Справа № 344/3008/14-ц
Провадження № 2/344/2264/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Сивухіної
Ю.Ю.,

за участі представника позивачки
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи
тим, що 21 липня 1993 року у відділі ЗАГС
Івано-Франківського міськвиконкому
зареєструвала шлюб з відповідачем, про
що зроблено відповідний актовий запис
за № 996. Причиною розірвання шлюбу
стало те, що сторони не змогли створити
міцної сім'ї. Стосунки які на даний час
існують між ними виключають можливість
її збереження. За наведених обставин
просить шлюб розірвати.

Представник позивачки у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, з мотивів наведених в
позовній заяві.

Відповідач проти розірвання шлюбу з
відповідачкою не заперечив.

Заслухавши пояснення представника
позивачки та відповідача, дослідивши
матеріали справи, судом встановлено
наступне.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_1 від 21 липня 1993 року (а.с.4)
сторони зареєстрували шлюб 21 липня 1993
року у відділі ЗАГС
Івано-Франківського міськвиконкому,
про що зроблено відповідний актовий
запис за № 996.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України, суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму
Верховного Суду України, викладеної в
пункті 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року № 11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»: проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей. Із цією метою суди
повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя».

В судовому засіданні встановлено, що
сторони не підтримують сімейних
стосунків, шлюб їх існує формально,
миритися не бажають. Збереження шлюбу
суперечить інтересам сторін. Тому
такий шлюб зберігати не доцільно.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що шлюб між сторонами слід
розірвати.

На підставі наведеного, пункту 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110,
112 Сімейного кодексу України, керуючись
ст.ст. 212-215 Цивільно-процесуального
кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
зареєстрований 21 липня 1993 року у
відділі ЗАГС Івано-Франківського
міськвиконкому, про що зроблено
відповідний актовий запис за № 996 -
розірвати.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення
виготовлено 18 квітня 2014 року

Суддя
Бабій О.М.