Номер провадження: 22-ц/785/2514/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Дрішлюка А.І., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря - Жус І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання незаконним та скасування
розпорядження, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 24 грудня 2013
року,

ВСТАНОВИЛА :

09.07.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання незаконним та скасування
розпорядження.

В обґрунтування позову позивач
посилався на те, що 13.02.2008 року
Суворовською районною
адміністрацією Одеської міської ради
було видано розпорядження №73р. «Про
дозвіл на вчинення правочину щодо
відчуження частки квартири, яка
належить малолітньому ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1». На
час видання цього розпорядження
позивач був малолітньою дитиною.

У зв'язку з досягненням повноліття,
позивач вирішив оскаржити дане
розпорядження, оскільки воно було
необґрунтованим, та таким, що не
відповідає закону, а також порушувало
його права та інтереси, як
неповнолітньої на той час дитини.

Так, у зв'язку з розпорядженням
позивач залишився без права власності
на квартиру та зареєстрований в
обласному центрі обліку бездомних
громадян, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2

Позивач посилається на те, що
відповідно до норм ч. 2 ст. 32 ЦК України
на вчинення неповнолітньою особою
правочину щодо нерухомого майна
повинна бути письмова нотаріально
посвідчена згода батьків і дозвіл
органу опіки та піклування.

Позивач стверджує, що на вчинення
правочину була надана згода тільки
його батька ОСОБА_3, а його мати ОСОБА_4
такий дозвіл не надавала, а також до
районної адміністрації не зверталась.

Крім того, розпорядження Суворовської
районної адміністрації було надано без
попереднього забезпечення позивача
житлом, оскільки на час його вчинення
позивач не мав права власності на інше
житло, а також в розпорядженні не була
передбачена обов'язкова купівля
батьками позивача, як неповнолітній
особі, іншого житла.

16 лютого 2008 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, які
діяли від імені позивача, уклали з
ОСОБА_6, від імені та в інтересах якого
діяв ОСОБА_7 за дорученням, договір
купівлі-продажу 1/4 частини квартири за
адресою: АДРЕСА_1, тобто частки
квартири. Вказана угода була вчинена на
підставі оскаржуваного розпорядження
районної адміністрації.

Позивач також стверджує, що 23 лютого
2008 року ОСОБА_8 уклав договір дарування,
згідно умов якого він нібито
безоплатно передав позивачу у
власність, а позивач нібито прийняв
дарунок - житловий будинок АДРЕСА_3. При
цьому від імені позивача діяли його
батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Однак
насправді право власності на
зазначений жилий будинок позивач не
набув, оскільки договір дарування не
був зареєстрований у встановленому
законом порядку.

На підставі викладеного, позивач
просить визнати незаконним та
скасувати розпорядження Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 13.02.2008 року №73р «Про
дозвіл на вчинення правочину щодо
відчуження 1/4 частки квартири, яка
належить малолітньому ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач, а
також його представник підтримали
позовні вимоги.

Представник Суворовської районної
адміністрації виконавчого комітету
Одеської міської ради просив
відмовити у задоволенні позову.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4
просили задовольнити позовні вимоги.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився.

Рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 24 грудня 2013 року
позов ОСОБА_2 залишено без
задоволення.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального
права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того,
що відсутні підстави для визнання
незаконним та скасування
розпорядження № 73р. від 13.02.2008року « Про
дозвіл на вчинення правочину щодо
відчуження 1/4 частини квартири, що
належить малолітньому ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження за адресою :
АДРЕСА_1», оскільки воно прийнято у
відповідності до ст.ст.17,18 Закону
України « Про охорону дитинства» та
ст.177 СК України.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Суворовська
районна адміністрація Одеської
міської ради прийняла розпорядження №
73р. від 13.02.2008року « Про дозвіл на
вчинення правочину щодо відчуження 1/4
частки квартири, що належала
малолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження , за адресою : АДРЕСА_1

Відповідно до цього розпорядження
було вирішено: 1. Дозволити ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 ( батьку та матері) вчинити
правочин щодо відчуження 1/ 4 частки
квартири, загальною площею 92,30 кв.м., яка
належить малолітньому ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, за адресою:
АДРЕСА_1 2. Дозволити ОСОБА_3 та ОСОБА_4
укласти та підписати від імені
малолітнього ОСОБА_2 договір дарування
житлового будинку, загальною площею 44,2
кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с.6).

16 лютого 2008року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
діяли від імені ОСОБА_2, уклали з ОСОБА_6,
від імені та в інтересах якого діяв
ОСОБА_7 за дорученням, договір купівлі-
продажу 14 частини квартири за адресою :
АДРЕСА_1, тобто частки квартири. Даний
договір посвідчено приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 та
зареєстровано в реєстрі за № 1297 (
а.с.7-8).

23 лютого 2008року ОСОБА_8 уклав договір
дарування, згідно умов якого ОСОБА_8
передав у власність, а ОСОБА_2 прийняв
дарунок- житловий будинок АДРЕСА_3 При
цьому від імені ОСОБА_2 діяли його
батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Договір
посвідчено приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_9 та зареєстровано в
реєстрі за № 1494 ( а.с. 9-10).

В суді апеляційної інстанції ні
ОСОБА_3, ні ОСОБА_4 не заперечували факт
підписання ними договору
купівлі-продажу від 16 лютого 2008року ні
договору дарування від 23 лютого
2008року.

Відповідно до ч.1 ст.177 СК України
батьки управляють майном, належним
малолітній дитині, без спеціального на
те повноваження. Батьки зобов;язані
дбати про збереження та використання
майна дитини в її інтересах.

На підставі наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
обгрунтовано прийшов до висновку про
відсутність підстав для скасування
розпорядження Суворовської районного
адміністрації № 73р від 13.02.2008року.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що не було волевиявлення ОСОБА_4-
матері позивача на вчинення правочину,
оскільки вона не підписувала заяву до
органу опіки та піклування, колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
волевиявлення ОСОБА_4 на вчинення
правочину підтверджується її підписом
в договорі купівлі- продажу та договорі
дарування, що вона не заперечує.

В апеляційній скарзі вказується на
те, що відповідно до норм ч.2 ст.32 ЦК
України на вчинення неповнолітньою
особою правочину щодо нерухомого
майна повинна бути письмова
нотаріально посвідчена згода батьків
і дозвіл органу опіки та піклування, а
письмової нотаріально посвідченої
згоди його батьків не було.

Колегія суддів вважає дані доводи є
неспроможніми, оскільки неповнолітній
ОСОБА_2 не вчиняв правочин, а від його
імені правочин вчинили його батьки
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підписали
договір купівлі- продажу та договір
дарування. Свідок ОСОБА_10, яка була
допитана в суді апеляційної інстанції
за клопотанням ОСОБА_2, пояснила, что
розпорядження Суворовської районної
адміністрації № 73р. приймалось у
відповідності до вимог закону та на
підставі документів, які були надані
батьками ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_2 був позбавлений права
власності на житло спростовуються
матеріалами справи, оскільки згідно
договору дарування від 23 лютого 2008року
він набув право власності на житловий
будинок АДРЕСА_3

Із матеріалів справи вбачається, що в
судовому порядку перевірялась
законність договору купівлі- продажу
від 16 лютого 2008року за позовом
заступника прокурора Сувооровського
району м. Одеси в інтересах
малолітнього ОСОБА_2 і рішенням
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області від 21 листопада
2012року встановлено, що права
малолітнього ОСОБА_2 на час укладання
угоди не порушені ( а.с. 57-62).

Таким чином, колегія суддів вважає,
що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.1, 308, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 24 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Л.І. Доценко

Судді
А.І. Дрішлюк

А.П. Заїкін