Справа № 734/79/14 Провадження № 22-ц/795/842/2014
Головуючий у I інстанції -Соловей В. В.
Доповідач - Зінченко С. П.Категорія
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЗінченко
С.П.,суддів:Кузюра Л.В., Харечко Л.К.,при
секретарі:Шкарупі Ю.В.,за
участю:представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7
на ухвалу Козелецького районного суду
Чернігівської області від 11 березня
2014 року про зупинення провадження у
цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_5, ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10,
Козелецького районного сектору
управління державної міграційної
служби України в Чернігівській
області, третьої особи-Служби у справах
дітей Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
про втрату права на користування
житловим приміщенням, усунення
перешкод у здійсненні права власності,
виселення та зняття із обліку, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Козелецького районного суду
Чернігівської області від 11 березня 2014
року провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, Козелецького
районного сектору управління
державної міграційної служби України в
Чернігівській області, третьої особи -
Служби у справах дітей Козелецької
районної державної адміністрації
Чернігівської області про втрату права
на користування житловим приміщенням,
усунення перешкод у здійсненні права
власності, виселення та зняття із
обліку зупинено на підставі п. 4 ч. 1 ст.
201 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушенням судом норм
процесуального права, просить ухвалу
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду. Вважає, що у суду не було
підстав для зупинення провадження у
справі, оскільки рішення по іншій
справі не може вплинути на спір, який є
предметом даної справи. При цьому,
вказує, що судом не враховано те, що
предметом спору у справі за позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, до ОСОБА_11,
ОСОБА_7 третьої особи - Служби у
справах дітей Козелецької районної
державної адміністрації Чернігівської
області про визнання договорів
дарування недійсними, є законність
договорів дарування, на підставі яких
ОСОБА_7 набула право власності на 12
частину приміщення по АДРЕСА_1,
належного раніше на праві власності
ОСОБА_11, а предметом спору у
вищезазначеній справі є втрата
відповідачами права користування 12
будинку по АДРЕСА_1, на підставі ст..405 ЦК
України, ст..71 ЖК України, а також
визнання ОСОБА_8 , таким, що не набув
права користування даним приміщенням
на підставі ч.2 ст.3 СК України.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
з викладених в ній підстав та просив її
задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили, заяв про відкладення
розгляду справи не подавали, а тому
апеляційний суд визнав за можливе
розглянути справу за відсутності осіб,
що не з'явились, оскільки їх неявка не
перешкоджає апеляційному розгляду
справи (ч. 2 ст. 305 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, вивчивши
та дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Суд першої інстанції зупиняючи
провадження у справі виходив з
неможливості розгляду даної справи до
вирішення іншої справи за позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, до ОСОБА_11,
ОСОБА_7 третьої особи - Служби у
справах дітей Козелецької районної
державної адміністрації Чернігівської
області про визнання договорів
дарування недійсними.

З вказаним висновком суду погодитись
не можна, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у
січні 2014 року ОСОБА_7 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, Козелецького районного
сектору управління державної
міграційної служби України в
Чернігівській області, третьої
особи-Служби у справах дітей
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
про втрату відповідачами права на
користування житловим приміщенням,
усунення перешкод у здійсненні права
власності, виселення та зняття
відповідачів із обліку.

17 лютого 2014 року під час розгляду
вказаної справи представник
відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6, подав
позов ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, до
ОСОБА_11, ОСОБА_7 третьої особи - Служби
у справах дітей Козелецької районної
державної адміністрації Чернігівської
області про визнання договорів
дарування недійсними для об»єднання її
в порядку ст..123 ЦПК із первісним
позовом.

Ухвалою Козелецького районного суду
від 17 лютого 2014 року відмовлено у
прийняті даної позовної заяви для
спільного розгляду з первісним
позовом, з тих підстав, що спільний
розгляд вказаних позовів є недоцільним
оскільки буде ускладнювати вирішення
первісного позову, а також, що вказані
позови мають розглядатися у
самостійних провадженнях.

14 березня 2014 року представник позивача
ОСОБА_5 подав до суду клопотання про
зупинення провадження у справі,
оскільки на його думку позов ОСОБА_7 до
ОСОБА_5, ОСОБА_8 , ОСОБА_9, ОСОБА_10,
Козелецького районного сектору
управління державної міграційної
служби України в Чернігівській
області, третьої особи-Служби у справах
дітей Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
про втрату права на користування
житловим приміщенням, усунення
перешкод у здійсненні права власності,
виселення та зняття із обліку
неможливо розглянути до вирішення
іншої справи за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, до ОСОБА_11, ОСОБА_7 третьої
особи - Служби у справах дітей
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
про визнання договорів дарування
недійсними. Вказане клопотання,
ухвалою суду першої інстанції від
11.03.2014 року було задоволено.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України
суд зобов'язаний зупинити провадження
у справі у разі неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи,
що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

У п.33 Постанови Пленуму Верховного суду
України від 12 червня 2009 року №2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» судам роз»яснино, що,
визначаючи наявність передбачених
ст..201 ЦПК України підстав, за якими
провадження у справі підлягає
обов»язковому зупиненню, суд повинен,
зокрема, врахувати, що така підстава
для зупинення провадження у справі, як
зазначено в п.4 ч.1 цієї статті -
неможливість розгляду цивільної
справи до вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства,
застосовуються у тому разі, коли в цій
іншій справі можуть бути вирішенні
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупинені
провадження у справі виникає у випадку,
якщо неможливо прийняти рішення у
даній справі до ухвалення рішення в
іншій справі. Тобто між цими справами
повинен існувати тісний зв»язок, факти,
встановлені в одній із справ, будуть
мати преюдиціальне значення для іншої
справи.

Проте, в матеріалах справи відсутні
докази, що обставини, які є підставою
позову або заперечень проти нього, є
предметом дослідження в іншій справі і
ріщення суду у цій справі
безпосередньо впливає на вирішення
спору.

Отже, з огляду на вищевикладене,
апеляційний суд вважає, що у суду
першої інстанції були відсутні належні
правові підстави для зупинення
провадження у даній справі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду скарги на
ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право скасувати
ухвалу, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Пунктами 3, 4, ч. 1 ст. 311 ЦПК України
визначено, що підставами для
скасування ухвали суду, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Врахуючи вищевикладене, оскаржувана
ухвала підлягає скасуванню з
направленням справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції

Керуючись ст..ст. 303,304, 307, 311, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7
задовольнити.Ухвалу Козелецького
районного суду м. Чернігова від 11
березня 2014 року про зупинення
провадження у цивільній справі
скасувати, а справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Головуючий:Судді: