Справа №266/1561/14-ц
Провадження№ 4-с/266/26/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м.
Маріуполь

Приморський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шишиліна О.Г.

при секретарі Зіберовій К.О.

представника ДВС Мошко С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Маріуполі
Донецької області скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» на дії державного
виконавця Приморського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Головного управління юстиції у
Донецькій області Мошко С.М.,-

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду міста
Маріуполя Донецької області
надійшла скарга ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» на дії державного
виконавця Мошко С.М. Заявник
посилається на те, що державним
виконавцем неправомірно було винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження за судовим
наказом №266/4932/13-ц від 08.11.2013 року про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
спожите електроенергію в розмірі 354,49
грн. та судовий збір у розмірі 114,70 грн.,
який було видано Приморським районним
судом міста Маріуполя Донецької
області з тих підстав, що у судовому
наказі відсутній ідентифікаційний
номер боржника або номер і серія
паспорта боржника. Просив суд визнати
дії державного виконавця незаконними
та скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження №
42399916 від 11.03.2014 року.

В судове засідання представник
заявника, яка діє на підставі
довіреності Ватраль О.Д., не
з'явилась, надала суду заяву про
розгляд скарги за її відсутності, при
цьому заявлені вимоги підтримала та
просила їх задовольнити у повному
обсязі.

Державний виконавець, Мошко С.М. , який
діє на підставі довіреності, надав до
суду свої письмові заперечення, в яких
заперечував проти задоволення скарги
ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» у повному
обсязі. В обґрунтування заперечень
посилався на те, що державний
виконавець, під час винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження з виконання
судового наказу, виданого Приморським
районним судом міста Маріуполя
Донецької області, керувався Законом
України «Про виконавче провадження», а
також «Інструкцією з організації
примусового виконання рішень», з яких
вбачається, що виконавчий документ має
містити у собі індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника або
номер і серію паспорта боржника. Так,
судовий наказ № 266/4932/13-ц від 08.11.2013 року
не містив у собі індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника або
номер і серію паспорта боржника, у
зв'язку з чим, у відкритті виконавчого
провадження було відмовлено. На
підставі викладеного просив суд
відмовити у задоволенні скарги ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» у повному
обсязі, оскільки постанова про відмову
у відкритті виконавчого провадження є
законною, обґрунтованою, підстав для її
скасування, а також визнання дій
державного виконавця такими, що не
відповідають Закону України «Про
виконавче провадження» не має.

Суд, з'ясувавши думку учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

08 листопада 2013 року Приморським
районним судом міста Маріуполя
Донецької області було винесено
судовий наказ №266/4932/13-ц про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» суму заборгованості
за спожиту електричну енергію у
розмірі 354,49 гривень, а також витрати на
оплату судового збору у сумі 114,70
гривень.

11 березня 2014 року державним виконавцем
ВДВС Приморському району ММУЮ у
Донецькій області Мошко С.М. було
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження в
зв'язку з тим, що судовий наказ не
відповідає вимогам ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме у судовому наказі відсутній
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника або номер і серію паспорта
боржника.

Згідно із ч. 2 ст. 103 ЦПК України, судовий
наказ має відповідати вимогам до
виконавчого документа, встановленим
Законом України «Про виконавче
провадження» та обов'язково містити
положення про дату видачі судового
наказу стягувачу, дату набрання
судовим наказом законної сили та строк
пред'явлення судового наказу до
виконання. Зазначені відомості
вносяться до судового наказу у день
його видачі стягувачу для пред'явлення
до виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження», у
виконавчому документі зазначаються,
зокрема, ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець з метою захисту інтересів
стягувача може самостійно одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, в тому числі конфіденційну.
Тобто, у разі не зазначення
індивідуального ідентифікаційного
номера (реєстраційного номера
облікової картки платника податків) у
рішенні суду, судовому наказі, згідно
із п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець може самостійно звернутися
до відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження, державний виконавець не
звернув увагу на визначену ЦПК України
судову процедуру розгляду заяв про
видачу судового наказу. Так, відповідно
до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, видача
судового наказу проводиться без
судового засідання і виклику стягувача
та боржника для заслуховування їх
пояснень.

У той же час, розділом ІІ «Наказне
провадження» ЦПК України не
передбачена така процесуальна дія суду
як витребування інформації, в тому
числі, в органах Державної податкової
служби України.

Також суд звертає увагу, що згідно зі
ст. 32 Конституції України, ст. 302 ЦК
України, ніхто без згоди особи не може
збирати та поширювати конфіденційну
інформацію про неї чи її персональні
дані.

Таким чином, у суду чи заявника
відсутні можливості без згоди
боржника, який не викликався до суду,
отримати дані, на підставі відсутності
яких державним виконавцем було
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження.

Суд не приймає до уваги посилання
державного виконавця на положення ст.
26 Закону України «Про виконавче
провадження» як на підставу для
відмови у відкритті виконавчого
провадження у зв'язку з
невідповідністю виконавчого документа
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки
судовий наказ містить основні його
реквізити, передбачені ч. 2 ст. 103 ЦПК
України, дату видачі судового наказу
стягувачу, дату набрання судовим
наказом законної сили та строк
пред'явлення судового наказу до
виконання, судовий наказ підписаний
суддею, скріплений гербовою печаткою.

Таким чином, державний виконавець ВДВС
Приморського району ММУЮ у Донецькій
області при винесенні постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
судового наказу №266/4932/13-ц не
використав в повному обсязі надані
йому права, не виконав обов'язки,
покладені на нього як державного
виконавця Законом України «Про
виконавче провадження» та
неправомірно відмовив у відкритті
виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги,
суд визнає оскаржуване рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу особу державної виконавчої служби
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи
свободи.

За таких обставин, вимоги ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» підлягають
задоволенню.

Саме такої позиції притримався ВССУ
ухвалами від 18.09.2013р. по справі №
6-22388св13, від 27.12.2013р. по справі № 6-44536св13,
в аналогічних правовідносинах.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» -
задовольнити.

Визнати постанову державного
виконавця Приморського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського МУЮ у Донецькій
області Мошко С.М. від 11.03.2014р. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП № 42399916 неправомірною.

Зобов'язати державного виконавця
Приморського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського МУЮ
Мошко С.М. прийняти заходи по
скасуванню вищезазначеної постанови.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до апеляційного суду
Донецької області в м. Маріуполі, через
Приморський районний суд м. Маріуполя
протягом п'яти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Шишилін О. Г.