Справа № 740/1511/14
Провадження № 2/740/554/14
УХВАЛА

18 квітня 2014 року
м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області Ковальова
Т.Г., ознайомившись з позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просить
стягнути з відповідача на його користь
борг у сумі 13 500 грн. 00 коп. та стягнути з
нього судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Одночасно позивач в позовній заяві
просить накласти арешт на майно або
грошові кошти, що належать відповідачу
і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно ст.4 ч.2 Закону України «Про
судовий збір» ставка судового збору у
заявах про забезпечення доказів або
позову встановлюється у розмірі 0,1
розміру мінімальної заробітної плати,
тобто позивачу необхідно сплатити
судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Відповідно до ч. 8 ст.153 ЦПК України суд,
встановивши, що заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог
ст.151 цього Кодексу, повертає її
заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки клопотання про забезпечення
позову зазначене у позовній заяві, а не
викладене окремим документом,
застосовуючи аналогію, суд вважає, що
позовну заяву в частині накладення
арешту на майно та грошові кошти слід
залишити без руху.

Тому позовна заява в частині питання
накладення арешту на майно та грошові
кошти подана з порушенням вимог ст.119
ЦПК України, а саме: до позовної заяви
не додано доказів, які підтверджують
оплату судового збору відносно заяви
про забезпечення позову, позовна заява
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в
частині накладення арешту підлягає
залишенню без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України
у заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову. Крім
того, позивач не зазначає, на яке саме
майно та грошові кошти відповідача, він
просить накласти арешт.

Однак, позивач в порушення вимог
закону своє клопотання у позовній
заяві про накладення арешту на майно,
належним чином не обґрунтував, у
зв'язку з чим постановлена ухвала суду
від 04 квітня 2014 року про залишення
позовної заяви без руху і позивачу
надано строк для усунення вказаних
недоліків у строк не більше п'яти днів
із дня отримання ухвали.

Згідно поштового повідомлення ОСОБА_1
отримав копію ухвали про залишення
позовної заяви без руху - 11 квітня 2014
року, але у встановлений строк
зазначені в ухвалі недоліки він не
усунув, у зв'язку з чим його позовну
заяву відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України
слід вважати неподаною і повернути
позивачу.

Керуючись ст.121 ч.2 ЦПК України,
суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу слід вважати неподаною
і повернути позивачу.

Повернення заяви не перешкоджає
повторному зверненню із заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для повернення
заяви.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду
Ковальова Т.Г.