Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

Головуючого судді:
Бартащук Л.П.

при секретарі:
Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві цивільну справу за позовом
Кредитної спілки «Всеукраїнське
народне кредитне товариство» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
боргу за кредитним договором і
зустрічним позовом ОСОБА_2 до Кредитної
спілки «Всеукраїнське народне
кредитне товариство», третя особа -
ОСОБА_1 про визнання зобов'язання
припиненим, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - КС «Всеукраїнське
народне кредитне товариство»
звернувся з позовом до відповідачів -
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне
стягнення з них заборгованості за
кредитним договором в сумі 153 400, 21 грн.

Під час розгляду справи позивач
зменшив розмір позовних вимог, просив
стягнути з відповідачів в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором солідарно 149 934, 23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
наступним.

27 листопада 2008р. між позивачем та
відповідачем-1 ОСОБА_1 був укладений
Кредитний договір № КП044-112-08, згідно
якого позичальник одержав кредит в
сумі 36 300,00 грн. для ремонту квартири під
60 % річних (п. 4.2.1 Договору) терміном до 27
листопада 2011р.

Договір набуває чинності, згідно з
п. 6.1., з дня його підписання і діє до
повного виконання позичальником своїх
зобов"язань.

У відповідності з п.4.6 Кредитного
договору позичальник зобов'язався
щомісяця, в строк до 10 числа місяця,
наступного за періодом нарахування
відсотків, здійснювати погашення
заборгованості (кредит та відсотки по
ньому) згідно графіку (п.4.2 Договору).

Згідно п.4.5 Договору, позичальник
повинен був погашати кредит двома
шляхами: в касу кредитної спілки або на
поточний рахунок кредитної спілки -
через банк, реквізити якого вказані в
кінці Кредитного Договору.

Однак, відповідач-1 ОСОБА_1 порушила
умови Договору, не повертаючи кредит та
не сплачуючи проценти за його
користування, що призвело до
виникнення заборгованості за
кредитним договором.

Згідно зі ст. ст. 526, 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами, а зобов'язання
мають виконуватись належним чином
згідно з умовами договору.

Відповідно до п. 4.9 Договору
позичальник на письмову вимогу
кредитодавця повинен негайно, протягом
одного робочого дня, повернути кредит
та нараховані відсотки за користування
кредитом.

Кредитна спілка направила
відповідачу-1 ОСОБА_1 належним чином
оформлене попередження - вимогу
(рекомендованим листом з повідомленням
про вручення), але відповідач на вимогу
свої зобов'язання за кредитним
договором не виконав.

У зв'язку з відмовою відповідача-1
ОСОБА_1 повернути кредит та відсотки по
ньому, позивач звернувся до
відповідачів -2,3 ОСОБА_2, ОСОБА_3, які
виступили поручителями перед
позивачем за виконання відповідачем-1
умов кредитного договору на підставі
договорів поруки № КП044-112-08ДП-1 від
27.11.2008р. та № КП044-112-08ДП-2 від 27.11.2008р., але
обидва поручителі відмовилися
виконати зобов'язання позичальника з
підстав припинення поруки у 2012 році.

Загальна сума боргу за кредитним
договором складає 149 934, 23 грн.

Заборгованість складається з
наступних складових: одержаний
позичальником кредит -36 300,00 грн.,
проценти за користування кредитом 104
192,65 грн., індекс інфляції - 8 349,60 грн. + 3%
штраф за порушення умов Договору 1 091, 98
грн.

Зазначену суму заборгованості
позивач просить стягнути солідарно з
відповідачів і вирішити питання про
стягнення на його користь судових
витрат.

Відповідач-1 ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилася, про час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, згідно положень ст. 74
ЦПК України вважається повідомленою
належним чином про час та місце
судових засідань у справі.

Відповідач-2 ОСОБА_2 позовні вимоги
про стягнення з неї заборгованості за
кредитним договором, як з солідарного
боржника не визнала, пред'явила
зустрічний позов про визнання
зобов'язання за договором поруки
припиненим.

Зустрічний позов обгрунтований
тим, що згідно з п. 4.1. договору поруки,
договір поруки діє до моменту
припинення поруки на підставах,
передбачених ст. 559 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Договір поруки (п. 2.2.) встановлює,
що термін дії основного зобов'язання
складає 36 місяців, тобто, строк дії
основного зобов'язання (кредитного
договору) закінчується 27.11.2011р.

Протягом шести місяців після
закінчення строку дії основного
зобов'язання кредитор (позивач) не
пред'явив вимоги до поручителя,
відповідно, зобов'язання за договором
поруки припинилося зі спливом 6 місяців
після 27.11.2011р., а саме - 27.06.2012р.

З урахуванням наведених обставин,
представник відповідача-2 у судовому
засіданні просив відмовити у
задоволенні первісного позову щодо
ОСОБА_2, задовольнити зустрічний позов.

Представник відповідача-3 ОСОБА_3
в судовому засіданні позовні вимоги
кредитної спілки не визнала з підстав
припинення поруки і спливу строк
позовної давності щодо вимог до
поручителя, про що надала заяву про
застосування строку позовної давності
і просила відмовити у задоволенні
позовних вимог до неї, як до поручителя.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, оцінивши їх у сукупності
та взаємозв'язку, судом встановлено
наступне.

Статтею 509 ЦК України передбачено,
що зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

27 листопада 2008р. між позивачем - КС
«Всеукраїнське народне кредитне
товариство» та відповідачем-1 ОСОБА_1
був укладений Кредитний договір №
КП044-112-08, згідно якого позичальник
одержав кредит в сумі 36 300,00 грн. для
ремонту квартири під 60 % річних (п. 4.2.1
Договору) терміном до 27 листопада 2011р.

Договір набуває чинності, згідно з п.
6.1., з дня його підписання і діє до
повного виконання позичальником своїх
зобов"язань.

У відповідності з п.4.6 Кредитного
договору, - позичальник зобов'язався
щомісяця, в строк до 10 числа місяця,
наступного за періодом нарахування
відсотків, здійснювати погашення
заборгованості (кредит та відсотки по
ньому) згідно графіку (п.4.2 Договору).

Згідно п.4.5 Договору, позичальник
повинен був погашати кредит двома
шляхами: в касу кредитної спілки або на
поточний рахунок кредитної спілки -
через банк, реквізити якого вказані в
кінці Кредитного Договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або од ностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом, а
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Коде ксу.

Відповідач-1 ОСОБА_1 порушила умови
Договору, не повертаючи кредит та не
сплачуючи проценти за його
користування, що призвело до
виникнення заборгованості за
кредитним договором.

Як убачається з розрахунку
заборгованості, наданого позивачем,
загальна сума боргу за кредитним
договором станом на 10.11.2013р. складає 149
934, 23 грн.: одержаний позичальником
кредит -36 300,00 грн., проценти за
користування кредитом 104 192,65 грн.,
індекс інфляції - 8 349,60 грн + 3% штраф за
порушення умов Договору 1 091, 98 грн.

Згідно п. 4.9 кредитного договору
позичальник на письмову вимогу
кредитодавця повинен негайно, протягом
одного робочого дня, повернути кредит
та нараховані відсотки за користування
кредитом.

Як підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами, позивач
направив відповідачу-1 належним чином
оформлене попередження - вимогу
(рекомендованим листом з повідомленням
про вручення), але відповідач на вимогу
свої зобов'язання за кредитним
договором не виконав.

За договорами поруки № КП044-112-08ДП-1
від 27.11.2008р. та № КП044-112-08ДП-2 від 27.11.2008р.,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 є поручителями перед
позивачем за виконання відповідачем-1
умов кредитного договору.

Згідно з п. 4.1. договору поруки,
договір поруки діє до моменту
припинення поруки на підставах,
передбачених ст. 559 ЦК України.

Пунктом 2.2. Договорів поруки
передбачено, що термін дії основного
зобов'язання складає 36 місяців, тобто,
строк дії основного зобов'язання
(кредитного договору) закінчується
27.11.2011р.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Як убачається з матеріалів справи,
позивач пред'явив письмові вимоги до
поручителів лише 07.07.2014р.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Належних доказів того, що протягом
шести місяців після закінчення строку
дії основного зобов'язання позивач, як
кредитор у зобов'язанні, пред'явив
вимоги до поручителів, позивач не
надав.

Отже, заслуговують на увагу
заперечення відповідачів -2,3 проти
заявлених до них позовних вимог про
стягнення заборгованості, як до
поручителів, а також їх доводи про те,
що зобов'язання за договорами поруки
припинилися зі спливом 6 місяців від
дня припинення строку основного
зобов'язання 27.11.2011р., зокрема, - з
27.06.2012р.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог КС «Всеукраїнське
народне кредитне товариство» до
відповідача-1 ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та безпідставність вимог про солідарне
стягнення наявної заборгованості за
кредитним договором з відповідачів-2,3,
як з поручителів.

Відповідно, позов КС «Всеукраїнське
народне кредитне товариство» підлягає
частковому задоволенню, а зустрічний
позов ОСОБА_2 задоволенню в повному
обсязі.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові
витрати належить стягнути з
відповідача-1 на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. ст. 11, 16, 559, 610-612, 625, 1046, 1054
ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 208-209, 212-215,
218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Кредитної спілки
«Всеукраїнське народне кредитне
товариство» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення боргу за кредитним
договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Кредитної спілки «Всеукраїнське
народне кредитне товариство»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 149 934 грн. 23 коп., судовий збір в
розмірі 3 441 грн. 00 коп., а всього
стягнути 153 375 грн. 23 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
Кредитної спілки «Всеукраїнське
народне кредитне товариство» -
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до
Кредитної спілки «Всеукраїнське
народне кредитне товариство», третя
особа - ОСОБА_1 про визнання
зобов'язання припиненим - задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки
№КП044-112-08-ДП1 від 27.11.2008р., укладений між
ОСОБА_2 та Кредитною спілкою
«Всеукраїнське народне кредитне
товариство».

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду міста Києва через Дніпровський
районний суд міста Києва протягом
десяти днів після його проголошення в
судовому засіданні, а учасниками
судового розгляду, які не брали участь
у справі протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

СУДДЯ: