Гребінківський районний суд
________________________________________________________________________
Справа №: 528/1667/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 квітня 2014 року Гребінківський
районний суд Полтавської області у
складі головуючого судді Татіщевої
Я.В., розглянувши у приміщенні суду в м.
Гребінка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» про скасування
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
із позовною заявою до ПАТ КБ
«ПриватБанк» про скасування
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних
вимог вказала, що 23.04.2013 року ОСОБА_2,
зловживаючи довірою, зняв з її
банківської картки гроші в сумі 6 240
грн., а 21.05.2013 року - гроші в сумі 6 300 грн.

Згідно вироку Гребінківського
районного суду Полтавської області від
05.09.2013 року, ОСОБА_2 було визнано винним
у скоєнні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК
України.

Зазначає, що зверталася до
відповідача з вимогою про стягнення
заборгованості з ОСОБА_2, однак, їй
повідомили, що це її обов'язок
забезпечити належні умови зберігання
кредитної картки, у зв'язку з цим, саме
вона повинна погасити заборгованість.
Вказує, що вона належним чином
зберігала кредитну картку, та їй
невідомо яким способом ОСОБА_2 зняв
грошові кошти з карткового рахунку.

На підставі викладеного, позивач
просить зобов'язати ПАТ КБ
«ПриватБанк» скасувати нараховану
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом за кредитною
карткою № НОМЕР_1, розірвати дію
кредитного договору та здійснити
перерахунок вказаної суми
заборгованості, що виникла внаслідок
незаконних дій з боку ОСОБА_2

В судове засідання позивач не
з'явилася, згідно заяви просила
розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, подав письмове
заперечення на позовну заяву, у якому
зазначив, що позивач отримала кредитні
кошти на підставі власної заяви
(«Анкета-заява про приєднання до Умов
та Правил надання банківських послуг у
ПриватБанку»), підписаної нею ж згідно
свого вільного волевиявлення.

Вказує, що договір на
обслуговування карткового рахунку,
укладений між позивачем та банком,
передбачає обов'язок клієнта не
передавати Картки, Стікер PayPass, ПІНи
третім особам. Однак, всупереч умовам
договору, позивачем не були прийняті
належні заходи для захисту свого
рахунку і аккаунта Приват24 від
компрометації.

Зазначає, що позивач отримувала
відповіді відповідного змісту від
банку, де їй вказано на допущені нею
порушення укладеного між сторонами
договору на обслуговування карткового
рахунку та Умов і Правил надання
банківських послуг. Звертає увагу на
те, що вказані звернення були надіслані
вже після проведених транзакцій
ОСОБА_2, а нарахування проводились і
проводяться по наявній заборгованості
за картковим рахунком.

Наголошує, що укладаючи договір
позивач не ставила під сумнів
розумність та справедливість його
умов, навпаки, укладаючи договір
сторони повинні розумно оцінювати
умови, за яких він буде виконуватися,
зокрема, зважувати на
відповідальність, що настане згідно
умов договору при його невиконанні або
неналежному виконанні.

На підставі викладеного, просить
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та
перевіривши фактичні обставини справи
у межах наданих письмових доказів, суд
приходить до висновку про можливість
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 23.04.2013 року
ОСОБА_2, знаходячись АДРЕСА_1, за
допомогою інтернет послуги «Приват 24»,
знаючи логін та пароль ОСОБА_1 для входу
до цієї послуги, оскільки сам їх
створював, коли співмешкав з нею, та
маючи в користуванні номер мобільного
оператора - НОМЕР_2, на який приходить
смс-повідомлення з кодом
підтвердження, необхідним для
здійснення відповідних операцій, з
кредитної картки «Приватбанк» ОСОБА_1
перевів грошові кошти на загальну суму
5 900,50 грн. на іншу картку ОСОБА_1, а потім
на картку «Приватбанк» ОСОБА_3, після
чого зняв ці кошти з картки останньої в
банкоматі по вул. Жовтнева, 3, в м.
Гребінка Полтавської області,
витративши кошти на власні потреби.
Також ОСОБА_2 витратив 99 грн. на
поповнення рахунків мобільних
операторів з картки ОСОБА_1,
спричинивши останній матеріальної
шкоди на загальну суму 5 999,50 грн.

Крім цього, 20.05.2013 року ОСОБА_2 маючи
об'єднаний умисел, направлений на
заволодіння коштами ОСОБА_1 таким же
самим чином, перебуваючи в АДРЕСА_2, за
допомогою інтернет послуги «Приват 24»,
знаючи логін та пароль для входу до
цієї послуги на картку ОСОБА_1, діючи
повторно, перевів з її картки кошти на
загальну суму 6 180,52 грн. на картку
«Приватбанк» ОСОБА_4, після чого, того ж
дня, зняв їх з вказаної картки в
банкоматі «Приватбанк» в м. Лубни
Полтавської області, якими
розпорядився на власний розсуд,
спричинивши ОСОБА_1 матеріальної шкоди
на вищевказану суму.

Потерпіла ОСОБА_1 під час розгляду
кримінального провадження заявила
цивільний позов, просила стягнути з
ОСОБА_2 на свою користь матеріальні
збитки у сумі 12 540,00 грн. та моральні
збитки у сумі 10 000,00 грн. Крім цього,
ОСОБА_1 просила суд зобов'язати ПАТ КБ
«ПриватБанк» не здійснювати
нарахування по відсоткам за
користування кредитом за кредитною
картою № НОМЕР_1; зобов'язати ПАТ КБ
«ПриватБанк» скасувати нараховану їй
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом за кредитною
карткою № НОМЕР_1; зобов'язати ПАТ КБ
«ПриватБанк» розірвати дію кредитного
договору за кредитною карткою № НОМЕР_1
та стягнути нараховані відсотки з
належного боржника, а саме: з ОСОБА_2

Доведеною у судовому засіданні
заборгованістю суд визнав матеріальну
шкоду, заподіяну ОСОБА_2 ОСОБА_1 на
загальну суму 12 180,02 грн. та моральну
шкоду у вигляді душевних страждань,
завданих внаслідок психічного впливу,
в сумі 2 500,00 грн. Інша частина позову,
зокрема, скасування, припинення
нарахувань по відсоткам ПАТ КБ
«ПриватБанк» та стягнення з
обвинуваченого на користь банку
нарахованих відсотків визнано
недоведеною, оскільки ОСОБА_2 не має
перед банком ніяких зобов'язань.

Так, вироком Гребінківського районного
суду Полтавської області від 05.09.2013
року, ОСОБА_2 було визнано винуватим за
ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України та на
підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України,
засуджено до остаточного покарання у
виді 1 року 20 днів позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_1 було задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 12 180,02
грн., сплачені нею в рахунок погашення
заборгованості за користування
кредитом за кредитною карткою №
НОМЕР_1, та 2 500 грн. моральної шкоди.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, обов'язковий для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України,
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України,
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Зважаючи на доведеність, згідно вироку
Гребінківського районного суду
Полтавської області від 05.09.2013 року,
факту порушення з вини ОСОБА_1 Умов та
Правил надання банківських послуг у
ПриватБанку, що складають договір про
надання банківських послуг, суд вважає,
що саме позивач повинна нести
відповідальність перед Банком. Підстав
звільнення позивача від
відповідальності судом не встановлено.

Більше того, позивач скористалася
правом, наданим ч. 1 ст. 1191 ЦК, про
зворотню вимогу (регрес), під час
розгляду кримінального провадження
відносно ОСОБА_2 подала цивільний
позов, який в частині матеріальних
збитків було задоволено на суму 12 180,02
грн., сплачених нею в рахунок погашення
заборгованості за користування
кредитом за кредитною карткою №
НОМЕР_1, а в частині моральних збитків -
частково, на суму 2 500 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1
ст. 614, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст. ст. 10, 15,
30, 60, 61, 76, 88, 158, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» про скасування
заборгованості за кредитним договором,
- відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок
позивача.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Гребінківський районний суд
Полтавської області протягом 10 днів з
дня його проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Я. В. Татіщева