Справа № 305/1916/13-ц
Провадження по справі 2/305/64/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е
Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2014 року Рахівський районний суд
Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ
О.Б.

при секретарі - Вербещук
В.А.

з участю: представника позивача -
ОСОБА_1

третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рахів
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні ініціативи"
, третя особа: ОСОБА_2 про припинення
договору поруки, -

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до
ПАТ "АКПІБ", ТОВ "Кредитні ініціативи",
третя особа: ОСОБА_2 про припинення
договору поруки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
15.07.2008 року між ЗАТ «АКПІБ» та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір №898
від 15.07.2008 року, у відповідності до
якого Банк надав позичальнику кредит у
сумі 96 000 грн., терміном до 14.07.2015 року,
для придбання автомобіля SKODA Octavia A5 1,6.

За користування кредитом протягом 30
календарних днів, рахуючи з дати
видачі кредиту, процентна ставка
встановлюється у розмірі 18 % річних.

У відповідності до п.4.1 вказаного
кредитного договору, виконання
зобов`язань Позичальника за цим
договором забезпечується: заставою
автомобіля SKODA Octavia А5 1,6 вартістю 118852
грн. та фінансовою порукою фізичної
особи ОСОБА_3, мешканки АДРЕСА_1.

Тому, 15.07.2008 року, в день укладення
кредитного договору, між ПАТ «АКПІБ» та
ОСОБА_3, було укладено договір поруки
№898, у відповідності до умов якого,
остання зобов'язується виконати
зобов'язання за кредитним договором у
випадку невиконання або прострочення
виконання позичальником ОСОБА_2
зобов»яань за кредитним договором. У
відповідності до п.2.1 Договору поруки, у
випадку невиконання зобов`язань
Позичальником у строки, визначені
Кредитним договором, Кредитор
зобов`язаний звернутися з письмовою
вимогою на адресу "Поручителя", Пунктом
2.2 визначено перелік інформації та
документів, які вказуються у вимозі
Кредитора.

15.06.2013 року, із Рахівського районного
суду Закарпатської області , позивачка
отримала лист про виклик її до суду як
відповідача по справі про стягнення
заборгованості за вищевказаним
кредитним договором. У конверті також
містилася позовна заява із додатками,
зміст якої передбачав, що ТОВ "Кредитні
ініціативи", якій за договором
відступлення прав вимоги від 17.12.2012
року перейняв всі права кредитора за
кредитним договором №898 від 15.07.2008 року,
просить суд стягнути солідарно з неї
та ОСОБА_2 заборгованість по кредиту в
сумі 125 316 грн.33 коп. та витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1253 грн. 16 коп.

Окрім того, у додатках до позовної
заяви було долучено копію договору
відступлення права вимоги від 17.12.2012
року із змісту його випливає, що ПАТ
«АКПІБ» провів відступлення прав вимог
за кредитним договором № 898 на користь
ТОВ "Кредитні ініціативи", про що їй
відомо не було.

Кредитор жодного разу не повідомив
позивачку про те, що позичальник ОСОБА_2
не виконує свої зобов`язання за
кредитним договором, та відповідно, про
наявність заборгованості за кредитом.
Вважає, що вказані обставини, порушили
її права як поручителя та збільшило
обсяг її відповідальності.

У зв`язку з тим, що про порушення її
прав вона дізналася лише у червні 2013
року, строк звернення до суду за
захистом своїх прав нею не порушено.
Тому, позивачка в своєму позові просила
суд винести рішення, яким поновити їй
строк звернення до суду, договір поруки
№898, укладений 15.07.2008 року між АКПІБ та
ОСОБА_3 - припинити.

Представник позивачки - ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала, покликаючись на доводи
наведені в позовній заяві, просить
позов задовольнити.

Позивачка ОСОБА_3 в судові засідання не
з`являлася, однак надала суду письмові
пояснення на заперечення відповідача,
в яких зазначила, що відповідач в
поданому до суду запереченні на
позовну заяву посилається на Постанову
№5 від 30.05.2012 року Пленуму ВССУ України
"Про практику застосування
законодавства при вирішенні спорів, що
викликають із кредитних
правовідносин", на яку посилається і
позивачка, але трактує зовсім по
іншому. ТОВ "Кредитні ініціативи"
постійно наголошує, що боржником (в
даному випадку ОСОБА_2) не сплачено
чергового платежу, хоча самі ж у своїй
позовній заяві про стягнення боргу
зазначили, що позичальник на час
звернення до суду боргує 79 999, 96 грн. за
кредитом, та 45 316, 37 грн. по відсотках, і
хоче запевнити що з часу сплати
кредиту, а це з 31.07.2008 року, ОСОБА_2
сплатив лише 16 000, 04 грн. тіла кредиту і
це є лише черговий платіж на 28.02.2013 року,
а не заборгованість з 2009 року. Виходячи
з наведеного, вона вважає, що позивачем
навмисно затягувався час звернення до
суду, щоб було нараховано більшу суму
відсотків. Тому вважає позовні вимоги
обґрунтованими та просить такі
задовольнити.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
повторно в судове засідання не
з`явився, про час та місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
про що свідчать повідомлення про
вручення поштового відправлення. Про
причини неявки суду не було
повідомлено.

Представник ТОВ "Кредитні ініціативи",
також в судове засідання не з`явився,
однак надав суду заперечення на
позовну заяву, в якому зазначив, що
даний позов є передчасним. Вважають, що
у відповідності до п.2.1 Договору поруки
на них, як Кредиторах, не покладено
обов`язок звернутися до Поручителя при
не сплаті чергового платежу
Позичальником за Кредитним договором,
а зазначено можливість на власний
розсуд Кредитора, направити таке
повідомлення у будь-який час дії
Кредитного договору, але згідно із ст.
559 ЦК України, не пізніше 6 місяців з
моменту настання строку виконання
зобов`язання у повному обсязі або у
зв`язку із застосування права на
повернення кредиту. Строк повного
виконання зобов`язань Позичальника
ОСОБА_2, по Кредитному договору №898 від
15 липня 2008 року настає 14 липня 2015
року.ТОВ "Кредитні Ініціативи" в свою
чергу звернувся із позовом до
Рахівського районного суду
Закарпатської області щодо стягнення
солідарно кредитної заборгованості по
вищевказаному Кредитному договору з
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до настання строку
виконання основного зобов`язання за
Кредитним договором, а провадження у
справі про стягнення заборгованості
відкрито 15 червня 2013 року. Отже строки
відносно поручителя визначені у ст. 559
ЦК України не є порушені. Вважають
також помилковою думку позивача як
підставу для припинення договору
поруки ненадання нею згоди на зміну
кредитора, оскільки така, від
поручителя у відповідності до ст. 516 ЦК
України не вимагається. Тому просить у
задоволенні даних позовних вимог
відмовити.

Третя особа - ОСОБА_2, в судовому
засіданні показав суду, що позивачка
дійсно являється поручителем за
кредитним договором, що був укладений
між ним та ПАТ "АКПІБ" в 2008 році на
придбання ним автомобіля. З 2009 року, він
кредит не сплачує, оскільки його
звільнили з роботи, у зв'язку з чим, в
погіршився його матеріальний стан.
Автомобіль він розбив в аварії.

Суд, заслухавши учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи
та перевіривши їх доказами дійшов до
наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.07.2008 року між
ЗАТ «АКПІБ» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №898 від 15.07.2008 року,
відповідно до умов якого, Банк надав
позичальнику кредит у сумі 96 000 грн.,
терміном до 14.07.2015 року, на придбання
автомобіля SKODA Octavia A5 1,6. За користування
кредитом протягом 30 календарних днів,
рахуючи з дати видачі кредиту,
процентна ставка встановлюється у
розмірі 18 % річних. Пунктами 6.2, 6.3
Договору передбачено, що за
несвоєчасну сплату сум кредиту та/або
процентів за користування кредитом,
Позичальник сплачує Банку пеню, яка
обчислюється від суми простроченого
платежу. У випадку порушення
позичальником графіку погашення
одержаного ним кредиту, процентна
ставка встановлюється у розмірі 28 %
річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

З метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань позичальником
ОСОБА_2, 15.07. 2008 року між АКПІБ та
позивачкою ОСОБА_3 було укладено
договір поруки, за яким остання
зобов'язалася відповідати перед банком
за виконання позичальником зобов'язань
за кредитним договором.

За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

У п. 22 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
роз'яснено, що відповідно до частини
першої статті 559 ЦК припинення
договору поруки пов'язується зі зміною
забезпеченого зобов'язання за
відсутності згоди поручителя на таку
зміну та за умови збільшення обсягу
відповідальності поручителя. При цьому
обсяг зобов'язання поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель.
Проте, якщо в договорі поруки
передбачено, зокрема, можливість зміни
розміру процентів за основним
зобов'язанням строків їх виплати тощо
без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова договору стала результатом
домовленості сторін (банку і
поручителя), а отже, поручитель дав
згоду на зміну основного зобов'язання.

Аналіз вказаних положень дає підстави
для висновку, що до припинення поруки
призводять такі зміни умов основного
зобов'язання без згоди поручителя, які
призвели або можуть призвести до
збільшення обсягу відповідальності
останнього. Збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає у
разі: встановлення нових умов щодо
порядку зміни процентної ставки в бік
збільшення, розширення змісту
основного зобов'язання щодо
дострокового повернення кредиту та
плати за користування ним, підвищення
розміру процентів; відстрочення
виконання, що призводить до збільшення
періоду, за який нараховуються
проценти за користування чужими
грошовими коштами; установлення
(збільшення розміру) неустойки тощо".

Судом встановлено, що позичальник
ОСОБА_2, порушив строк погашення
кредиту з 2009 року. З цього часу,
кредитор жодним чином не повідомляв
позивачку, як поручителя, про
невиконання позичальником кредитних
зобов'язань, а остання, в свою чергу не
вживала заходів на виконання договору
поруки у зв'язку з незнанням факту
прострочення повернення кредитних
коштів позичальником, що зумовило
нарахування збільшеної процентної
ставки з 18 % до 28 %, нарахуванням пені
та, відповідно, збільшення обсягу її
відповідальності як поручителя. З
позовом до суду ТОВ "Кредитні
ініціативи", як правонаступник ПАТ
"АКПІБ" звернулося в червні 2013 року,
коли дійсно суттєво збільшилась
заборгованість по відсотках за
користування кредитом.

Як вбачається з договору поруки від
15.07. 2008 року, в ньому не передбачено
можливості зміни процентів за основним
зобов'язанням.

Крім того, сам договір поруки
встановлює необхідність повідомлення
поручителя про невиконання зобов'язань
позичальником, а ст. 629 ЦК України
встановлює, обов'язок виконання
договору сторонами. Так у
відповідності до п. 2.1 договору поруки,
у випадку невиконання зобов'язань
Позичальником у строки, визначені
Кредитним договором, Кредитор
зобов'язаний звернутися з відповідною
письмовою вимогою на адресу
Поручителя.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Згідно ст.252 ЦК України строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

У п.24 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
відносин" від 30.03.2012 року роз'яснено, що
пред'явленням вимоги до поручителя
можна вважати, як направлення, вручення
йому вимоги про дострокове погашення
боргу, так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя, кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання. Сама
по собі умова договору про дію договору
поруки до повного виконання
позичальником зобов'язань перед
кредитодавцем не може розглядатися як
установлення строку дії поруки,
оскільки це не відповідає вимогам
ст.252 ЦК України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами..

Так у договорі поруки №898 від 13 липня
2008 року, укладеного з позивачкою, не
встановлено строку, після якого порука
припиняється, а умова договору про дію
поруки до повного виконання
зобов`язання по кредитному договору
боржником та поручителем не може
розглядатися як установлення строку
дії поруки, оскільки це не відповідає
вимогам ст. 252 ЦК України. Згідно із цією
нормою права строк визначається
роками, місяцями, тижнями, днями або
годинами. Термін визначається
календарною датою або вказівкою на
подію, яка має неминуче настати. Цього
в договорі поруки не встановлено.

Як встановлено судом, позичальник
ОСОБА_2 не сплачує кредит з 2009 року. В
матеріалах справи відсутні докази
того, що протягом шестимісячного
строку, починаючи з зазначеної дати,
Банк звертався до позивачки, як до
поручителя, з відповідною письмовою
вимогою.

Таким чином, враховуючи те, що
позивачка як поручитель не була
поінформована про невиконання
зобов'язань позичальником, а зміну
основного зобов'язання проведено без
її згоди у бік підвищення процентної
ставки, що призвело до збільшення
обсягу її відповідальності, та беручи
до уваги не звернення банку до
позивачки, як до поручителя з
відповідною вимогою у встановлені ч. 4
ст. 559 ЦК України строки, суд вважає, що
договір поруки слід припинити.

Крім того, позивачкою ставиться
питання про поновлення їй строку
позовної давності для звернення до
суду, оскільки про порушення свого
права вона дізналася лише у червні 2013
року. Враховуючи, що про порушення
свого права позивачка дізналася в
червні 2013 року, а саме, коли ТОВ
"Кредитні ініціативи" звернулося до
суду з позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з ОСОБА_2 та з неї як поручителя, тому
строк для звернення до суду позивачкою
пропущено з поважних причин, і у
відповідності до ч.5 ст. 267 ЦК України її
порушене право підлягає захисту.

На підставі ст.88 ЦПК України, з
відповідачів, солідарно, в спеціальний
фонд Державного бюджету України, слід
стягнути судовий збір в розмірі 229
гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 10, 11, 58, 60, 88, 131, 209,
212- 215, 223 ЦПК України, суд,-

В
И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк звернення
до суду за захистом своїх порушених
прав.

Договір поруки №898 від 15 липня 2008
року, укладений між ПАТ "Акціонерний
комерційний промислово інвестиційний
банк" та ОСОБА_3 визнати припиненим.

Стягнути, солідарно, з Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні ініціативи"
в спеціальний фонд Державного бюджету
України в особі Рахівського районного
суду Закарпатської області 229 гривень 40
копійок судового збору, № доходного
рахунку 0211, Код класифікації
доходів бюджету 22030001.

Рішення може бути оскаржено у судову
палату з цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області через
Рахівський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду:
Бліщ О.Б.