Головуючий суду 1 інстанції - Космінін
Доповідач - Медведєва Л.П.
Справа № 1203/7779/2012
Провадження № 22ц/782/5683/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

Головуючого - судді
Медведєвої Л.П.

Суддів - Соловей
Р.С., Пащенко Л.В.

при секретарі - Арутюнян
Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду в місті Луганську
справу за первісним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
„Луганськ-Авто" про витребування майна
з чужого незаконного володіння, третя
особа - Страхова компанія
„Універсальная", за зустрічним позовом
Публічного акціонерного товариства
„Луганськ-Авто" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
відновлювальний ремонт, стоянку та
зберігання автомобіля, третя особа -
ОСОБА_3, за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
„Луганськ-Авто" на рішення
Артемівського районного суду міста
Луганська від 21 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

Улипні 2011 року ОСОБА_2 подано до суду
вказаний позов.У подальшому позивачем
збільшено позовні вимоги.

У викладенні обставин, якими позивач
обгрунтовувала свої позовні вимоги,
вона зазначила, що 27.03.2009 р. належний їй
автомобіль ЗАЗ Daеwoo FSO NF69Y, державний
номер НОМЕР_1 попав у ДТП і був
транспортований на штрафний майданчик
ДАІ. Працівником Страхової компанії
„Універсальная" у травні 2009 року
автомобіль було направлено до ТОВ
„Луганськ-Авто" начебто для проведення
осмотру. Нею ніяких документів про
передачу автомобіля не підписувалось.
Протягом двох років на її неодноразові
усні та письмові звернення про
повернення їй автомобіля,ТОВ
„Луганськ-Авто" відмовляє їй у
поверненні автомобіля і вимагає оплати
суми у розмірі 30316,99 гривень за
проведений ремонт, а також оплату за
зберігання у розмірі 40 гривень на
тиждень за весь період знаходження
автомобіля.Неправомірними діями
відповідача їй завдано моральної
шкоди, а також матеріальної шкоди,
оскільки нею понесені затрати на
транспорт відповідно до укладеного нею
договору у зв`язку з відсутністю
власного автомобіля. Ухвалою суду
автомобіль було передано на зберігання
ТОВ «Луганське спеціалізоване
автотранспортне підприємство 0302».
Державним виконавцем на виконання
ухвали встановлено, що автомобіль
розукомплектовано,у зв`язку з чим
складено акт, проведено експертизу
вартості відновлювального ремонту.
Остаточно позивач просила зобов'язати
ТОВ „Луганск-Авто" повернути їй
автомобіль, стягнути на свою користь
моральну шкоду у розмірі 20000,00 гривень,
матеріальну шкоду у розмірі 24000,00
гривень,вартість відновлювального
ремонту у розмірі 52486,00 гривень та
судові витрати.

У викладенні обставин, якими позивач за
зустрічним позовом обгрунтовував свої
позовні вимоги, він зазначив, що 05
травня 2009 року автомобіль, який
належить на праві приватної власності
ОСОБА_2, було доставлено на територію
філї ПАТ „Луганськ-Авто" „ Луганський
цех „Автосервіс" представником
власници. Того ж дня було оформлено акт
передання-прийняття
дорожньо-транспортного засобу
№ЗН-0026512. На підставі складених
замовлень-нарядів працівники філії
приступили до виконання
відновлювального комерційного ремонту
автомобіля. Згідно актів виконаних
робіт загальна вартість
відновлювального ремонту автомобіля
складає 30316,99 гривень. Станом на 05.09.2011 р.
оплата за ремонт автомобіля в повному
обсязі здійснена не була. Відповідача
неодноразово повідомляли про те, що
27.07.2009 р. було завершено
відновлювальний ремонт автомобіля та
необхідність сплатити вартість
ремонту, а також за стоянку на
зберігання на території підприємства.
У відповідь на претезії відповідач
повідомляла, що вона з ПАТ
„Луганськ-Авто договорів на укладала,
ніякого ремонту свого автомобіля не
замовляла та рекомендувала звернутися
до страхової компанії, з якою ПАТ
„Луганськ-Авто" узгоджувало всі дії
щодо ремонту та зберігання автомобіля.
Позивач за зустрічним позовом просив
стягнути з відповідача борг за
відновлювальний ремонт з урахуванням
індексу інфляції за весь період
прострочення у сумі 35773,01 гривень, 3%
річних від простроченої суми боргу за
відновлювальний ремонт автомобіля за
весь період прострочення у сумі 1916,20
гривень, суми боргу за стоянку та
зберігання автомобіля з урахуванням
індексу інфляції за весь період
прострочення у сумі 36295,74 гривень, 3%
річних від простроченої суми боргу за
стоянку та зберігання автомобіля за
весь період прострочення у сумі 19440
гривень та витрати по сплаті судового
збору і на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у сумі
879,29 гривень.

Рішенням Артемівського районного суду
міста Луганська від 21 листопада 2013 року
первісний позов задоволено частково,
внаслідок чого зобов'язано Публічне
акціонерне товариство
„Луганськ-Авто"повернути ОСОБА_2
автомобіль ЗАЗ Dawoo FSO NF69Y, державний
номер НОМЕР_1,стягнуто з Публічного
акціонерного товариства
„Луганськ-Авто" на користь ОСОБА_2
вартість відновлювального ремонту
транспортного засобу у розмірі 52486,00
гривень, моральну шкоду у розмірі 5000,00
гривень та судові витрати по сплаті
судового збору у сумі 200,00 гривень і по
оплаті витрат на іформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі
120,00 гривень, у задоволенні зустрічного
позову відмовлено за
необгрунтованістю.

Звернувшись з апеляційною скаргою,
Публічне акціонерне товариство
„Луганськ-Авто" посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права і ставить питання
про скасування рішення і ухвалення
нового, яким у задоволенні первісного
позову відмовити і задовольнити
зустрічний позов.

Заперечуючи проти доводів апеляційної
скарги, позивач за первісним позовом
ОСОБА_2 вважає рішення законним і
обгрунтованим.

Заперечення на апеляційну скаргу від
інших осіб, які беруть участь в справі,
не надано.

Позивач та представник третьої особи
за первісним позовом, третя особа за
зустрічним позовом в судове засідання
не з`явилися, про час та місце
останнього їх повідомлено належним
чином і в установленому законом
порядку.

Представник позивача за зустрічним
позовом - Публічного акціонерного
товариства «Луганськ-Авто» в судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав
та пояснив, що з висновку експертного
дослідження №2/143-11 від 23 листопада 2011
року та фотографій не вбачається, який
автомобіль зображено на фотознімках.

Представник позивача за первісним
позовом в судовому засіданні
заперечував проти доводів апеляційної
скарги та пояснив, що довіреність
ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 не містить
повноважень на право укладати
господарські, цивільно-правові та
трудові договори, пов`язані з
експлуатацією автомобіля та
передавати його іншим особам.
Автомобіль ОСОБА_3 на стоянку ПАТ
«Луганськ-Авто» не доставлявся і
довіреність їм не пред`являлась,
оскільки остання та тимчасовий
технічний талон були вилучені
співробітниками ДАЇ після ДТП та
долучені до кримінальної справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вислухавши пояснення представників
позивача за зустрічним позовом та
позивача за первісним,дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скаргиёколегія суддів
встановила наступне.

За результатами розгляду справи судом
першої інстанції встановлені наступні
обставини.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 на
праві власності належить автомобіль
марки ЗАЗ Daеwoo FSO NF69Y, державний номер
НОМЕР_1.

27 березня 2009 року даний автомобіль
попав у ДТП та був транспортований на
штрафний майданчик УДАІ.

Внаслідок того, що автомобіль був
застрахований,були залучені
співробітники СК „Универсальна", якими
у травні 2009 року належний ОСОБА_2
автомобіль був направлений у ТОВ
„Луганськ-Авто" для проведення огляду.
Документи про передачу автомобіля ТОВ
„Луганськ-Авто" ОСОБА_2 не
підписувались.

05 травня 2009 року автомобіль марки ЗАЗ
Dawoo FSO NF69Y, державний номер НОМЕР_1
невстановленою особою був доставлений
на підприємство ПАТ „Луганськ-Авто" та
було оформлено акт передання-приймання
дорожньо-транспортного засобу
№ЗН-0026512. Факт того, що саме
представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 був
доставлений автомобіль на стоянку ПАТ
«Луганськ-Авто»ёв судовому засіданні
не підтверджено.

На підставі складених
замовлень-нарядів № ЗН-0026678 від 12
травня 2009 року та № ЗН-0027536 від 03 червня
2009 року, працівники ПАТ «Луганськ-Авто»
приступили до виконання
відновлювального комерційного ремонту
автомобіля.

Згідно актів виконаних робіт № ЗА-00055434
від 31 травня 2009 року та № ЗА-0007681 від 27
липня 2009 року загальна вартість
ремонту автомобіля складає 30316,99
гривень.

З вищевказаних актів не вбачається, що
ОСОБА_2 була замовником
відновлювального ремонту авомобіля, в
яких її підпис відсутній і проведення
ремонту з нею узгоджено не було, а також
договорів про проведення ремонту
автомобіля та розміщення його на
стоянку, нею не підписувались.

ОСОБА_2 неодноразово зверталася до ПАТ
«Луганськ-Авто» про повернення їй
автомобіля, однак на цей час ПАТ
«Луганськ-Авто» їй відмовляє та
вимагає сплати суми за проведений
ремонт і за зберігання автомобіля.

Відповідно до фотокопії довіреності
від 21 листопада 2008 року, посвідченої
приватним нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
за реєстровим №1968, вбачається що
ОСОБА_2 надала ОСОБА_3 право купувати
необхідні запасні частини для
автомобіля за ціну на свій
розсудёкерувати вказаним автомобілем
з правом тимчасового виїзду за кордон,
проходити державний технічний нагляд,
сплачувати збори та податки, укладати
договори страхування.

З даної довіреності не вбачається, що
ОСОБА_3 мав право здійснювати ремонт
автомобіля, у тому числі і
відновлювальний за рахунок коштів
ОСОБА_2, без узгодження з нею суми
вартості будь-якого ремонту
автомобіля, з понесенням останньою
витрат, пов`язаних з ремонтом
автомобіляёщо також підтверджує той
факт, що саме не ОСОБА_3 був доставлений
вказаний автомобіль на стоянку ПАТ
«Луганськ-Авто» для ремонту без
попередньої згоди вартості автомобіля
з його власником - ОСОБА_2, а іншою
особою, а тому суд вважає, що у ПАТ
«Луганськ-Авто» безпідставно
затримується автомобіль, внаслідок
чого від підлягає поверненню власнику.

ОСОБА_2 01 вересня 2011 року укладений
договір про надання послуг з ОСОБА_5,
згідно з яким останній в якості водія
зі своїм транспортом здійснював ОСОБА_2
послуги по її перевезенню та в разі
потреби перевезенню її
вантажів.Вартість послуг за договором
становить 1000,00 гривень.

31 жовтня 2011 року Ленінським районним
судом міста Луганська по справі №2-2916/11
постановлена ухвала про забезпечення
позову, відповідно до якої суд
зобов`язав ПАТ «Луганськ-Авто»
передати на зберігання ВАТ «Луганське
спеціалізоване автотранспортне
підприємтво 0302»належний ОСОБА_2
автомобіль.

22 листопада 2011 року державним
виконавцем Артемівського ВДВС
Крючковим Н.О. здійснений вихід до
місця зберігання автомобіля ОСОБА_2,
при огляді якого встановлено, що
автомобіль знаходиться у
розукомплектованому стані та його
транспортування неможливо, внаслідок
чого державним виконавцем складений
акт, в якому відображено стан
автомобіля та перелік відсутніх вузлів
і агрегатів.

22 листопада 2011 року ОСОБА_2 звернулась
до судового експерта Нечаєва О.І. для
проведення вартості відновлювального
ремонту в результаті його
розукомплектації.

Відповідно до фотокопії висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження №2/143-11 від 23 листопада 2011
року за фактом спричиненої
матеріальної шкоди володільцю
автомобіля Dawoo FSO NF69Y, державний номер
НОМЕР_1 в результаті
розукомплектування автомобіля,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля в результаті
розукомплектування складає 52486,00
гривень.

Спір судом вирішено на підставі
ст.ст.4,16,317,321,328,387,392,1167,1212 ЦК України, при
ухваленні рішення суд керувався
постановами Пленуму Верховного Суду
України від 18.12.2009 р. №14 « Про судове
рішення у цивільній справі», від 31
березня 1995 року №4 « Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної /немайнової/ шкоди,
ст.ст.3,10,11,15,60,88,109,118-120,212-215 ЦПК України.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги, колегія суддів визнала, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи і судом
неправильно застосовані норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв`язку з чим апеляціна скарга підлягає
задоволенню частково,виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з копії довіреності від
21 листопада 2008 року, посвідченої
приватним нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 і
зареєстрованою в реєстрі за №1968,
ОСОБА_2 на підставі усного договору
доручення,укладеного між нею та її
представниками, уповноважила ОСОБА_3,
або ОСОБА_8, або ОСОБА_9, представляти її
інтереси в органах Державтоінспекції
та інших установах і організаціях з
питань експлуатації належного їй на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу /технічного
паспорту/ автомобіля ВВС №060082,
виданого ВРЕР м. Луганська 15 листопада
2005 року, автомобіля марки ЗАЗ Daеwoo FSO NF69Y,
державний номер НОМЕР_1. Для виконання
вказаних в цій довіреності повноважень
представнику /ам/ надається право
купувати необхідні запасні частини до
автомобіля за ціну на свій розсуд,
керувати вказаним автомобілем з правом
тимчасового виїзду за кордон з
додержанням порядку, встановленого
чинним законодавством, проходити
державний технічний нагляд, сплачувати
збори та податки, укладати договори
страхування, а також виконувати всі
інші дії в межах та обсязі,
передбачених чинним законодавством
України для такого роду повноважень.
Далі в довіреності зазначено про те, що
зміст ст.ст.237-239,244,248-250,1000-1009 Цивільного
кодексу України ОСОБА_2 нотаріусом
роз`яснено / а.с.179/.

27 березня 2009 року автомобіль
ОСОБА_2який знаходився у володінні
ОСОБА_3, під керуванням останнього
потрапив у дорожньо-транспортну
пригоду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 395 ЦК України
передбачено, що речовим правом на чуже
майно є право володіння.

За ст. 398 ЦК України право володіння
виникає на підставі договору з
власником або особою, якій майно було
передане власником, а також на інших
підставах, встановлених законом.

З встановлених обставин та зазначених
норм права, колегія суддів приходить до
висновку про те, що третя особа у справі
- ОСОБА_3 , який здійснював експлуатацію
автомобіля, належного ОСОБА_2,володів
автомобілем на підставі довіреності,
як речовим майном, оскільки він
фактично тримав його у себе, як це
передбачено ч.1 ст.397 ЦК України .

Таким чином, третю особу - ОСОБА_3, якого
було наділено повноваженнями щодо
експлуатації автомобіля, належного
ОСОБА_2,а також повноваженнями
виконувати всі інші дії в межах та
обсязі, передбачених чинним
законодавством України для такого роду
повноважень, наділено повноваженнями
щодо передачі автомобіля після
дорожньо-транспортної пригоди
Публічному акціонерному товариству
«Луганськ-Авто» для здійснення його
ремонту, а також правом узгодження усіх
умов проведення такого ремонту, а саме:
строки,вартість, обсяг, що було і
здйснено ним шляхом підписання акту
приймання-передачі
дорожньо-транспортного засобу.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, яка
передбачає обов`язки доказування і
подання доказів, позивачем за
первісним позовом не надано суду
доказів на підтвердження тих обставин,
що автомобіль було направлено до ПАТ
«Луганськ-Авто» іншою особою.

Статтею 1212 ЦК України передбачені
загальні положення про зобов`язання у
зв`язку з набуттям, збереженням майна
без достатньої правової підстави.

Зобов'язання із набуття або збереження
майна без достатньої правової підстави
має місце за наявності таких умов:

По-перше, є набуття або збереження
майна. Це означає, що особа набуває нові
цінності, збільшує кількість та
вартість належного їй майна або
зберігає майно, яке неминуче мало б
вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або
збереження майна за рахунок іншої
особи. Тобто збільшення або збереження
майна у особи є наслідком втрати або
недоотримання цього майна іншою
особою.

По-третє, обов'язково має бути
відсутність правової підстави для
набуття або збереження майна за
рахунок іншої особи. Тобто мала місце
помилка, обман, випадковість або інші
підстави набуття або збереження майна,
які не можна віднести до підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків (ст. 11 ЦК).

Положення глави 83 Цивільного кодексу
України застосовуються також до вимог
про витребування майна власником із
чужого незаконного володіння /
повернення власнику майна,
безпідставно визнаного безхозним /.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що в діях акціонерного
товариства «Луганськ-Авто» відсутнє
незаконне володіння чужим майном.

Колегія суддів вважає, що підстави для
відшкодування позивачу за первісним
позовом моральної шкоди внаслідок
того, що вона тривалий час була
позбавлена можливості користуватися
належним їй автомобілем, відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що у
зв`язку з тим, що ПАТ «Луганськ-Авто» не
оплачено вартість відновлювального
ремонту автомобіля, належного ОСОБА_2,
товариство скористалося своїм правом
відповідно до ч.1 ст.594 та ст.856 ЦК
України на притримання автомобіля
замовника та на захист свого
порушеного права на отримання оплати
за виконані роботи і на встановлення
власних запчастин, здійснив зняття з
автомобіля позивача запчастин, які
були і є його власністю, що
підтверджується замовленням-нарядом
№ЗН -0026678 від 12.05.2009 р.та замовленням
нарядом №ЗН-0027536 від 03.06.2009 р., в яких
зазначено найменування та вартість
запчастин,а також робіт, які відповідач
за первісним позовом і він позивач за
зустрічним встановив та виконав.

Для настання відповідальності за
шкоду, завдану майну, необхідно
наявність складу правопорушення, а
саме : а/ шкоди ; б/ протиправної
поведінки особи, яка завдала шкоди ; в/
причинного зв'язку між шкодою і
протиправною поведінкою особи, яка її
завдала ; г/ вини. Відповідно до
ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі /
ч.1 ст.11 ЦПК України/.

Колегія суддів дійшла висновку, що
позивачем за первісним позовом не
доведено наявність протиправної
поведінки відповідача за цим позовом
за завдання йому шкоди, причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
відповідача і шкодою та вини
останнього, у зв'язку з чим підстав для
задоволення позову в частині
стягнення вартості відновлювального
ремонту автомобіля, колегія суддів не
вбачає.

При викладених обставинах, у
задоволенні первісного позову ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
„Луганськ-Авто" про витребування майна
з чужого незаконного володіння,
стягнення матеріальної і моральної
шкоди, вартості відновлювального
ремонту автомобіля та судових витрат,
третя особа - Страхова компанія
„Універсальная"слід відмовити, у
задоволенні зустрічного позову
Публічного акціонерного товариства
„Луганськ-Авто" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
відновлювальний ремонт, стоянку та
зберігання автомобіля, третя особа -
ОСОБА_3 також слід відмовити з інших
підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК Україні
рішення суду першої інстанції підлягає
зміні, в частині відмови у задоволенні
первісного позову про стягнення
матеріальної шкоди у розмірі 24000,00
гривень у зв`язку з укладенням договору
на надання послуг, слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст.209,307,309 ЦПК України,

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
„Луганськ-Авто" - задовольнити
частково.

Рішення Артемівського районного суду
міста Луганська від 21 листопада 2013 року
- змінити.

Абзаци перший,другий, третій ,четвертий
і п`ятий резолютивної частини викласти
в наступній редакції:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
„Луганськ-Авто" про витребування майна
з чужого незаконного володіння,
стягнення матеріальної і моральної
шкоди, вартості відновлювального
ремонту автомобіля та судових витрат,
третя особа - Страхова компанія
„Універсальная" - відмовити.

Абзац шостий резолютивної частини
рішення викласти в нас тупній редакції:

У задоволенні зустрічного позову
Публічного акціонерного товариства
„Луганськ-Авто" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
відновлювальний ремонт, стоянку та
зберігання автомобіля, третя особа -
ОСОБА_3 - відмовити з інших підстав.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
спорав.

Головуючий

Судді