єдиний унікальний номер 217/785/13-ц
номер провадження 2/217/16/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року Авдіївський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Соболєвої І.П.,

при секретарі - Грищенко В.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача -
Колесника С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Авдіївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, що діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
до Авдіївської міської ради, третьої
особи: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30,
ОСОБА_31, ОСОБА_32, про визнання права
користування та приватизацію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_5, що діє в своїх інтересах
та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
звернулись до суду з позовом до
Авдіївської міської ради про визнання
права користування та приватизацію, у
якому просять визнати за позивачами
право користування перепланованою
кімнатою АДРЕСА_2, що має загальну
площу 74,5 кв.м., житлову 54,5 кв.м.; визнати
за позивачами право на приватизацію
перепланованої кімнати АДРЕСА_2.

Авдіївська міська рада з позовом не
погодилась та надала письмові
заперечення проти позову.

Треті особи ОСОБА_12, ОСОБА_33, ОСОБА_32,
ОСОБА_20., ОСОБА_17, ОСОБА_16, ОСОБА_31,
ОСОБА_29, ОСОБА_27, ОСОБА_26, ОСОБА_24,
ОСОБА_23, ОСОБА_19, ОСОБА_18, ОСОБА_15,
ОСОБА_25 надали суду заяви, у яких не
заперечували проти задоволення позову.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги,
надали суду пояснення аналогічні
викладеним та наполягали на
задоволенні позову. Представник
відповідача Колесник С.С. позовні
вимоги не визнав, надав пояснення,
аналогічні викладеним у запереченнях
та просив у задоволені позову
відмовити.

Розглянувши цивільну справу в межах
заявлених позовних вимог, заслухавши
учасників справи, дослідивши матеріали
справи і докази в їхній сукупності,
судом встановлено.

4 січня 2001 року Авдіївським
коксохімічним заводом на ім'я ОСОБА_4
виданий ордер на право заняття зі
сім'єю зі 4 осіб житлової площі кімната
АДРЕСА_1.

9 квітня 2012 року виконавчим комітетом
Авдіївської міської ради на ім'я ОСОБА_4
виданий ордер на право заняття зі
сім'єю зі 9 осіб житлової площі кімната
АДРЕСА_2.

Судом з пояснень позивача, проти чого
не заперечує представник відповідача,
встановлено, що у 2012 році до кімнати
АДРЕСА_2 позивачами було приєднано
приміщення сушарні. Загальна площа
перепланованих приміщень, якими
фактично користується родина
позивачів, становить 74, 5 кв.м.

Згідно технічного висновку по
результатам обстеження будівельних
конструкцій кімнати гуртожитку по
адресу: АДРЕСА_2 будівельні
конструкції кімнати АДРЕСА_2
відповідають будівельним нормам та
правилам та знаходяться у задовільному
стані.

14 лютого 2013 року Авдіївська міська рада
листом вх. 01-27/0181 відмовила позивачу
ОСОБА_1 у приватизації займаного його
родиною приміщення та запропонувала
звернутися до суду.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи
докази, всебічно, повно та об'єктивно
з'ясував обставини справи, враховуючи,
що цивільне судочинство здійснюється
за принципом диспозитивності, суд
вважає, що заявлені позовні підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав:

Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» власники квартир
багатоквартирних будинків та житлових
приміщень у гуртожитку є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати участь
у загальних витратах, пов'язаних з
утриманням будинку і прибудинкової
території відповідно до своєї частки у
майні будинку чи гуртожитках.
Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і
т. ін.) передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Відповідно рішенню Конституційного
Суду України від 9 листопада 2011 року в
аспекті конституційного звернення
положення пункту 2 статті 10 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" від 19 червня 1992 року N
2482-XII зі змінами необхідно розуміти так,
що власники квартир дво- або
багатоквартирних житлових будинків та
житлових приміщень у гуртожитку,
незалежно від підстав набуття права
власності на такі квартири, житлові
приміщення, є співвласниками
допоміжних приміщень у будинку чи
гуртожитку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою.

Судом встановлено, що у користуванні
сім'ї позивачів (9 осіб) знаходиться
кімната АДРЕСА_2, загальною площею 74, 5
кв.м. Право користування підтверджено
третіми особами, яки є сусідами
позивачів, ордером та технічним
висновком.

З урахуванням фактичного порядку
користування спірної площею родиною
позивачів, наявності згоди
співвласників на передачу допоміжного
приміщення родині позивачів, у яку
входить 7 неповнолітніх дітей,
ненадання виконавчим комітетом
додаткової мінімально необхідної
площі багатодітної сім'ї позивачів, а
також приймаючі до уваги обов'язок
держави створювати належні умови для
розвитку дітей, суд дійшов до висновку,
що буде справедливим задовольнити
позовні вимоги про визнання за
позивачами права на користування
кімнатою АДРЕСА_2, загальною площею 74, 5
кв.м.

Що стосується позовної вимоги про
визнання права на приватизацію суд
зазначає наступне.

Метою приватизації державного
житлового фонду є створення умов для
здійснення права громадян на вільний
вибір способу задоволення потреб у
житлі, залучення громадян до участі в
утриманні і збереженні існуючого житла
та формування ринкових відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України
«Про забезпечення реалізації житлових
прав мешканців гуртожитків»,
громадяни, на яких поширюється дія
цього Закону, які проживають у
гуртожитках, що є об'єктами права
державної чи комунальної власності,
мають право на приватизацію займаного
житла у вигляді окремої кімнати
(кількох кімнат, жилих блоків, секцій).
Приватизація жилих приміщень (кімнат,
жилих блоків, секцій) у гуртожитках, що
є об'єктами права державної чи
комунальної власності, здійснюється
відповідно до Закону «Про приватизацію
державного житлового фонду» та
прийнятих відповідно до нього
підзаконних актів, з урахуванням
особливостей , визначених цим Законом.

Згідно ч. 5 ст. 5 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», кожний громадянин має право
приватизувати займане ним житло
безоплатно в межах номінальної
вартості житлового чеку або з
частковою доплатою один раз.
Відповідно п. 3 ст. 8 зазначеного Закону
передача квартир (будинків), кімнат у
гуртожитках у власність громадян
здійснюється на підставі рішень
відповідних органів приватизації, що
приймаються не пізніше місяця з дня
одержання заяви громадянина.

Відповідно до п. 10 ст. 8 Закону України
"Про приватизацію державного житлового
фонду" органи приватизації не мають
права відмовити мешканцям квартир
(будинків), кімнат (гуртожитків) у
приватизації займаного ними житла, за
винятком випадків, передбачених
пунктами 2 і 4 статті 2 цього Закону.

З матеріалів справи не вбачаються
підстави для відмови у задоволенні
прохання позивачів приватизувати
кімнати у гуртожитку. Відповідач у
встановленому законі порядку в
зазначений законом термін заяву
позивачів про приватизацію житла не
розглянув та рішення про приватизацію
кімнати у гуртожитку, яку займають
позивачі, не ухвалив.

Суд не має можливості підмінювати
функції органів самоврядування, а тому
захист порушених прав позивачів
можливо виконати шляхом зобов'язання
відповідальної особи розглянути заяву
про приватизацію та за наслідками
такого розгляду прийняти відповідне
рішення.

У зв'язку з чим позовні вимоги про
приватизацію слід задовольнити лише у
частині зобов'язання відповідача
розглянути заяву про приватизацію
займаного позивачами житла та прийняти
рішення про приватизацію житла у
встановленому законом порядку.

На підставі ст.ст. 127 - 129 Житлового
кодексу, Постановою Ради Міністрів
УРСР «Про затвердження Примірного
положення про гуртожитки», ст.ст. 2, 8, 10
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», ст.ст. 3, 6
Закону України «Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків», керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11,
15, 60, 61, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, що діє в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 до Авдіївської міської ради про
визнання права користування та
приватизацію - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
право на користування кімнатою
АДРЕСА_2, що має загальну площу 74, 5 кв.м.,
житлову 54, 5 кв.м.

Зобов'язати Авдіївську міську раду
розглянути заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, що діє
в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про
приватизацію займаної ними кімнати
АДРЕСА_2 що має загальну площу 74, 5 кв.м.,
житлову 54, 5 кв.м., та прийняти
мотивоване розпорядження щодо
вирішення питання по суті.

В іншої частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом. Апеляційна скарга на рішення
може бути подана до апеляційного суду
Донецької області через Авдіївський
міський суд Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: І.П.
Соболєва