Справа № 523/4153/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2014 р.
Суворовський районний суд міста Одеси
у складі:

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі - Мамренко Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №24 в місті Одесі
цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про

встановлення факту проживання однією
сім,єю, визнання майна об,єктом права
спільної сумісної власності, поділ
майна, треті особи без самостійних
вимог: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

за об,єднаним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2

Юрійовича про визнання майна об,єктом
особистої приватної власності,

за об,єднаним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання договору оренди
недійсним, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про встановлення
факту проживання однією сім,єю,
визнання майна об,єктом права спільної
сумісної власності, поділ майна.

ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання майна
об,єктом особистої приватної
власності.

ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звільнення
приміщень по АДРЕСА_1 в місті Одесі.

ОСОБА_2 звернувся до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_3, треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання договору оренди недійсним.

Ухвалою Суворовського
районного суду міста Одеси від 29
березня 2014 року зазначені позови
об,єднані в одне провадження.

Представник позивача ОСОБА_3
у судовому засіданні 31.03.2014 року
заявила клопотання про залишення без
розгляду позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
звільнення приміщень по АДРЕСА_1 в
місті Одесі.

Ухвалою від 31.03.2014 року позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звільнення
приміщень по АДРЕСА_1 в місті Одесі
залишено без розгляду.

ОСОБА_2 у своєму позові про
встановлення факту проживання однією
сім,єю, визнання майна об,єктом права
спільної сумісної власності, поділ
майна посилається на те, що з 1989 року до
травня 2009 року він та ОСОБА_3 (раніше
ОСОБА_3) проживали однією сім'єю, вели
сумісне господарство та уклали шлюб.
Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 23.07.1997 року шлюб було
розірвано, про що в книзі реєстрації
актів про розірвання шлюбу 23.07.1997 року
зроблено запис за №318. Свідоцтво про
розірвання шлюбу видано відділом
реєстрації актів громадянського стану
Приморської районної адміністрації
виконкому Одеської міської Ради 25.07.1997
року. Розірвання шлюбу було фіктивним,
без наміру припиняти шлюбні стосунки.
Метою розірвання шлюбу було укладення
фіктивного шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_3
24.10.1997 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_3
було укладено шлюб, про що відділом
реєстрації актів громадянського стану
Приморської районної адміністрації
виконкому Одеської міської Ради
зроблено актовий запис за №647. Шлюб між
ОСОБА_11 та ОСОБА_3 був укладений без
наміру створення сім'ї та набуття прав
та обов'язків подружжя. ОСОБА_11 та
ОСОБА_3 однією сім'єю ніколи не
проживали, прав та обов'язків подружжя
не набули. ОСОБА_11 та ОСОБА_2 були
приятелями. Шлюб було укладено з метою
виїзду за кордон, до держави Ізраїль.
ОСОБА_11 за національністю був євреєм.
Після укладення фіктивного шлюбу між
ОСОБА_11 та ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
продовжували проживати однією сім,єю
та виконувати обов'язки подружжя. У 1997
році ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх діти, а також
ОСОБА_11 всі разом виїхали до Ізраїлю.
ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 та доньками у 1999
році повернулися до Одеси та
продовжували проживати однією сім'єю.
Ніяких стосунків ОСОБА_3 і ОСОБА_11 не
підтримували. Рішенням Приморського
районного суду міста Одеси від 17.11.2005
року шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_3
розірвано. З моменту створення сім'ї та
укладення шлюбу, а саме з 1989 року по
травень 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
проживали спільно, вели сумісне
господарство, мали єдиний бюджет, разом
виховували дітей: ОСОБА_52, ІНФОРМАЦІЯ_2
(дитину ОСОБА_3.) та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1
(сумісну дитину), вели сумісний бізнес.
За час проживання однією сім'єю ОСОБА_2
та ОСОБА_3 було придбане 82/100 частин
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, на
сумісні грошові кошти. На
підтвердження цього позивач та
відповідачка уклали письмовий договір
після припинення сімейних стосунків, а
саме 26.04.2010 року, та з якого вбачається,
що об'єкти сумісної спільної власності
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у тому числі і спірне
домоволодіння, належать їм обом. За час
поживання однією сем,єю, позивачем на
протязі 2006-2008 років була проведена
реконструкція домоволодіння за
адресою АДРЕСА_1 з метою використання
домоволодіння під торговий центр.
Реконструкцію спірного домоволодіння
позивач проводив за особисті кошти, за
кошти отримані від спільного бізнесу
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, також за кошти, які
інвестували у будівництво ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, які є партнерами за
договором про сумісну діяльність від
07.05.2008 року, а також за кошти отримані в
борг у ОСОБА_1. У результаті
реконструкції, належне ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на праві власності
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, було
реконструйовано під торгівельний
центр, складовими частинами якого
(згідно з технічним паспортом та
висновком експертизи) є: нежила будівля
літер «А» та нежила будівля літер «А1»
загальною площею - 4093, 3 кв. м.. ОСОБА_3
визнавала право спільної сумісної
власності із ОСОБА_2, про що свідчить
угода, укладена після припинення
сімейних стосунків (яку вона писала
власноруч), від 26.04.2010 року. Однак, від
нотаріального посвідчення угоди
відмовилася. На теперішній час
відповідачка не визнає право власності
ОСОБА_9 на майно, яке оформлено на її
ім'я, але є їх спільною сумісною
власністю, на що наполягає ОСОБА_2
Своїми діями ОСОБА_3 перешкоджає
оформленню спірного реконструйованого
домоволодіння на обох співвласників,
прийняттю його до експлуатації та
реєстрації відповідно до вимог закону.
Також ОСОБА_3 не визнає факт проживання
однією сім'єю з ОСОБА_2 з метою
уникнення поділу майна, тому позивач
звернувся до суду із зазначеним
позовом.

У судовому засіданні
представники позивача ОСОБА_2
підтримали позов у повному обсязі, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, просили суд встановити
факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2
та ОСОБА_3 без шлюбу з 1997 року по
травень 2009 року. Визнати домоволодіння,
яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
в цілому складається з: літ. «А», «А1» -
нежитлові будівлі, загальною площею 4093,
3 кв.м. розташованого на виділеній у
користування земельній ділянці, площею
2172 кв.м. об'єктом спільної сумісної
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Поділити
домоволодіння, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що в цілому
складається з: літ. «А», «А1» - нежитлові
будівлі, загальною площею 4093, 3 кв.м.
розташоване на виділеній у
користування земельній ділянці, площею
2172 кв. м., між власниками в натурі,
виділивши у власність ОСОБА_2
приміщення нежитлової будівлі літера
«А», а саме: №5 підвал, площею 37,6 кв.м.;
№6 підвал, площею 7,8 кв.м.; №7 підвал,
площею 7,3 кв.м.; №8 підвал, площею 51,8
кв.м.; №9 коридор, площею 4,1 кв.м.;№10
підвал, площею 11,2 кв.м.; №11 тамбур,
площею 5,0 кв.м.; №12 торгів.зал, площею 321,3
кв.м.; №13 склад, площею 12,2 кв.м.; №14
санвузол, площею 6,3 кв.м.; №15 підсобна,
площею 9,6 кв.м.; №16 підсобна, площею 7,0
кв.м.; №17 підсобна, площею 0,9 кв.м.; №18
коридор, площею 31,4 кв.м.; №19 коридор,
площею 2,5 кв.м.; №20 санвузол, площею 3,5
кв.м.; №21 санвузол, площею 1,2 кв.м.; №22
санвузол, площею 1,4 кв.м.; №23 нежитлове,
площею 7,5 кв.м.; №24 нежитлове, площею 7,3
кв.м.; №25 нежитлове, площею 14,2 кв.м.; №26
нежитлове, площею 7,1 кв.м.; №27 коридор,
площею 1,0 кв.м.; №28 коридор, площею 3,0
кв.м.; №29 нежитлове, площею 9,9 кв.м.; №30
нежитлове, площею 8,0 кв.м.; №31 нежитлове,
площею 6,6 кв.м.; №32 нежитлове, площею 10,6
кв.м.; №33 коридор, площею 1,0 кв.м.; №34
нежитлове, площею 13,7 кв.м.; №35 коридор,
площею 3,7 кв.м.; №36 нежитлове, площею 9,0
кв.м.; №37 нежитлове, площею 18,3 кв.м.; №38
нежитлове, площею 11,1 кв.м.; №39
нежитлове, площею 7,4 №40 нежитлове,
площею 20,9 кв.м.; №41 коридор, площею 13,0
кв.м.; №42 нежитлове, площею 15,7 кв.м.; №43
нежитлове, площею 9,4 кв.м.; №44 нежитлове,
площею 9,4 кв.м.; №45 нежитлове, площею 13,4
кв.м.; №46 нежитлове, площею 12,0 кв.м.: №47
нежитлове, площею 9,4 кв.м.; №48 коридор,
площею 7,1 кв.м.; №49 нежитлове, площею 10,1
кв.м.: №50 нежитлове, площею 6,5 кв.м.; №51
нежитлове, площею 5,3 кв.м.; №52 нежитлове,
площею 5,9 кв.м.; №53 нежитлове, площею 10,8
кв.м.: №54 санвузол, площею 2,2 кв.м.; №55
коридор, площею 2,0 кв.м.; №56 санвузол,
площею 1,4 кв.м.; №57 санвузол, площею 1,1
кв.м.; приміщення нежитлової будівлі
літера "А1", а саме: № 58 коридор, площею 2,9
кв.м.; № 59 санвузол, площею 1,3 кв.м.; № 60
санвузол, площею 1,3 кв.м; № 61 нежитлове,
площею 32,3 кв.м.; №62 нежитлове, площею 11,8
кв.м.; №63 нежитлове, площею 6,6 кв.м.; №64
нежитлове, площею 58,8 кв.м.; №65 коридор,
площею 18,7 кв.м.; №66 санвузол, площею 1,8
кв.м.; №67 нежитлове, площею 114,4 кв.м.; №68
нежитлове, площею 345,0 кв.м.; №69
нежитлове, площею 36,0 кв.м.; №93 сходи,
площею 5,2 кв.м.; №94 коридор, площею 5,9
кв.м.; №95 нежитлове, площею 13,6 кв.м.; №96
нежитлове, площею 12,7 кв.м.; №97 душ,
площею 1,0 кв.м.; №98 санвузол, площею 1,7
кв.м.; №99 підсобне, площею 1,4 кв.м.; №100
підсобне, площею 1,3 кв.м.; №101 підсобне,
площею 1,3 кв.м.; №102 нежитлове, площею 7,4
кв.м.; №103 нежитлове, площею 15,2 кв.м.; №104
нежитлове, площею 9,7 кв.м.; №105
нежитлове, площею 8,6 кв.м.; №106
нежитлове, площею 14,1 кв.м.; №107
нежитлове, площею 10,3 кв.м.; №108
нежитлове, площею 11,3 кв.м.; №109
нежитлове, площею 14,4 кв.м.; №110
нежитлове, площею 12,7 кв.м.; №111
нежитлове, площею 9,7 кв.м.; №112
нежитлове, площею 11,5 кв.м.; №113
нежитлове, площею12,5 кв.м.; №114
нежитлове, площею 7,9 кв.м.; №115
нежитлове, площею 14,0 кв.м.; №116
нежитлове, площею 14,8 кв.м.; №117
нежитлове, площею 9,9 кв.м.; №118 коридор,
площею 61,0 кв.м.; №119 нежитлове, площею 7,9
кв.м.; №120 нежитлове, площею 8,1 кв.м.; №121
нежитлове, площею 8,6 кв.м.; №122
нежитлове, площею 11,2 кв.м.; №123
нежитлове, площею 11,1 кв.м.; №124
нежитлове, площею 7,7 кв.м.; №125
нежитлове, площею 8,2 кв.м.; №126
нежитлове, площею 8,0 кв.м.; №127
нежитлове, площею 8,4 кв.м.; №128
нежитлове, площею 8,6 кв.м.; №129
нежитлове, площею 8,3 кв.м.; №130 нежитлове
площею 11,3 кв.м.; №131 нежитлове, площею 11,1
кв.м.; №132 нежитлове, площею 8,4 кв.м.; №133
нежитлове, площею 9,2 кв.м.; №134
нежитлове, площею 8,8 кв.м.; №135
нежитлове, площею 8,8 кв.м.; №136
нежитлове, площею 8,9 кв.м.; №137
нежитлове, площею 8,2 кв.м.; №138
нежитлове, площею 11,9 кв.м.; №139
нежитлове, площею 12,7 кв.м.; №140
нежитлове, площею 9,5 кв.м.; №141 коридор,
площею 2,5 кв.м.; №142 санвузол, площею 1,2
кв.м.; №143 санвузол, площею 1,3 кв.м.; №144
нежитлове, площею 17,3 кв.м.; Загальною
інвентаризаційною вартістю 4 971 841 грн.,
що відповідає 50/100 частинам, що на 37443,5
грн. менше за ідеально належну частку.
Виділивши у власність ОСОБА_3:
приміщення нежитлової будівлі літера
«А», а саме: №1 тамбур, площею 13,2 кв.м.; №2
підвал, площею 17,7 кв.м.; №3 підвал,
площею 83,8 кв.м.; №4 лестн. клітина,
площею 7,8 кв.м.; приміщення нежитлової
будівлі літера "А1", а саме: №70
нежитлове, площею 493,8 кв.м.; №71 коридор,
площею 151,0 кв.м.; №72 нежитлове, площею 39,3
кв.м; №73 нежитлове, площею 1,8 кв. м., №74
санвузол, площею 4,0 кв. м., №75 нежитлове,
площею 2,7 кв. м., №76 нежитлове, площею 12,9
кв. м., №77 нежитлове, площею 46,9 кв.м., №78
нежитлове, площею 22,2 кв.м.; №79
нежитлове, площею 18,5 кв.м.; №80
нежитлове, площею 47,5 кв.м.; №81 санвузол,
площею 1,6 кв.м.; №82 нежитлове, площею 55,9
кв.м.; №83 санвузол, площею 2,8 кв.м.; №84
санвузол, площею 4,5 кв.м.; №85 нежитлове,
площею 26,5 кв.м.; №86 тамбур, площею 2,4
кв.м.; №87 нежитлове, площею 18,9 кв.м.; №88
сходи, площею 1,6 кв.м.; №89 нежитлове,
площею 200,2 кв.м.; №90 санвузол, площею 1,9
кв.м.; №91 нежитлове, площею 5,7 кв.м.; №92
нежитлове, площею 853,8 кв.м. Загальною
інвентаризаційною вартістю 5 046 728 грн.,
що відповідає 50/100 частинам, що на 37443,5
грн. більше за ідеально належну частку.
Проведення робіт по переобладнанню
домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Одеса, а
саме: конструктивно влаштувати
перегородку між приміщенням № 65 -
коридор, площею 18,7 кв. м. та приміщенням
№ 70 - нежитлове, площею 493, 8 кв. м. та
поштукатурити вищевказану
перегородку з боку приміщень № 65 та №
70, - покласти на ОСОБА_2 . Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 37443,5 грн. у
рахунок різниці вартості ідеальних
часток співвласників. Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по
сплаті судового збору в сумі 3400 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3
ОСОБА_14 позовні вимоги ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім,єю, визнання майна об,єктом права
спільної сумісної власності, поділ
майна, не визнала, виклавши свою
позицію у письмових запереченнях,
пояснивши, що: з ОСОБА_2 ОСОБА_3 не
проживала однією сім'єю з моменту
розірвання шлюбу у 1997 році. 23.07.1997 р.
вони розлучилися у встановленому
законом порядку (актовий запис в книзі
реєстрації актів №318) та між ними
фактично були припинені всі відносини
як подружжя. Довідка від 21.11.2011 року, на
яку посилається ОСОБА_2, є помилковою та
такою, що є неналежним та недопустимим
доказом, про що свідчить копія довідки
№31 від 20.01.2014 року. ОСОБА_3 вважає, що
факт проживання однією сім,єю
спростовується письмовими поясненнями
сусідів: ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, які
вона додала до заперечень, а також:
договором поруки №SR-SМЕ501/018/2006 від 25
травня 2009 р., укладеним між ЗАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_2, договором поруки
№SR-SМЕ501/014/2007 від 25 травня 2009 р.,
укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2,
договором поруки №SR-SМЕ501/014/2007 р. від 15
червня 2009 р., укладеним між ЗАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_2 в яких він зазначає, що
не перебуває у фактичних сімейних
відносинах; договором купівлі-продажу
(реєстровий №3119) нерухомого майна у
будинку АДРЕСА_2 укладеним між ОСОБА_2
та ОСОБА_3, та посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_18 25 липня 2006
р.. в п. 1.6.1 якого зазначено, що він не
перебуває у зареєстрованому шлюбі та
не знаходиться у фактичних шлюбних
відносинах; договором оренди
нежитлового приміщення пл.. 280 кв.м, під
літ «А», що розташовано по АДРЕСА_1 у м.
Одесі,укладеним ОСОБА_2 з ОСОБА_3 01.11.2010
р. в якому зазначено, що приміщення
належать орендодавцю - ОСОБА_3 на праві
власності, тобто ОСОБА_2 укладає
договір з ОСОБА_3 як з одноособовим
власником. ОСОБА_3 посилається також на
те, що 24.10.1997 р. зареєструвала шлюб з
іншим чоловіком - ОСОБА_11 (актовий запис
№647) і перебувала у зареєстрованому
шлюбі по 2005 рік, тому не могла
перебувати у фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_2 24 липня 2006 р. ОСОБА_3
уклала із АКБ «Райффайзенбанк Україна»
кредитний договір №СМ-501/018/2006, за
умовами якого отримала кредит у сумі 420
000 доларів США на придбання нерухомого
майна. 27 листопада 2006 року ОСОБА_3
уклала додаткову угоду №1 із ЗАТ «ОТП
Банк», який є правонаступником
«Райффайзенбанк Україна» до
кредитного договору №СМ- 501/018/2006 від 24
липня 2006 р. про збільшення розміру
кредиту до 630 000 доларів США на
придбання нерухомого майна, за умовами
якого отримала 2-й транш кредиту у
розмірі 210 000 доларів США. За ці кошти
вона придбала наступне нерухоме майно:
17/100 частин домоволодіння з надвірними
спорудам у будинку АДРЕСА_1 у м. Одесі,
що підтверджується договором
купівлі-продажу (№3797), укладеним між
нею та ОСОБА_19, який діяв від імені
ОСОБА_20, та посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_21 01.11.2006 року, 60/100
частин домоволодіння з надвірними
спорудам у будинку АДРЕСА_1 у м. Одесі,
що підтверджується договором
купівлі-продажу (№1791), укладений між
нею та ОСОБА_22, який діяв від імені
ОСОБА_23 та посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_51. 28.11.2006 р.; 1/20 частину
домоволодіння з надвірними спорудам у
будинку АДРЕСА_1 у м. Одесі, що
підтверджується договором
купівлі-продажу (№1787), укладений між
нею та ОСОБА_24 та посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_51. 28.11.2006 року. На решту
грошей вона розпочала реконструкцію
придбаного нею нерухомого майна, на
здійснення якої не вистачило коштів, а
тому 15 серпня 2007 року ОСОБА_3 уклала із
ЗАТ «ОТП Банк» кредитний договір
№СМ-5МЕ501/014/2007, за умовами якого
отримала 400 000 доларів США на споживчі
цілі, які також витратила на
реконструкцію приміщення. Відносини з
ОСОБА_2 у ОСОБА_3, почалися з моменту
укладання договору оренди від 01.11.2010 р.
Все майно було придбане нею самостійно
на власні кошти ще у 2006 року. На доказ
доводів, щодо власних витрат на
придбання 60/100 частин домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1 за договором
купівлі-продажу від 28.11.2006 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_23 від імені якої діяв
ОСОБА_22, ОСОБА_3 посилається на заяву
ОСОБА_23 про те, що всю грошову суму у
розмірі 398 560 грн., що еквівалентно 50000
дол. США вона отримала саме від неї,
завіреної нотаріально від 02.08.2011 року.

Представники ОСОБА_3 просять суд
відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

ОСОБА_3 у своєму позові про
визнання майна об,єктом особистої
приватної власності посилається на те,
що: 04.03.1989 року між нею та ОСОБА_2 було
зареєстровано шлюб, 23.07.1997 року шлюб між
нею та ОСОБА_2 було розірвано. Після
розірвання шлюбу спору щодо поділу
майна не було через відсутність
спільного сумісного майна подружжя.
24.10.1997 року між позивачем ОСОБА_3 та
ОСОБА_11 було укладено шлюб, 22.12.2005 року
шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 було
розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_11
помер. 12.09.2006 року між ОСОБА_25, від імені
якої діяв ОСОБА_26, та ОСОБА_3 було
укладено договір дарування 18/100 частин
домоволодіння з надвірними спорудами у
будинку АДРЕСА_1 в м.Одесі. 01.11.2006 року
між ОСОБА_20, від імені якої діяв ОСОБА_19
та ОСОБА_3 було укладено договір
купівлі-продажу 17/100 частин
домоволодіння з надвірними спорудами у
будинку АДРЕСА_1 в м.Одесі. 28.11.2006 року
між ОСОБА_24 та ОСОБА_3 було укладено
договір купівлі-продажу 1/20 частин
домоволодіння з надвірними спорудами у
будинку АДРЕСА_1 в м.Одесі. 28.11.2006 року
між ОСОБА_23, від імені якої діяв ОСОБА_22,
та ОСОБА_3 укладено договір
купівлі-продажу 60/100 частин
домоволодіння з надвірними спорудами у
будинку АДРЕСА_1 в м.Одесі.
Домоволодіння в цілому складається з:
літ. «А», «Б», «В» - жилі будинки,
житловою площею 324,9 кв.м., літ. «Г», «Д»,
«Ж», «И», «К», «Л», «М», «С», «Ф» - сараї,
літ. «З» - вбиральні, літ «У» - гаражу, та
№1, 3, 4 - огорожі, розташованого на
виділеній у користування земельній
ділянці, площею 2172 кв.м.. ОСОБА_3 вважає,
що є єдиною власницею спірного
домоволодіння на підставі договору
дарування від 12.09.2006 року та договору
купівлі-продажу від 01.11.2006 року,
договорів купівлі-продажу від 28.11.2006
року, придбавши домоволодіння будучи
самотньою, не з ким у шлюбі не
перебуваючи та не з кім не проживаючи
однією сім,єю без укладання шлюбу.
Відповідач ОСОБА_2 оспорює її
одноособове право власності,
перешкоджає у користуванні та
розпорядженні майном, тому вона
звернулася до суду із вказаним позовом.

У судовому засіданні
представники позивача ОСОБА_3
підтримали позов та просили визнати за
ОСОБА_3 одноособове право власності на
нерухоме майно, яке складається з
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та в
цілому складається з: літ. «А», «Б», «В»
- жилі будинки, житловою площею 324,9 кв.м.,
літ. «Г», «Д», «Ж», «И», «К», «Л», «М», «С»,
«Ф» - сараї, літ. «З» - вбиральні, літ «У»
- гаражу, та №1, 3, 4 - огорожі,
розташованого на виділеній у
користування земельній ділянці, площею
2172 кв.м..

Представники відповідача ОСОБА_2
у судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_3 про визнання майна об,єктом
особистої приватної власності не
визнали з підстав, викладених у позові
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення
факту проживання однією сім,єю,
визнання майна об,єктом права спільної
сумісної власності, поділ майна. Також,
представники відповідача ОСОБА_2
посилаються на те, що домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1 яке в цілому
складається з: літ. «А», «Б», «В» - жилі
будинки, житловою площею 324,9 кв.м., літ.
«Г», «Д», «Ж», «И», «К», «Л», «М», «С», «Ф» -
сараї, літ. «З» - вбиральні, літ «У» -
гаражу, та №1, 3, 4 - огорожі, вже не існує,
що встановлено судовою
будівельно-технічною експертизою,
проведеною у справі та технічною
документацією на спірне домоволодіння.

ОСОБА_2 у своєму позові до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , про визнання договору оренди
недійсним, посилається на те, що: з 1989
року по 2009 рік ОСОБА_2 та ОСОБА_3
проживали однією сім'єю, вели сумісне
господарство та уклали шлюб. Житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя. Позивачем надано
договір оренди від 01 листопада 2010 року,
який нібито був укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, відповідно до умов якого,
ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_9 нібито
прийняв в оренду приміщення, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, площею
280 кв. м. позначені літерою «А» під
офісні приміщення. Строк дії договору
встановлений сторонами до 30 жовтня 2011
року та пролонгований до 30 жовтня 2012
року. Правочин по укладанню договору
оренди від 01 листопада 2010 року, між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не містить ознак
правочину, оскільки дії сторін не були
спрямовані на тимчасову передачу та
приймання приміщень: АДРЕСА_1, площею 280
кв. м. позначені літерою «А», у зв'язку з
тим, що житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя, а спірне майно ОСОБА_3 не
передавала ОСОБА_2, та він і по
теперішній час є його співвласником та
користується ним. Відповідно до п. 1.4
зазначеного договору, приміщення
передається шляхом підписання акту
приймання-передачі, який є невід'ємною
частиною даного договору. Акту
приймання-передачі даного приміщення
підписано не було, жодної оплати
ОСОБА_2, відповідно до умов даного
договору не проводилось, що взагалі
виключає наявність між сторонами
договірних зобов'язань. ОСОБА_3 продала
частину житлового будинку за вказаною
адресою третім особам по справі -
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_28 та на
сьогоднішній день вказані особи
займають частину вказаного приміщення.
У зв'язку з цим, для вирішення питання
розподілу витрат на електропостачання
на вказане приміщення ОСОБА_2 та ОСОБА_3
і укладався документ. Вказаний
правочин був лише імітацією договору
оренди. Окрім того, на момент 01.11.2010
року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
укладено домашню угоду від 26.04.2010 року
про розподіл майна. Відповідно до
технічного паспорту, виданого КП
«ОМБТІ та РОН», станом на 25.10.2006 року,
приміщення, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, площею 280 кв. м. позначені
літерою «А» є житловими, тоді як,
предметом зазначеного договору є
нежитлове приміщення за тією ж адресою.
Договір оренди від 01.11.2010 р., укладений
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про передачу у
тимчасове користування приміщень, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, площею
280 кв. м. позначені літерою «А», є
фіктивним та недійсним з моменту
вчинення.

Представники позивача
ОСОБА_2 у судовому засіданні позов
підтримали у повному обсязі та просили
суд визнати недійсним договір оренди
від 01.11.2010 року про передачу у тимчасове
користування приміщень, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, площею
280 кв. м. позначені літерою «А».

Представники відповідача
ОСОБА_3 у судовому засіданні позов
ОСОБА_2 про визнання договору оренди
недійсним не визнали та просили суд
відмовити у його задоволенні,
посилаючись на те, що договір оренди
від 01.11.2010 року про передачу у тимчасове
користування приміщень, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, площею
280 кв. м. позначені літерою «А» між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не є фіктивним та є
дійсним.

Суд, з,ясувавши обставини
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, допитавши
свідків, дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, вважає, що позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення
факту проживання однією сім,єю,
визнання майна об,єктом права спільної
сумісної власності, поділ майна,
підлягає частковому задоволенню, позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
договору оренди недійсним підлягає
задоволенню у повному обсязі. У позові
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна
об,єктом особистої приватної власності
слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені
наступні факти і відповідні їм
правовідносини.

04 березня 1989 року укладено
шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, про що
Приморським райвідділом ЗАГС м. Одеси
зроблено актовий запис №195, що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження (а.с. 24, том2).

Від шлюбу сторони мають
спільну доньку - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3,
яка допитана в якості свідка збоку
відповідачки ОСОБА_3

23.07.1997 року шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 було розірвано, про що
відділом реєстрації актів
громадянського стану Приморської
районної адміністрації виконкому
Одеської міської Ради 23.07.1997 року
зроблено запис за №318. Свідоцтво про
розірвання шлюбу видано відділом
реєстрації актів громадянського стану
Приморської районної адміністрації
виконкому Одеської міської Ради 25.07.1997
року, що підтверджується копією
свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.10,25
том 3,2).

24.10.1997 року між ОСОБА_11 та
ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що
відділом реєстрації актів
громадянського стану Приморської
районної адміністрації виконкому
Одеської міської Ради зроблено актовий
запис за №647, що підтверджується копією
свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11,
том 3).

Після розірвання шлюбу між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (тепер ОСОБА_3) та
реєстрації шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_3
(раніше ОСОБА_3), ОСОБА_2 та ОСОБА_3
продовжували проживати однією сім,єю
та виконувати обов'язки подружжя,
шлюбні стосунки не припиняли. ОСОБА_2 і
ОСОБА_11 були приятелями. ОСОБА_11 за
національністю був євреєм, а ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_11 мали намір виїхати
до Ізраїлю, для чого і було укладено
шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 ОСОБА_3 та
ОСОБА_11 разом не мешкали. У 1997 році
ОСОБА_2, ОСОБА_3, разом з дітьми: ОСОБА_52
і ОСОБА_9, та ОСОБА_11 виїхали до Ізраїлю.

ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3, та
доньками у 1999 році повернулися до
Одеси та продовжували проживати однією
сім'єю.

17.11.2005 року Приморським
районним судом міста Одеси ухвалене
рішення про розірвання шлюбу між
ОСОБА_11 та ОСОБА_3. 21 грудня 2005 року між
ОСОБА_11 та ОСОБА_3 розірвано шлюб, про що
Другим відділом реєстрації актів
цивільного стану Приморського
управління юстиції м. Одеси зроблено
запис №340, що підтверджується копією
свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.23,
том 2).

Відповідно до ч.2 ст. З
Сімейного Кодексу України, сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

З моменту створення сім'ї та
укладення шлюбу, а саме з 1989 року по
травень 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
проживали спільно, вели сумісне
господарство, мали єдиний бюджет, разом
виховували дітей: ОСОБА_52, ІНФОРМАЦІЯ_2
(дитину ОСОБА_3 від попереднього шлюбу)
та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (сумісну дитину),
вели сумісний бізнес.

Зазначене підтверджується
поясненнями свідків, допитаних у
судовому засіданні 28.02.2014 року.

Свідок ОСОБА_29 пояснив, що
ОСОБА_2 знає з 1977 року, ОСОБА_3 приблизно
з 1990 року. Спочатку ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зустрічалися, потім одружилися. Свідок
працював у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 три роки, з
2005 по 2008 рік. У них був свій бізнес на
АДРЕСА_5, потім було будівництво
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_6», керував
будівництвом ОСОБА_2 Коли свідок
працював у ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_2
мешкав АДРЕСА_3, разів п,ять він був у
них вдома. У будинку був у гостях, вдома
був і ОСОБА_2 і ОСОБА_3, у будинку були
особисті речі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, біля
будинку автомобілі їх стояли, вони були
чоловіком та жінкою, разом святкували
свята. Свідок ОСОБА_29 був присутній на
святкуванні весілля їх доньки, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на весіллі були разом, як
батьки. Свідок пояснив, що з моменту
реєстрації шлюбу, приблизно з 1990 року,
він знав ОСОБА_2 і ОСОБА_3 як подружжя.
Про розпад сім,ї ОСОБА_2 і ОСОБА_3 свідок
дізнався через 1,5 роки після того, як
перестав у них працювати, а саме у 2009
році. ОСОБА_11 свідок не знає, ніколи не
бачив у ОСОБА_3 іншого чоловіка.

Третя особа ОСОБА_5,
допитаний у судовому засідання у
якості свідка, пояснив, що знає ОСОБА_2
ОСОБА_3 з моменту їх повернення з
Ізраїлю, працювали разом. ОСОБА_3 разом
із доньками ОСОБА_2 привозив на
відпочинок, як свою жінку та дітей. Про
те, що одна донька не рідна свідок не
знав. Про розірвання шлюбу свідок
дізнався лише коли вели будівництво
торгівельного центру на Пересипі. Як
подружжя сторони свідок в останнє
бачив у 2008 році, коли було укладено
додаток до Договору, я якому як жінка
ОСОБА_2 брала участь та підписувалася
ОСОБА_3 На підписанні Додатку ОСОБА_3
була присутня особисто, договір читала,
підписувала особисто у присутності
свідка ОСОБА_5. Про офіційне розлучення
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідок дізнався при
підписанні Договору. У будівництво
торгівельного центру інвестували
грошові кошти ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6.
Будівництвом торгівельного центру
керував ОСОБА_2 З моменту їх знайомства
і по 2009 рік ОСОБА_2 мешкав по АДРЕСА_4.
Там мешкала його теща, тесть, мати та
батько ОСОБА_3, доньки та сам ОСОБА_2.
ОСОБА_11 свідок не знає, ніколи не бачив.

Третя особа ОСОБА_4,
допитаний у судовому засіданні у
якості свідка пояснив, що з ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 познайомився у 2008 році. З ОСОБА_6,
ОСОБА_5 інвестували гроші у будівництво
торгівельного центру на АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 знайомив партнерів з ОСОБА_3 як
із своєю жінкою. Також було відомо від
ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
подружжя, що у них є діти. ОСОБА_3 при
підписанні Додатку до Договору
інвестування була присутня особисто,
читала договір, та не заперечувала
проти того, що ОСОБА_2 виступає як
«Хозяин», та проти того, що вона
виступає як його жінка.

Свідок ОСОБА_30 пояснив, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знає з 2000 року, вони
займалися ігровим бізнесом і були його
колегами. ОСОБА_3 ОСОБА_2 представив
йому як свою жінку, проти чого ОСОБА_3
ніколи не заперечувала. З ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 бачився часто, два рази на
тиждень. ОСОБА_3 і ОСОБА_2 вели сумісний
бізнес, усі грошові питання вирішували
разом. ОСОБА_3 в основному знаходилася
на АДРЕСА_5, а ОСОБА_2 в універсамі
«ІНФОРМАЦІЯ_6», на АДРЕСА_1. ОСОБА_2, поки
будували магазин на Пересипі, постійно
знаходився на будівельному майданчику.
Мешкав ОСОБА_2 АДРЕСА_4. Свідок до
ОСОБА_2 приїжджав, там мешкала теща
ОСОБА_2, мати ОСОБА_3 та діти, ОСОБА_2 був
у домашньому халаті. Останній раз бачив
ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 у 2009 році.
ОСОБА_30 пояснив суду, що не знає та
ніколи не бачив ОСОБА_11.

Свідок ОСОБА_1 пояснив, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знає з 1990 року,
познайомився з ними в Ізраїлі. Вони
декілька років жили однією сім,єю як
подружжя. З 2000 року по 2006 року бачилися
з подружжям майже кожний день,
інвестував свої гроші ви їх бізнес.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вели сумісний бізнес,
спочатку торгували морозивом, потім у
них були ігрові автомати. Пізніше у них
виникла ідея придбання великого
приміщення. ОСОБА_1 інвестував свої
особисті гроші в придбання приміщення
на АДРЕСА_5. Після закінчення
будівництва, отримав свої гроші. За
угодою від 02.07.2004 року ОСОБА_3
виступаючі від імені чоловіка,
повертала гроші за ОСОБА_2 Зі слів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відомо про те, що шлюб
ОСОБА_11 та ОСОБА_3 був фіктивний,
укладений для виїзду до Ізраїлю.
Проживало подружжі АДРЕСА_4, свідок був
у них вдома, останній раз був у них у 2009
році. Разом із подружжям ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 проживали їх діти, мати та
батько ОСОБА_3. ОСОБА_2 та ОСОБА_3
святкували разом із працівниками
корпоративи, інші свята, святкували
разом весілля доньки. Свідок не знає та
ніколи не бачив ОСОБА_11

Відповідно до норм ст..60 ЦПК
України, кожна сторона зобов,язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Факт проживання ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 однією сім,єю підтверджується
письмовими доказами, а саме:

Додатком №3 від 15 вересня 2008
року до Договору про сумісну
діяльність від 07 травня

2008 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 є
жінкою ОСОБА_2, підписаним власноруч
ОСОБА_3 (а.с.12-13,166-169 том3,1

Письмовою угодою від 26.04.2010 року,
укладеною між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з якої
вбачається, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2
проживали до травня 2009 року у
цивільному шлюбі та у травні 2009 року
припинили сумісне проживання, яка
власноруч підписана ОСОБА_3 (а.с.14, 164-165
том3, 1);

Довідкою (форма №1) №170 від
21.11.2011 року, виданою органом
самоорганізації населення комітету
мікрорайону «Приморський» в м. Одесі, з
якої вбачається, що ОСОБА_2 постійно
зареєстрований у АДРЕСА_6 як чоловік
власниці будинку (а.с.21, том 3);

Заявою від 19.04.2012 року, підписаною
ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_10, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37,
ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41,
ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, з якої
вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2, я якими
вони працювали разом з 2007 року по 2009
рік, в зазначений час проживали без
реєстрації шлюбу разом, як подружжя,
вели спільне господарство, виховували
двох доньок протягом всього
зазначеного часу. Протягом 2007 - 2009
років, коли вони працювали з ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, вони поводилися як подружжя, та
всі питання, що виникали стосовно
прийняття їх на роботу,
організаційного характеру та порядку
ведення господарської діяльності,
пов,язаної із гральним бізнесом, яким
займалось подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
вони вирішували разом між собою (а.с.17,
том 3);

Довіреністю від імені
ОСОБА_3 на ім,я ОСОБА_2 від 25.01.2007 року,
відповідно до якої ОСОБА_3 надає ОСОБА_2
право представляти її інтереси з усіх
питань, пов,язаних з експлуатацією та
ремонтом транспортного автомобілю TOYOTA,
модель HIGHLANDER, 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.24, том 3);

Довіреністю від імені
ОСОБА_3 на ім,я ОСОБА_2 від 12.07.2007 року,
відповідно до якої ОСОБА_3 надає ОСОБА_2
право діяти від її імені та в її
інтересах з усіх питань, пов,язаних з
експлуатацією та обслуговуванням
автомобілю TOYOTA, модель PRADO, 2007 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_2 (а.с.25, том 3);

Нотаріально посвідченою
угодою від 02.07.2004 року, між ОСОБА_3, яка
діє в інтересах ОСОБА_2, та ОСОБА_1, за
якою ОСОБА_3 виступала в інтересах
ОСОБА_2, який повернув ОСОБА_1 грошову
суму у розмірі 60 000 доларів США,
отриману у борг за договором позики,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_21 01.11.2002 року, реєстровий
№5005, із змінами від 18.11.2003 року,
реєстровий №6447 (а.с.15, том 3 ).

Посилання представника
відповідача ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_3
підписала Додаток №3 від 15 вересня 2008
року до Договору про сумісну
діяльність від 07.05.2008 року та угоду від
26.04.2010 року про поділ майна, укладену
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, під впливом
тривалої хвороби, обіцянок ОСОБА_2
надавати матеріальну допомогу, погроз
з боку ОСОБА_2, нестабільного
психічного стану ОСОБА_3 не чим не
підтверджені. Доказів звернення до
органів міліції, або до суду з приводу
погроз з боку ОСОБА_2, та доказів
звернення до лікаря або лікування з
приводу психічних розладів ОСОБА_3 не
надано.

Посилання представника
відповідача ОСОБА_3 на Довідку (Форма
№1) №31 від 20.01.2014 року, видану органом
самоорганізації населення комітету
мікрорайону «Приморський» в м. Одесі, з
якої вбачається, що відомості, які є у
Довідці №170 від 21.11.2011 року, виданій
ОСОБА_2, щодо шлюбних відносин між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 видані помилково, з
посиланням на копію 3-го листа, є
неспроможним з наступних підстав.
Довідка №31 не містить відомостей, які
повинна містити Довідка-форма №1, не
зазначено кому видано Довідку №31
(а.с.196, том 3). У 3-му листі з домової
книги, на яку є посилання у Довідці №31 з
приводу відсутності шлюбних відносин
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, взагалі не
зазначаються родинні відносини
жодного зареєстрованого члена сім,ї за
адресою: АДРЕСА_6

Суд критично оцінює письмові
заяви сусідів ОСОБА_3: ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, оскільки вони не були заявлені
та допитані у якості свідків у
судовому засіданні (л.с.198-200 том 3).

Посилання представника
відповідача ОСОБА_3 на Договори поруки:
№SR-SМЕ501/018/2006 від 25 травня 2009 р.,
№SR-SМЕ501/014/2007 від 25 травня 2009 р.,
договором поруки №SR-SМЕ501/014/2007 р. від 15
червня 2009 р., як на спростування факту
проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією
сім,єю без реєстрації шлюбу до травня
2009 року, не приймається до уваги суду у
зв,язку з тим, що вказані договори
укладені після припинення сторонами
шлюбних відносин, а саме у травні та
червні 2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст.74
Сімейного Кодексу України, якщо жінка
та чоловік проживають однією сім'єю,
але не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі, майно,
набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними.

У процесі розгляду справи
встановлено та підтверджено доказами,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією
сім,єю без укладання шлюбу з 1997 року по
травень 2009 року.

Але, при застосуванні ст. 74
СК України слід виходити з того, що ця
норма поширюється на випадки, коли
чоловік і жінка не перебувають у
будь-якому іншому шлюбі, тому суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позову ОСОБА_2 у частині
встановлення факту проживання однією
сім,єю без реєстрації шлюбу, оскільки
ОСОБА_3 з 24.10.1997 року по 21.12.2005 року
офіційно перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_11

У 2006 році ОСОБА_2 та ОСОБА_3
було придбане нерухоме майно:

01.11.2006 року між ОСОБА_20, від імені якої
діяв ОСОБА_19, та ОСОБА_3 укладено
договір купівлі-продажу за яким ОСОБА_20
продала, а ОСОБА_3 купила 17/100
(сімнадцять сотих ) частин
домоволодіння з надвірними спорудами,
що знаходиться в місті Одесі по АДРЕСА_1
(дванадцять) та складається ъ цілому з
трьох кам'яних житлових будівель під
літ. «А, Б, Э» загальною площею 324,9 кв. м.
та надвірних споруд: «Г, Д, Ж, И, К, Л, М, С,
Ф» - дев'ять сараїв, «З» - вбиральня, «У»
-гараж, 1, 3, 4 - огорожа, розташованого на
земельній ділянці розміром 2172 кв. м.

28.11.2006 року між ОСОБА_24 та
ОСОБА_3 укладено договір
купівлі-продажу, за яким ОСОБА_24 продав,
а ОСОБА_3 купила 1/20 частину
домоволодіння з надвірними спорудами,
що знаходиться в місті Одесі по АДРЕСА_1
(дванадцять) та складається в цілому з
трьох кам'яних житлових будівель
зазначених на схематичному плані під
літ. «А, Б, В», загальною площею 324,9 кв. м.
та надвірних споруд: «Г, Д, Ж, И, К, Л, М, С,
Ф» - дев'ять сараїв, «З» - вбиральня, «У» -
гараж, 1, 3, 4 - огорожа, розташованого на
земельній ділянці розміром 2172 кв. м.,
яка знаходиться у фактичному
користуванні продавця.

28.11.2006 року між ОСОБА_23, від
імені якої діяв ОСОБА_22, та ОСОБА_3
укладено договір купівлі-продажу, за
яким ОСОБА_23 продала, а ОСОБА_3 купила
60/100 частин домоволодіння з надвірними
спорудами, що знаходиться в місті Одесі
по АДРЕСА_1 (дванадцять), яке
складається в цілому з трьох кам'яних
житлових будівель зазначених на
схематичному плані під літ. «А, Б, В»-
загальною площею 324,9 кв. м. та надвірних
споруд: «Г, Д, Ж, И, К. Л, М, С, Ф» - дев'ять
сараїв, «З» - вбиральня, «У» - гараж, 1, 3, 4
- огорожа, розташованого на земельній
ділянці розміром 2172 кв. м., яка
знаходиться у фактичному користуванні
продавця.

Домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, розташованого на виділеній у
користування земельній ділянці, площею
2172 кв. м., придбане ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під
час проживання однією сім,ю та на
сумісні грошові кошти, тому є об'єктом
спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.74
Сімейного Кодексу України, на майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 Сімейного Кодексу
України.

Відповідно до ст.60
Сімейного Кодексу України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

На протязі 2006-2008 років
стронами у справі була проведена
реконструкція домоволодіння за
адресою АДРЕСА_1 з метою використання
домоволодіння під торговий центр.

Реконструкцію спірного
домоволодіння позивач та відповідач
проводили за кошти, отримані від
спільного бізнесу, за кошти, отримані
від партнерів за договором про сумісну
діяльність від 07.05.2008 року, які
інвестували у будівництво ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, за кошти отримані в борг
у ОСОБА_47, також за кошти, отримані у
кредит.

Зазначене підтверджується
поясненнями свідків, допитаних у
судовому засіданні 28.02.2014 року.

Свідок ОСОБА_29 пояснив, що
у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працював
різноробочим три роки, з 2005 року по 2008
рік. Спочатку свідок працював по
ремонту на АДРЕСА_5, а з 2006 року працював
на будівництві торгівельного центру на
АДРЕСА_1. Будівництвом ОСОБА_2 та ОСОБА_3
займалися разом, керував будівництвом
ОСОБА_2

Третя особа ОСОБА_5,
допитаний у судовому засідання у
якості свідка, пояснив, що з метою
інвестування грошів його, ОСОБА_6, та
ОСОБА_4, у 2008 році було підписано
договір про сумісну діяльність та
Додаток до договору. Гроші
інвестувались у будівництво ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 торгівельного центру по
вул..АДРЕСА_1. Приміщення по вул..АДРЕСА_1
покупалось частками. Придбанням
приміщення займався ОСОБА_2 з
маклерами.

Третя особа ОСОБА_4,
допитаний у судовому засіданні у
якості свідка пояснив, що він з
партнерами ОСОБА_6 та ОСОБА_5
інвестували гроші у будівництво
торгівельного центу на АДРЕСА_1. З
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 домовилися про те, що
свідок разом із партнерами викупають
1000 кв.м. приміщення торгівельного
центру для подальшої передачі в оренду.
ОСОБА_3 особисто отримувала гроші від
свідка. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали 400 000
доларів США на будівництво
торгівельного центру по АДРЕСА_1, але не
виконали свої обов,язки по передачі 1000
кв.м. у власність ОСОБА_4, ОСОБА_6 та
ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_1 пояснив, що
з 2000 року давав гроші ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на розвиток їх бізнесу. У 2006 році дав
гроші ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на покупку
приміщень по АДРЕСА_1. Приміщення по
АДРЕСА_1 подружжя придбали разом. Це
відомо свідку тому, що він інвестував в
покупку свої гроші. Будували
торгівельний центр ОСОБА_2 та ОСОБА_3
разом. Покупали три приміщення, потім
провели реконструкцію. Гроші свідку не
повернули. З цього приводу він
звертався до суду. Рішенням суду гроші
стягнені з ОСОБА_2, але до теперішнього
часу не стягнуті з ОСОБА_2 ОСОБА_1
пояснив, що з приводу неповернення
грошів звертався до Прокуратури з
заявою на ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яки прийшли
давати пояснення разом як подружжя та
не заперечували той факт, що отримували
разом гроші на будівництво
торгівельного центру і повернуть їх.

Вказане також
підтверджується письмовими доказами, а
саме:

Нотаріально посвідченою
угодою від 02.07.2004 року, між ОСОБА_3, яка
діє в інтересах ОСОБА_2, та ОСОБА_1, за
якою ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1 грошову
суму у розмірі 60 000 доларів США,
отриману у борг за договором позики,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_21 01.11.2002 року, реєстровий
№5005, із змінами від 18.11.2003 року,
реєстровий №6447 (а.с.15, том 3);

Додатком №3 від 15 вересня
2008 року до Договору про сумісну
діяльність від 07 травня 2008 року, з якого
вбачається, що партнери, а саме: ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_48 беруть на себе обов,язок
отримали кредит у розмірі 220 000 тисяч
доларів США для подальшого завершення
усіх будівельних робіт та усіх робіт по
узаконенню документів з подальшою
передачею у приватну власність згідно
умов договору (а.с.12-13, том 3);

Розпискою ОСОБА_2 від 14.09.2008
року про отримання від ОСОБА_48 частини
грошів у сумі 10 000 доларів США на
погашення кредиту (а.с. 16, том 3 );

Розпискою ОСОБА_3 від 10.11.2008
року про отримання від ОСОБА_48 частини
грошів у сумі 5 000 доларів США на
погашення кредиту (а.с.16, том 3);

Кредитним договором №СМ-501/018/2006 від
24.07.2006 року, отриманим на ім.,я ОСОБА_3, з
кого вбачається, що цільове
використання кредиту - придбання
нерухомого майна, а саме: нежилі
приміщення першого, другого поверхів
та підвал загальною площею 654,2 кв.м., за
адресою: АДРЕСА_5 (а.с.74-75, 76-80 справи №
1527/2-О-379/11, яка оголошена в судовому
засіданні);

Додатковою угодою №1 до
кредитного договору №СМ-501/018/2006 від
24.07.2006 року, отриманого на ім.,я ОСОБА_3, з
кого вбачається, що цільове
використання кредиту - придбання
нерухомого майна, а саме: 1. нежилі
приміщення першого, другого поверхів
та підвал загальною площею 654,2 кв.м., за
адресою: АДРЕСА_5; 2. 1/20 частина
домоволодіння з надвірними спорудами,
що знаходиться в м. Одесі, АДРЕСА_1; 3. 60/100
частин домоволодіння з надвірними
спорудами, що знаходиться в м. Одесі,
АДРЕСА_1 (а.с.85, справи № 1527/2-О-379/11 );

Кредитним договором
№СМ-SME501/014/2007 від 15.08.2007 року, отриманим
на ім.,я ОСОБА_3 (а.с.190,191-193 том1 );

Письмовою угодою від
26.04.2010 року, укладеною між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 з якої вбачається, що ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 сумісно взяли кредити у банках
на ім.,я ОСОБА_3, на які були збудовані
приміщення за адресою: АДРЕСА_5 та
вул..АДРЕСА_1. Також у письмовій формі
домовились про те, що усі борги і усі
описані приміщення належать їм із
розрахунку: 2/3 частини ОСОБА_3, 1/3
частина ОСОБА_2, яка власноруч
підписана ОСОБА_3 (л.с.14, том 3);

Заява ОСОБА_23 про те, що
всю грошову суму у розмірі 398 560 грн., що
еквівалентно 50000 дол. США вона отримала
від ОСОБА_3 та розписка ОСОБА_19, на яку
посилається ОСОБА_3 у своїх
запереченнях, не спростовують факту
проживання сторін однією сім,єю та не
підтверджують походження грошів.
Стороною за договорами купівлі-продажу
є саме ОСОБА_3, тому і гроші продавці
отримали саме від неї.

Суд критично оцінює
пояснення свідка ОСОБА_9 у зв,язку з тим,
що на час виникнення та продовження
відносин сторін, з яких виник спір, вона
була неповнолітньою, а саме: на час
розірвання шлюбу свідку було 6 років, на
час придбання спірного майна 15 років.

Пояснення свідка ОСОБА_49
судом не можуть бути прийняті до уваги.
Між свідком і ОСОБА_2 виникли
неприязнені відносини у результаті
звернення ОСОБА_2 до прокуратурі та
органів міліції щодо неправомірних дій
ОСОБА_49, як слідчого
Порто-франківського відділу міліції
Приморського району, що
підтверджується копією скарги ОСОБА_2
від 30.03.2012 року та копією відповіді
№31/4-К-507 К-73 від 26.03.2012 року.

Крім того, свідки ОСОБА_52 і
ОСОБА_9 це доньки ОСОБА_3, які проживали
і проживають разом з матір,ю, які стали
на сторону матері в конфлікті батьків,
тому відстоюють її інтереси і не можуть
бути об,єктивними в вирішенні даного
спору.

Свідок ОСОБА_50 у судовому
засіданні пояснила, що знає ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 з 1996 року. З ОСОБА_3 вона
знаходилась у дружніх відносинах, з
ОСОБА_2 у робочих відносинах. У 1997 році
свідок випадково зустріла ОСОБА_3, яка
їй пояснила, що вони розірвали шлюб, що
є ОСОБА_11, що Даріана його донька, та
вони ідуть до Ізраїлю. З 2002 року свідок
працювала головним бухгалтером у
ОСОБА_2 на ігрових автоматах. В 2006 році у
ОСОБА_3 з,явився коханець ОСОБА_26, який
подарував ій частину приміщення на
АДРЕСА_1. В 2007 році ОСОБА_2 працював на
будівництві по АДРЕСА_1.

Пояснення свідка ОСОБА_50
суд оцінює критично у зв,язку з тим, що
вони суперечать обставинам справи,
встановлених у ході розгляду справи,
спростовуються поясненнями інших
свідків та письмовими доказами у
справі.

У задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна
об,єктом особистої приватної власності
слід відмовити з наступних підстав.

ОСОБА_3 не надала доказів на
підтвердженні своїх позовних вимог,
обставини, на які посилається ОСОБА_3 в
своєму позові суперечать обставинам
справи, встановленим під час розгляду
справи та спростовується доказами,
добутими у ході розгляду справи.

Крім того, ОСОБА_3 просить
визнати право особистої власності на
нерухомий об,єкт, якого вже не існує, а
саме: домоволодіння за адресою: м.
Одеса, вул.. АДРЕСА_1, яке в цілому
складається з: літ. «А», «Б», «В» - жилі
будинки, житловою площею 324,9 кв.м., літ.
«Г», «Д», «Ж», «И», «К», «Л», «М», «С», «Ф» -
сараї, літ. «З» - вбиральні, літ «У» -
гаражу, та №1, 3, 4 - огорожі,
розташованого на виділеній у
користування земельній ділянці, площею
2172 кв.м..

Відповідно до висновку
№127/2013 судової будівельно-технічної
експертизи від 07.11.2013 року, у результаті
реконструкції домоволодіння за
адресою АДРЕСА_1, було реконструйовано
під торгівельний центр, складовими
частинами якого є: нежила будівля літер
«А» та нежила будівля літер «А1»
загальною площею - 4093, 3 кв. м..

Нежила будівля літер «А»
та нежила будівля літер «А1», що
розташовані за адресою: м.Одеса,
вул.АДРЕСА_1, відповідають технічним та
державним будівельним нормам і
правилам, процент готовності
конструктивних елементів нежилої
будівлі літер «А» та нежилої будівлі
літер «А1» складає 100%. Рік забудови
нежилої будівлі літер «А» - 2007 рік,
нежилої будівлі літер «А1» - 2008 рік.
Нежила будівля літер «А» та нежила
будівля літер «А1», що розташовані за
адресою: м.Одеса, вул.. АДРЕСА_1, придатні
до подальшої експлуатації.

Відповідно до ст. 331 ЦК
України, право власності на нову річ,
яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі. Право власності
на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо)
виникає з моменту завершення
будівництва (творення майна).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
власниками новоствореного майна, а
саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_1,
реконструйованого під торгівельний
центр, складовими частинами якого
(згідно з технічним паспортом та
висновком експертизи) є: нежила будівля
літер «А» та нежила будівля літер «А1».

Відповідно до ст. 63
Сімейного Кодексу України, дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст.65
Сімейного Кодексу України, дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ст. 69
Сімейного Кодексу України, дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.

Договір про поділ
житлового будинку, квартири, іншого
нерухомого майна, а також про виділ
нерухомого майна дружині, чоловікові
зі складу усього майна подружжя має
бути нотаріально посвідчений.

ОСОБА_3 визнавала право
спільної сумісної власності із ОСОБА_2,
про що свідчить угода, укладена після
припинення сімейних стосунків (яку
вона писала власноруч) від 26.04.2010 року.
Однак, від нотаріального посвідчення
угоди відмовилася.

На теперішній час
відповідачка не визнає право власності
ОСОБА_9 на спірне майно. Своїми діями
ОСОБА_3 перешкоджає оформленню
спірного реконструйованого
домоволодіння на обох співвласників,
прийняттю його до експлуатації та
реєстрації відповідно до вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.70
Сімейного Кодексу України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ст.71
Сімейного Кодексу України, якщо
дружина та чоловік не домовилися про
порядок поділу майна, спір може бути
вирішений судом.

Суд дійшов висновку про
можливість поділу домоволодіння
АДРЕСА_1 в місті Одесі, між
співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відповідно до першого варіанту поділу,
запропонованого висновком №127/2013
судової будівельно-технічної
експертизи, проведеною ПП «Одеський
науково-дослідний центр експертних
досліджень ім. Скибинського С.С.».

(Л.с. 118- 164 т.3 )

Суд прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання договору оренди
недійсним з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК
України, правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК
України, правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦК
України, фіктивним є правочин, який
вчинено без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювалися цим
правочином. Ознаками фіктивного
правочину є: наявність зовнішньої
форми правочину, що фіксує удавані
наміри сторін та відсутність у сторін
дійсного наміру створити наслідки, які
зумовлювалися у цьому правочині.

Тобто має місце лише імітація
правочину. У діях сторін, що імітують
правочин, відсутня головна ознака
правочину - спрямованість на
встановлення, припинення або іншу
видозміну цивільних правовідносин.

Крім того, відповідно до
п. 1.4 зазначеного договору, приміщення
передається шляхом підписання акту
приймання-передачі, який є невід'ємною
частиною даного договору.

Приміщення площею 280 кв.м.
по вул.. АДРЕСА_1 в місті Одесі за
договором оренди від 01.11.2010 року не
передавалось, акт приймання-передачі
не складався. Представник відповідача
ОСОБА_3 у судовому засідання пояснив, що
акту прийому-передачі приміщень за
договором оренди від 01.11.2010 року у
ОСОБА_3 немає.

Орендна плата відповідно
до умов договору не сплачувалася,
квитанції, або інші фінансові
документи у сторін договору також
відсутні.

Представник відповідача
ОСОБА_3 у судовому засіданні не зміг
пояснити які саме приміщення
передавалися за договором оренди.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦК
України, фіктивний правочин визнається
судом недійсним.

Фіктивний правочин є
нікчемним, оскільки особи, що вчиняють
його, не мають на увазі і не бажають
настання правових наслідків, які могли
б виникнути внаслідок здійснення
правочину такого типу.

Оскільки сторони ніяких
дій щодо здійснення фіктивного
правочину не вчиняли, суд як правило, у
таких випадках виносить рішення тільки
про визнання такого правочину
недійсним, без застосування інших
наслідив.

Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК
України, правочин, визнаний судом
недійсним, є недійсним з моменту його
вчинення.

Договір оренди від 01.11.2010
р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
передачу у тимчасове користування
приміщень, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, площею 280 кв. м. позначені
літерою «А», є фіктивним та недійсним з
моменту вчинення.

Керуючись ст..ст. 3, 4, 10, 11, 14,
57-64, 209, 212, 214-215, 218, 293, 294 ЦПК України,
ст..ст. 3, 57, 60, 63, 65, 69, 70, 71, 74 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 12-16, 202, 203, 234, 236,
331, 386, 392 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією
сім,єю, визнання майна об,єктом права
спільної сумісної власності, поділ
майна задовольнити частково.

Встановити факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 без шлюбу з 22 грудня 2005 року по 01
травня 2009 року.

Визнати домоволодіння, яке знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, що в цілому
складається з: літ. «А», «А1» - нежитлові
будівлі, загальною площею 4093, 3 кв.м.
розташованого на виділеній у
користування земельній ділянці, площею
2172 кв.м. об'єктом спільної сумісної
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Поділити домоволодіння,
яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
в цілому складається з: літ. «А», «А1» -
нежитлові будівлі, загальною площею 4093,
3 кв.м. розташоване на виділеній у
користування земельній ділянці, площею
2172 кв. м., між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в натурі.

Виділити у власність
ОСОБА_2: приміщення нежитлової будівлі
літера «А», а саме: №5 підвал, площею 37,6
кв.м.; №6 підвал, площею 7,8 кв.м.; №7
підвал, площею 7,3 кв.м.; №8 підвал, площею
51,8 кв.м.; №9 коридор, площею 4,1 кв.м.;№10
підвал, площею 11,2 кв.м.; №11 тамбур,
площею 5,0 кв.м.; №12 торгів.зал, площею 321,3
кв.м.; №13 склад, площею 12,2 кв.м.; №14
санвузол, площею 6,3 кв.м.; №15 підсобна,
площею 9,6 кв.м.; №16 підсобна, площею 7,0
кв.м.; №17 підсобна, площею 0,9 кв.м.; №18
коридор, площею 31,4 кв.м.; №19 коридор,
площею 2,5 кв.м.; №20 санвузол, площею 3,5
кв.м.; №21 санвузол, площею 1,2 кв.м.; №22
санвузол, площею 1,4 кв.м.; №23 нежитлове,
площею 7,5 кв.м.; №24 нежитлове, площею 7,3
кв.м.; №25 нежитлове, площею 14,2 кв.м.; №26
нежитлове, площею 7,1 кв.м.; №27 коридор,
площею 1,0 кв.м.; №28 коридор, площею 3,0
кв.м.; №29 нежитлове, площею 9,9 кв.м.; №30
нежитлове, площею 8,0 кв.м.; №31 нежитлове,
площею 6,6 кв.м.; №32 нежитлове, площею 10,6
кв.м.; №33 коридор, площею 1,0 кв.м.; №34
нежитлове, площею 13,7 кв.м.; №35 коридор,
площею 3,7 кв.м.; №36 нежитлове, площею 9,0
кв.м.; №37 нежитлове, площею 18,3 кв.м.; №38
нежитлове, площею 11,1 кв.м.; №39
нежитлове, площею 7,4 №40 нежитлове,
площею 20,9 кв.м.; №41 коридор, площею 13,0
кв.м.; №42 нежитлове, площею 15,7 кв.м.; №43
нежитлове, площею 9,4 кв.м.; №44 нежитлове,
площею 9,4 кв.м.; №45 нежитлове, площею 13,4
кв.м.; №46 нежитлове, площею 12,0 кв.м.: №47
нежитлове, площею 9,4 кв.м.; №48 коридор,
площею 7,1 кв.м.; №49 нежитлове, площею 10,1
кв.м.: №50 нежитлове, площею 6,5 кв.м.; №51
нежитлове, площею 5,3 кв.м.; №52 нежитлове,
площею 5,9 кв.м.; №53 нежитлове, площею 10,8
кв.м.: №54 санвузол, площею 2,2 кв.м.; №55
коридор, площею 2,0 кв.м.; №56 санвузол,
площею 1,4 кв.м.; №57 санвузол, площею 1,1
кв.м.; приміщення нежитлової будівлі
літера "А1", а саме: № 58 коридор, площею 2,9
кв.м.; № 59 санвузол, площею 1,3 кв.м.; № 60
санвузол, площею 1,3 кв.м; № 61 нежитлове,
площею 32,3 кв.м.; №62 нежитлове, площею 11,8
кв.м.; №63 нежитлове, площею 6,6 кв.м.; №64
нежитлове, площею 58,8 кв.м.; №65 коридор,
площею 18,7 кв.м.; №66 санвузол, площею 1,8
кв.м.; №67 нежитлове, площею 114,4 кв.м.; №68
нежитлове, площею 345,0 кв.м.; №69
нежитлове, площею 36,0 кв.м.; №93 сходи,
площею 5,2 кв.м.; №94 коридор, площею 5,9
кв.м.; №95 нежитлове, площею 13,6 кв.м.; №96
нежитлове, площею 12,7 кв.м.; №97 душ,
площею 1,0 кв.м.; №98 санвузол, площею 1,7
кв.м.; №99 підсобне, площею 1,4 кв.м.; №100
підсобне, площею 1,3 кв.м.; №101 підсобне,
площею 1,3 кв.м.; №102 нежитлове, площею 7,4
кв.м.; №103 нежитлове, площею 15,2 кв.м.; №104
нежитлове, площею 9,7 кв.м.; №105
нежитлове, площею 8,6 кв.м.; №106
нежитлове, площею 14,1 кв.м.; №107
нежитлове, площею 10,3 кв.м.; №108
нежитлове, площею 11,3 кв.м.; №109
нежитлове, площею 14,4 кв.м.; №110
нежитлове, площею 12,7 кв.м.; №111
нежитлове, площею 9,7 кв.м.; №112
нежитлове, площею 11,5 кв.м.; №113
нежитлове, площею12,5 кв.м.; №114
нежитлове, площею 7,9 кв.м.; №115
нежитлове, площею 14,0 кв.м.; №116
нежитлове, площею 14,8 кв.м.; №117
нежитлове, площею 9,9 кв.м.; №118 коридор,
площею 61,0 кв.м.; №119 нежитлове, площею 7,9
кв.м.; №120 нежитлове, площею 8,1 кв.м.; №121
нежитлове, площею 8,6 кв.м.; №122
нежитлове, площею 11,2 кв.м.; №123
нежитлове, площею 11,1 кв.м.; №124
нежитлове, площею 7,7 кв.м.; №125
нежитлове, площею 8,2 кв.м.; №126
нежитлове, площею 8,0 кв.м.; №127
нежитлове, площею 8,4 кв.м.; №128
нежитлове, площею 8,6 кв.м.; №129
нежитлове, площею 8,3 кв.м.; №130 нежитлове
площею 11,3 кв.м.; №131 нежитлове, площею 11,1
кв.м.; №132 нежитлове, площею 8,4 кв.м.; №133
нежитлове, площею 9,2 кв.м.; №134
нежитлове, площею 8,8 кв.м.; №135
нежитлове, площею 8,8 кв.м.; №136
нежитлове, площею 8,9 кв.м.; №137
нежитлове, площею 8,2 кв.м.; №138
нежитлове, площею 11,9 кв.м.; №139
нежитлове, площею 12,7 кв.м.; №140
нежитлове, площею 9,5 кв.м.; №141 коридор,
площею 2,5 кв.м.; №142 санвузол, площею 1,2
кв.м.; №143 санвузол, площею 1,3 кв.м.; №144
нежитлове, площею 17,3 кв.м.; загальною
інвентаризаційною вартістю 4 971 841 грн.,
що відповідає 50/100 частинам, що на 37443,5
грн. менше за ідеально належну частку.

Виділити у власність
ОСОБА_3: приміщення нежитлової будівлі
літера «А», а саме: №1 тамбур, площею 13,2
кв.м.; №2 підвал, площею 17,7 кв.м.; №3
підвал, площею 83,8 кв.м.; №4 лестн.
клітина, площею 7,8 кв.м.; приміщення
нежитлової будівлі літера "А1", а саме:
№70 нежитлове, площею 493,8 кв.м.; №71
коридор, площею 151,0 кв.м.; №72 нежитлове,
площею 39,3 кв.м; №73 нежитлове, площею 1,8
кв. м., №74 санвузол, площею 4,0 кв. м., №75
нежитлове, площею 2,7 кв. м., №76
нежитлове, площею 12,9 кв. м., №77
нежитлове, площею 46,9 кв.м., №78
нежитлове, площею 22,2 кв.м.; №79
нежитлове, площею 18,5 кв.м.; №80
нежитлове, площею 47,5 кв.м.; №81 санвузол,
площею 1,6 кв.м.; №82 нежитлове, площею 55,9
кв.м.; №83 санвузол, площею 2,8 кв.м.; №84
санвузол, площею 4,5 кв.м.; №85 нежитлове,
площею 26,5 кв.м.; №86 тамбур, площею 2,4
кв.м.; №87 нежитлове, площею 18,9 кв.м.; №88
сходи, площею 1,6 кв.м.; №89 нежитлове,
площею 200,2 кв.м.; №90 санвузол, площею 1,9
кв.м.; №91 нежитлове, площею 5,7 кв.м.; №92
нежитлове, площею 853,8 кв.м. Загальною
інвентаризаційною вартістю 5 046 728 грн.,
що відповідає 50/100 частинам, що на 37443,5
грн. більше за ідеально належну частку.

Проведення робіт по
переобладнанню домоволодіння АДРЕСА_1
в м. Одеса, а саме: конструктивно
влаштувати перегородку між
приміщенням № 65 - коридор, площею 18,7 кв.
м. та приміщенням № 70 - нежитлове,
площею 493, 8 кв. м. та поштукатурити
вищевказану перегородку з боку
приміщень № 65 та № 70, - покласти на
ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 37443 грн. 50 коп. у рахунок
різниці вартості ідеальних часток
співвласників.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 витрати по сплаті судового
збору в сумі 3400 грн.

В інший частині позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення
факту проживання однією сім,єю,
визнання майна об,єктом права спільної
сумісної власності, поділ майна -
відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про визнання майна об,єктом
особистої приватної власності
відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за
участю третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання договору оренди
недійсним задовольнити.

Визнати договір оренди від
01.11.2010 року, укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 про передачу у тимчасове
користування приміщень, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, площею
280 кв. м. позначені літерою «А» -
недійсним.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через
Суворовський районний суд міста Одеси
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя