Провадження 2/235/755/14
Єдиний унікальний номер 235/1269/14-ц
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"4" квітня 2014 р.
м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого-судді Коваленко
В.О.,

при секретарі Лемзікова В.С.

учасники цивільного процесу:

позивач ОСОБА_1 (не
з'явився)

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача Попов
С.Г.,

представник третьої особи не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Красноармійську
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Вугільна компанія
«Краснолиманська» третя особа
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.
Красноармійську Донецької області про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої нещасним випадком на
виробництві, -

В С
Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з
позовом про стягнення моральної шкоди,
заподіяної в результаті нещасного
випадку на виробництві до Державного
підприємства «Вугільна компанія
«Краснолиманська» третя особа
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.
Красноармійську Донецької області про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої нещасним випадком на
виробництві, і в обґрунтування
позовних вимог зазначив, що з 17.05.1985
року по 14.11.2005 року він працював
гірничим робітником підземним з повною
робочою добою у шахті. 01.11.2009 року 0 7
годині 15 хвилин позивач при
перенесенні дерев'яної стійки по
вентиляційному штреку 9-й південної
лави південного ухилу пласта к5 2-й
ступеня на ПК 4+10 позивач спіткнувся і
впав разом з дерев'яною стійкою, яка при
падінні вдарила його в область обличчя,
внаслідок чого отримав відкритий
двосторонній перелом нижньої щелепи в
області кута праворуч і між 32,33 зубами
зліва зі зміщенням, струс головного
мозгу. По даному факту на підприємстві
складено акт спеціального
розслідування нещасного випадку,
пов'язаний з виробництвом. З 08.07.2006 року
по 31.08.2006 рік ОСОБА_1 стаціонарно
лікувався у ЧЛХО Красноармійської
центральної районної лікарні, де йому
було проведено пластику місцевими
тканинами подглазочних областей, лоба,
носа, хрящового і кісткового відділу
носа. По даній травмі 19.02.2010 року
первинно МСЕК встановила 60% втрати
працездатності та третю групу
інвалідності. Повторно 003.03.2011 року МСЕК
встановила позивачу 60% втрати
працездатності та третю групу
інвалідності. Красноармійським
відділенням Фонду ССНВВ позивачу було
призначено одноразову допомогу та
виплачуються щомісячні страхові
виплати. Моральна шкода з виробничою
травмою йому не призначалась та
виплачувалася. У результаті травми
відбулось суттєве ушкодження його
здоров'я, чим завдано значного
морального збитку, який виражається
передусім фізичному болю та
стражданнях. Позивач просить суд
стягнути з відповідача 100000 тис. грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди
спричиненої травмою на виробництві.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав заяву про розгляд справи без його
участі в присутності його
представника. Просив позов
задовольнити.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги, обґрунтовуючи позицію
позивача обставинами викладеними у
позові, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник
відповідача не визнав позовні вимоги в
повному обсязі, надав письмові
заперечення, просив відмовити у
задоволенні позову.

У запереченнях представник
відповідача позовні вимоги не визнав,
позовні вимоги вважав не відповідними
діючому законодавству, вважав що
відсутні протиправні дії відповідача,
як підстава моральної шкоди позивачу,
зазначив, що позивач не надав суду
доказів спричинення моральної шкоди,
її глибини та негативних наслідків.
Вважає, що позивач не зазначив
порушення відповідачем законних прав
позивача, вважав що відповідальність
повинен нести фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві. Просив суд відмовити
позивачу у задоволенні позову в
повному обсязі.

Третя особа просила справу розглянути
без участі її представника, залишила
винесення рішення на розсуд суду.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
працював у відповідача ДП «Вугільна
компанія «Краснолиманська» з 17.05.1985
року по 19.03.2010 року він працював
гірничим робітником підземним з повною
робочою добою у шахті, що
підтверджується трудовою книжкою
позивача /а.с. 6-8/.

Відповідно до акту № 39 від 21.11.2009 року
про нещасний випадок на виробництві
форми Н-1 та Акту проведення
розслідування нещасного випадку від 23
листопада 2009 року 01.11.2009 року 0 7 годині 15
хвилин позивач при перенесенні
дерев'яної стійки по вентиляційному
штреку 9-й південної лави південного
ухилу пласта к5 2-й ступеня на ПК 4+10
позивач спіткнувся і впав разом з
дерев'яною стійкою, яка при падінні
вдарила його в область обличчя,
внаслідок чого отримав відкритий
двосторонній перелом нижньої щелепи в
області кута праворуч і між 32,33 зубами
зліва зі зміщенням, струс головного
мозку /а.с. 9-12/.

19.02.2010 року позивачу ОСОБА_1 первинно
встановлено 60% втрати професійної
працездатності та третя група
інвалідності у зв'язку каліцтвом,
відповідно до довідки МСЕК серії ДОН-04
№ 086210 /а.с. 13/.

03.03.2011 року позивачу ОСОБА_1 повторно
встановлено 60% втрати професійної
працездатності та третя група
інвалідності у зв'язку каліцтвом,
відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААА
№ 037371 /а.с. 15/.

Відповідно виписок із медичної карти
стаціонарного хворого позивач ОСОБА_1
проходив стаціонарне лікування з
приводу трудової травми з 10.11.2009 року по
07.12.2009 року та амбулаторне лікування.

Відповідно до статті 23 Цивільного
кодексу України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої їй внаслідок душевних
страждань, яких вона зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

Пунктом 27 статті 77 Закону України від 20
грудня 2005 року «Про державний бюджет
України на 2006 рік» та пунктом 22 статті 71
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» зупинено дію абзацу 4
статті 1, підпункту «є» пункту 1 частини
першої статті 21, частини третьої статті
28 та частини третьої статті 34 Закону
України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» (далі ? Закон № 1105-XIV),
якими обов'язок відшкодування
моральної шкоди покладено на Фонд
соцстраху.

Крім того, Законом України від 23 лютого
2007 року № 717-V «Про внесення змін до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон № 717-V), що набрав чинності з
30 березня 2007 року, виключено частину
третю статті 34 Закону № 1105-XIV, яка
передбачала право потерпілого на
відшкодування моральної шкоди.

Отже, з цього часу застраховані
громадяни, які потерпіли на
виробництві від нещасного випадку або
професійного захворювання, позбавлені
права на відшкодування моральної шкоди
за рахунок Фонду соцстраху, яке вони
мали відповідно до положень первинної
редакції цього Закону України.

Моральна шкода, завдана працівнику - на
підставі статті 237 Кодексу законів про
працю України, відшкодовується
юридичною особою - власником або
уповноваженим ним органом у разі, якщо
порушення законних прав працівника
призвели до моральних страждань,
втрати життєвих зв'язків і вимагають
від нього додаткових зусиль для
організації свого життя. Про право на
відшкодування моральної шкоди
потерпілій особі внаслідок дій або
бездіяльності юридичної особи
висловився Конституційний суд України
у своєму рішенні у справі за
конституційним поданням
Уповноваженого Верховної Ради України
з прав людини щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень підпункту „б" підпункту 4
пункту 3 статті 7 Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
пункту 1, абзацу третього пункту 5,
пункту 9, абзаців другого, третього
пункту 10, пункту 11 розділу І Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(справа про страхові виплати) від 8
жовтня 2008 року № 20-рп/2008.

Цивільним Кодексом України у п. 3 ч.1 ст.
268 встановлено, що позовна давність не
поширюється на вимогу про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я або смертю.

Враховуючи надані суду докази, суд
вважає, що діями відповідача
позивачеві спричинені моральні
страждання, пов'язані із втратою ним 60 %
працездатності, втратою позивачем
раніше виконуваної роботи у зв'язку з
неможливістю за станом здоров'я
продовжувати виконувати роботу за
раніше визначеною професією, тривалим
лікуванням та зміною звичайних для
позивача життєвих зв'язків, фізичними
стражданням, відчуттям болю, який
позивач постійно відчуває і до цього
часу, які є прямим наслідком
професійного каліцтва, але сума,
заявлена позивачем у 100000 тис. гривень,
механізм розрахунку якої позивач
пов'язує із відсотком втрати ним
працездатності, є завищеною і не
відповідає отриманим ним моральним
стражданням. Виходячи з засад
розумності, виваженості та
справедливості, вини позивача у
нещасному випадку, суд вважає
необхідним у відшкодування позивачеві
спричиненої йому моральної шкоди,
стягнути з відповідача на його користь
17000 гривень.

Оскільки позивач за позовом про
відшкодування шкоди, спричиненої
здоров'ю особи звільнений від сплати
встановлених законодавством витрат,
судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок
підлягають стягненню на користь
держави з відповідача відповідно до
статті 88 Цивільного процесуального
кодексу України.

На підставі статті 2371 Кодексу законів
про працю України, керуючись ст.ст.10, 11,
57, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до державного
підприємства «Вугільна компанія
«Краснолиманська» третя особа
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.
Красноармійську Донецької області про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої нещасним випадком на
виробництві задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Вугільна компанія «Краснолиманська»
() на користь позивача
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
у відшкодування моральної шкоди,
спричиненої нещасним випадком на
виробництві 17000 (сімнадцять тисяч)
гривень.

Стягнути з Державного підприємства
«Вугільна компанія «Краснолиманська»
() на користь держави
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог
позивачу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10
квітня 2014 року.

Суддя:
В.О. Коваленко