Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/1209/14
Головуючий у 1-й інстанції: Кучеренко
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бєлка В.Ю.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 09 січня 2014 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА :

В листопаді 2013 року Банк звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування позову зазначав, що
26.06.2006 року між Банком та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого останній отримав кредит у
розмірі 5504,18 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 25,08 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Свої зобов'язання за кредитним
договором відповідач не виконує, в
зв'язку з чим станом на 26.07.2013 року
утворилась заборгованість в розмірі
21709,07 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач
просив суд стягнути з відповідача на
користь ПАТ «КБ «ПриватБанк»»
заборгованість в розмірі 21709,07 грн. та
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 09 січня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 користь ПАТ «КБ
«ПриватБанк» заборгованість в розмірі
21709,07 грн. та судовий збір в розмірі 229,40
грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції і обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,якщо
визнає,що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матералів справи 26.06.2006
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачем було укладено кредитний
договір №ОІІН4КР94990814 /а.с. 6-11/.

Відповідно до умов договору
відповідачу було надано кредит в сумі 5
504,18 на умовах, визначених договором, із
остаточним терміном повернення
кредиту та сплатою процентів не
пізніше ніж 26.06.2009 року.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, надавши відповідачеві кредит
у сумі 5 504,18 грн.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти кредит позичальнику в
розмірі і на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит і
виплатити проценти.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На час розгляду справи судом згідно
розрахунку позивача заборгованість
відповідача по укладеному з ПАТ КБ
«Приватбанк» договором станом на
21.11.2013 складає 21 709,07 грн., саме:

- заборгованість за сумою кредиту 1
475,61 грн.;

- заборгованість за відсотками 7
444,13 грн.;

- заборгованість по пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань 11
279,37 грн.;

- штраф фіксований - 500 грн.;

- штраф (процентна складова) - 1 009,96
грн.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлю ється у три
роки.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 261 ЦК
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалась або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Суд першої інстанції розглянувши
справу вірно дійшов висновку ,що по
справі відсутні підстави для
застосування строку позовної давнини,
так як відповідачем здійснювалися
сплати за кредитом протягом 2011 та 2012
років, остання сплата датована 25.04.2012
року, окрім цього згідно довідки банка
картка для виплат яка надана
відповідачу діяла до 31.12.2012 року.

Не знайшли свого підтвердження доводи
апелянта про не застосування судом
вимог ч.3 ст.551 ЦК України ,щодо
зменшення розміру неустойки.

Заява з боку позивача по застосування
вказаних вимог закону під час розгляду
справи у суді першої інстанції не
надавалася, будь - яки докази яки мають
істотне значення для вирішення справи
і свідчили б про поважність причин
неможливості належного виконання
зобов"язань за кредитним договором
відсутні.

На підставі
вищенаведеного,судова колегія
вважає,що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права,які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 09 січня 2014 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: