Справа № 127/2-5906/09 Провадження №
22-ц/772/946/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Прокопчук А.В.Категорія:
79Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Він-ницької
області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Зайцева А.Ю., Луценка В.В.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю представника заявниці,
апелянтки ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
представника відділу примусового
виконання рішень управління державної
ви-конавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області Бойка С.В., представника
заінтересованої особи публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
Григоренко С.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці, в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
ци-вільну справу за скаргою

ОСОБА_2 на дії головного
державного виконавця

відділу примусового виконання
рішень управління державної виконав-

чої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області Бойка

Сергія Володимировича щодо їх
неправомірності, скасування постано-

ви про закінчення виконавчого
провадження,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_7 на ухвалу
Вінницького міського суду Вінницької
об-ласті від 13 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

20 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернулася у
Вінницький міський суд Вінницької
області зі скаргою на дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Голо-вного управління юстиції (
далі - ДВС ГУЮ ) у Вінницькій області
Бойка С.В., вважаючи їх неправомірними (
а. с. 1-2 ). Мотиви скарги ґрунтуються на
тому, що суб'єктом оскарження 28.11.2013
року винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа № 2-5906/09 стосовно
стягнення з ОСОБА_2 на користь банку
кредитної забор-гованості. Однак, дана
постанова не повинна була виноситися у
зв'язку із зупиненням виконавчих дій та
забезпеченням позову у справі № 6-707/11
ухвалою Ленінського районного суду м.
Вінниці від 16.12.2011 року. ОСОБА_2 просила
суд визнати його дії суб'єкта
оскарження неправомірними, скасувати
оскаржувану постанову про закінчення
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа про стягнення з неї
на користь ПАТ «УкрСиб-банк» кредитної
заборгованості.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 13 лютого 2014 року
у задоволенні скарги відмовлено ( а. с.
49-53 ).

Не погоджуючись з ухвалою суду
першої інстанції, ОСОБА_2, її
пред-ставник оскаржують її в
апеляційному порядку, просять дану
ухвалу скасувати, постановити нову
ухвалу, якою задовольнити скаргу у
повному обсязі ( а. с. 54-56 ). Апелянти
вважають оскаржувану ухвалу
незаконною, постановленою з грубим
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника апе-лянтки, заперечення
на скаргу суб'єкта оскарження та
представника банку як заінтересованої
особи, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши в сукуп-ності наявні в
ній докази, перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржу-ваної судової
ухвали в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом першої інстанції встановлено,
що згідно виконавчого провадження за
виконавчим листом № 2-5906/09, виданим 16
січня 2010 року Ленінським ра-йонним
судом м. Вінниці, державним виконавцем
Вишенського ВДВС Вінни-цького МУЮ 29
березня 2010 року було відкрите
виконавче провадження щодо стягнення з
ОСОБА_2 на користь банку заборгованості
за двома кредит-ними договорами в сумі
959242,15 гривні ( а. с. 3 ).

Ухвалою судді Ленінського районного
суду м. Вінниці від 16 грудня 2011 року
зупинене виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2-5906/09
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Укрсиббанк» кош-тів в сумі 968790,30
гривень ( з врахуванням передбачених
договорами нараху-вань ), яке
перебувало в провадженні Вишенського
ВДВС Вінницького МУЮ, та щодо якого
державним виконавцем винесена
відповідна постанова (а. с. 4,5).

Ухвалою колегії суддів апеляційного
суду Вінницької області від 04 червня 2013
року ухвала Вінницького міського суду
Вінницької області від 11 березня 2013
року щодо скасування заходів
забезпечення позову була скасована, а
спра-ва передана на новий розгляд.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 25 червня 2013 року
відмовлено у задоволенні заяви
старшого державного виконавця ВДВС ГУЮ
у Вінницькій області Бойка С.В. про
скасування заходів забезпечення
по-зову. Начальником відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Вінницькій
області 25 червня 2013 року було винесено
постанову про скасування постанов щодо
поновлення виконавчого провадження,
призначення експертизи та зупинене
виконавче провадження з примусового
виконання вико-навчого листа № 2-5906/09 (
а. с 9 ).

28 листопада 2013 року на задоволення
заяви представника ПАТ «УкрСиб-банк»
суб'єктом оскарження винесена
постанова про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-5906/09 щодо

стягнення з ОСОБА_2 коштів у погашення
боргу перед банком.

Відповідно до частини другої статті
82 Закону України «Про виконавче
про-вадження» боржник має право
оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність дер-жавного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби вик-

лючно в судовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні скарги
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
того, що головний державний виконавець
відділу примусового вико-нання рішень
управління ДВС ГУЮ у Вінницькій
області Бойко С.В. при вине-сенні
оскаржуваної постанови про закінчення
виконавчого провадження з при-мусового
виконання виконавчого листа № 2-5906/09
діяв правомірно, у відпо-відності зі
своїми повноваженнями та правами,
передбаченими Законом Украї-ни «Про
виконавче провадження». Такими діями
суб'єкта оскарження права, свободи та
інтереси ОСОБА_2 як боржника не
порушені, згідно заяви представника
ПАТ «УкрСиббанк» від 19 листопада 2013
року № 30-91/666, що надійшла суб'єкту
оскарження, її борг погашений.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» останнє
підлягає закінченню в разі фактичного
виконання у повному обсязі рішення
су-ду відповідно з виконавчим
документом.

Суд першої інстанції прийшов до
правильного і справедливого висновку
про те, що єдине посилання скаржниці в
обґрунтування скарги на дії суб'єкта
оскар-ження, а саме на необхідність
скасування до закінчення виконавчого
провад-ження заходів забезпечення
позову в іншій цивільній справі, яка
перебуває у провадженні суду, є
необґрунтованим та надуманим, оскільки
ч. 3 ст. 154 ЦПК України визначений
порядок скасування заходів
забезпечення позову тим су-дом, який
розглядає справу.

Колегія суддів апеляційного суду
Вінницької області погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, викладеними в оскаржуваній
судовій ухвалі від 13 лютого 2014 року. Ці
висновки є вірними, такими, що
відповідають поло-женням частини
третьої статті 10, частин 1, 2 статті 11 ЦПК
України, які визна-чають, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилаєть-ся як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін, інших осіб, які беруть участь у
справі. Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний роз-суд.

Відповідно з частиною другою статті
307 ЦПК України за наслідками розг-ляду
скарги на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право поста-новити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін;
скасувати ухвалу і постановити нову
ухвалу; змінити ухвалу; скасувати
ухвалу, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції

Суд першої інстанції не помилився у
визначенні правовідносин, що склалися
між сторонами у справі, застосував
норми матеріального права, які
регулюють дані правовідносини, а саме
Закон України «Про виконавче
провадження», ста-тті 154, 383-387 ЦПК
України.

Колегія суддів апеляційного суду
Вінницької області не знаходить
законних та достатніх підстав для
визнання доводів апеляційної скарги
такими, що тяг-нуть її задоволення.

Керуючись ст. ст. 293, 303, 304, 307, 312-315, 317,
319, 324, 325 ЦПК Украї-ни, колегія cуддів -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 13 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошен-ня, однак вона може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціа-лізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: