АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача:
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Антоненко Н.О, Шкоріної О.І.

при
секретарі: Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача
ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_4, який діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_5 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 17 грудня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу за
договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа № 756/12414/2013 № апеляційного
провадження:22-ц-796/268/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Кричина
А.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. Рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
від 17 грудня 2013 року позов ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу за
договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_6 479 382 гривні (чотириста
сімдесят дев'ять тисяч триста
вісімдесят дві гривні 00 копійок) -
основного боргу та 21 552, 49 гривень
(двадцять одна тисяча п'ятсот п'ятдесят
дві гривні 49 копійок) - три відсотки
річних від простроченої суми боргу, 3 441

гривня (три тисячі чотириста сорок одна
гривня 00 копійок) - судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду
представником відповідача ОСОБА_4
подано апеляційну скаргу в якій він
просить скасувати рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 17 грудня 2013 року та ухвалити нове
рішення, яким у задоволені позову
відмовити.

Зокрема посилається на те, що судом
першої інстанції при постановлення
рішення було неправильно застосовано
норми матеріального і процесуального
права та неповно з'ясовані обставини,
які мають значення для справи, що
призвели до прийняття неправильного
рішення.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_6, проти
доводів апеляційної скарги
заперечував, посилаючись на законність
та обґрунтованість рішення суду.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник
ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися,
про день та час розгляду справи
повідомлялися належним чином (а.с.62,63), а
тому колегія суддів у відповідності до
вимог ч.2 ст.305 ЦПК України, з метою
дотримання судом розумних строків
розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК
України та ст.6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
1950 року, вважає можливим розглянути
справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
обґрунтованість та законність
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позичальникові таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України
передбачено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Задовольняючи позов про стягнення
боргу, суд першої інстанції вважав
встановленими наступні обставини.

30 листопада 2011 року, відповідно до
розписки ОСОБА_6 надав ОСОБА_5 грошову
позику у сумі 60 000 доларів США із
зазначеним терміном повернення до
кінця лютого 2012 року.

Вказана підстава підтверджується
розпискою (а.с. 8).

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_5 не
виконав взятих на себе зобов'язань та у
вказаний термін кошти не повернув,
внаслідок чого утворилась
заборгованість в розмірі 479 382 гривні -
сума основного боргу, 21 552 гривні 49
копійок - сума 3 % річних з простроченої
суми.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позовні вимоги, судом
першої інстанції надано вірну оцінку
обставинам справи, оскільки
відповідачем та його представником не
надано будь-яких письмових доказів про
спростування отримання ним грошових
коштів за договорами позики, а
відповідно до ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Аналізуючи наведене, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 324,
325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_4, який діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 17 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: