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, молодша дитина
позивача - ОСОБА_2 - відповідного та
рівного з іншими дітьми утримання
одержувати із залишку заробітку
позивача не зможе.

Зважаючи на встановлені судом
обставини суд вбачає визначені ст. 192 СК
України підстави для зміни розміру
аліментів, стягуваних з позивача на
користь відповідача та виходить з
положень ч. 3 ст. 181 ч. 1, ч. 2 ст. 183 та ч.2 ст.
182 СК України, які передбачають
присудження за рішенням суду коштів
(аліментів) на утримання двох і більше
дітей у єдиній частці від заробітку
(доходу) батька на їх утримання, яка
буде стягуватися до досягнення
найстаршою дитиною повноліття, розмір
яких, у будь-якому випадку, не може бути
меншим на одну дитину ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

При цьому, визначаючи розмір аліментів
на утримання доньок ОСОБА_4 і ОСОБА_5,
суд враховує вік і стан здоров'я дітей,
які є малолітніми, мешкають разом із
матір'ю ОСОБА_2, перебувають на її
утриманні, потребують рівною мірою
піклування, утримання, а також стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів (позивача), який є
працездатним, має постійне місце
роботи та заробіток, перебування на
його утриманні малолітньої доньки
ОСОБА_2, дружини ОСОБА_3, а також приймає
до уваги розмір прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
граничний розмір відрахувань із
заробітку визначений ст. 128 КЗпП
України та ст. 70 Закону України «Про
виконавче провадження», на підставі
чого суд приходить до висновку про
можливість відповідача сплачувати
аліменти на утримання двох дітей:
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини з
усіх видів заробітку (доходу) щомісяця
до повноліття кожного з дітей, але не
менше ніж сума, що складається з сум по
30 відсотків прожиткового мінімуму на
кожного з дітей відповідного віку, що
буде співмірним та справедливим
відносно інших утриманців позивача та
самого позивача, який так само потребує
у будь-якому випадку мінімального
забезпечення із власного заробітку.
Саме з цих підстав, вимоги позивача про
присудження на обох доньок ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 аліментів загальним розміром 1/8
частки від заробітку позивача
задоволені бути не можуть у заявленому
обсязі, оскільки у такому випадку на
переконання суду діти позивача від
першого шлюбу залишатимуться в
нерівному з іншими утриманцями
матеріальному становищі.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Разом з тим, за правилами ч. 1 ст. 191 СК
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову, натомість при
зміні розміру аліментів, останні
належить стягувати за правилами ст. 192
СК України з моменту набрання рішенням
законної сили.

Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України судові
витрати належить покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 214, 215, 224-226, 222, 367, 88
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів стягуваних з
ОСОБА_1 на утримання малолітніх доньок
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши до стягнення
щомісяця з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на
користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх
доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку (доходу)
щомісяця до повноліття кожного з дітей,
але не менше ніж сума, що складається з
сум по 30 відсотків прожиткового
мінімуму на кожного з дітей
відповідного віку, починаючи стягнення
з дня набрання рішенням законної сили
до досягнення кожною дитиною
повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений ним судовий збір в розмірі
243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Відповідач має право подати до
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська письмову заяву про
перегляд цього заочного рішення
протягом десяти днів, починаючи з
наступного за днем отримання його
копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська апеляційної скарги
протягом десяти днів, починаючи з
наступного за днем його проголошення, а
така само відповідачем з наступного за
днем постановлення ухвали про
залишення без задоволення заяви про
перегляд заочного рішення.

Суддя
О.В.
Колесніченко