Справа № 463/189/13
Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/2532/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Левика Я.А., Мацея М.М.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: відповідача ОСОБА_2, він
же представник відповідача ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_4 та її представника
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 18 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи -
Львівська міська рада, Управління
природних ресурсів та регулювання
земельних відносин Львівської міської
ради, про встановлення роздільного
порядку користування будинком та
прибудинковою територією, -

встановила:

рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 18 грудня 2013 року у
задоволені вказаному вище позові
відмовлено.

Рішення суду оскаржили позивачі,
просять його скасувати й ухвалити нове
рішення, яким задовольнити їхні вимоги,
посилаючись на те, що рішення районного
суду є необґрунтованим, постановленим
з неповним з'ясуванням обставин справи,
що мають значення для справи,
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.
Так, зокрема, апелянти зазначають, що
суд відмовляючи у задоволені вимог не
взяв до уваги той факт, що між
власниками квартир багатоквартирного
будинку існують недобросусідські
відносини, тривале звернення до
правоохоронних органів з приводу цих
відносин та те, що використання
прибудинкової території, спільних
приміщень між власниками квартир на
добровільній основі неможливе із-за
зазначених відносин та те, що суд виніс
рішення 18 грудня 2013 р. у їх відсутності,
хоча вони не були належними чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи.

Позивачі та представники третіх осіб в
судове засідання не з`явилися, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення, Про причини неявки, за
виключенням ОСОБА_11, неявка якої
колегією суддів визнана без поважних
причин, суд не повідомили.

За таких обставин, у відповідності до
ч.2 ст.305 ЦПК України, їх неявка не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу - ОСОБА_2, ОСОБА_4 та її
представника ОСОБА_5 на заперечення
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
та обставини справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

У серпні 2008 року ОСОБА_6 звернулася з
позовом до ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про встановлення роздільного
порядку користування будинком та
прибудинковою територією посилаючись
на те, що вона є співвласником квартири
АДРЕСА_1. Будинок складається із двох
квартир та півпідвального приміщення.
Відповідачам належить квартира 1 та 4
(півпідвальне приміщення). Між
позивачами та відповідачами існують
непорозуміння з приводу користування
земельною ділянкою, відведеною до
зазначеного вище будинку, у зв'язку із
цим позивачка на підставі ст.16 ЦК
України, ст. 42 ЗК України просила
встановити роздільний порядок
користування земельною ділянкою
площею 1226 кв. м., з урахуванням площі
квартири № 2 - 98,6 кв. м та квартири № 1 - 97
кв. м, квартири №? 4 (підвальне
приміщення) - 41,2 кв. м; встановити
порядок користування входами у
будинок, згідно якого співвласникам
квартири № 2 виділити у користування
вхід зі сторони існуючої хвіртки входу
на подвір'я, а відповідачам - вхід з боку
існуючої брами заїзду на подвір'я (а.с.1-3
т.1).

В січня 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 подали до
суду позов до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_13,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14, в якому просили
визнати за ними право роздільного
користування терасою, площею 6,8 кв. м.
Вимоги мотивували тим, що вони
проживають у квартирі АДРЕСА_4, яка
належить їм на праві спільної сумісної
власності. Тераса безпосередньо
прилягає до їхньої квартири і вони
користуються нею майже 50 років. Сусіди
із квартири № 2 не користуються цією
терасою, оскільки мають власний балкон
та користуються ще одним балконом, що є
у спільній власності усіх мешканців
будинку. Сусіди із квартири № 4 - сім'я
ОСОБА_4 - не заперечують щодо
роздільного користування ними терасою
(а.с.218, 219 т.1).

В квітні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14,
в якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просила на підставі
ст.ст.11, 15, 16, 370 ЦУК України виділити їй у
натурі частку із коридору загального
користування - коридор площею 3,7 кв. м.
Вимоги мотивувала тим, що вона з серпня
2005 року проживає у квартирі АДРЕСА_3,
яка належить їй на праві приватної
власності, та з цього часу
користувалася коридором загального
користування, в якому провела ремонт та
освітлення. Виділення частини із
коридору загального користування -
коридору, площею 3,7 кв. м не зачіпляє
інтереси співвласників будинку (а.с.91,
92, 172, 173 т.1).

Ухвалою Личаківського районного суду
м. Львова від 29 жовтня 2010 року вказані
позови об'єднані в одне провадження
(а.с.234 т.1).

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 16 червня 2011 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 29 серпня 2011 року, позов ОСОБА_6 та
залучених до участі у розгляді справи
за її позовом ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9
задоволено: встановлено між власниками
квартир № 1, 2, 4 роздільний порядок
користування будинком АДРЕСА_3 з
виділенням із приміщень загального
користування у користування: для
власників квартири № 2 приміщення
цокольного поверху під індексом У,
площею 1 кв. м, під індексом УІ - площею
10,4 кв. м, під індексом УІІ - площею 8,9 кв.
м, під індексом УІІІ - площею 16,8 кв. м,
всього по цокольному поверху приміщень
площею 46,1 кв. м, на першому поверсі
балкон під інд. Х, площею 0,9 кв. м, на
другому поверсі сходову клітку під інд.
ІХ, площею 16 кв. м, із залишенням у
користуванні існуючого входу у будинок
у приміщення під індексом І, площею 9,9
кв. м, із сходовою кліткою першого та
цокольного поверху для користування
спільно із власниками квартир № 1; для
власників квартири № 1 виділено у
користування на першому поверсі терасу
під інд. УІ, площею 6,8 кв. м, із
залишенням у користуванні входу у
будинок спільно із власниками квартири
№ 4 в приміщенні під інд. ІІ, площею 3,7
кв. м, із сходовою кліткою першого та
цокольного поверху для користування
спільно із власниками квартири № 2; для
власників квартири № 4 виділено у
користування на цокольному поверсі
приміщення під інд. ІІІ, площею 1 кв. м,
із залишенням у користування входу у
будинок спільно із власниками квартири
№ 1 у приміщенні під інд. ІІ, площею 3,7
кв. м; встановлено порядок користування
входом у будинок власникам квартири № 2
зі сторони існуючого проходу по
земельній ділянці, що переходить у їх
користування, а власникам квартири № 1
та № 4 зі сторони існуючих воріт для
заїзду у будинок із можливістю
облаштування хвіртки. Встановлено між
власниками квартир №№ 1, 2, 4 роздільний
порядок користування земельною
ділянкою для обслуговування будинку
АДРЕСА_3 з виділенням у користування:
власникам квартири № 2 ділянку з
геометричними розмірами по периметру:
9,90; 3,81; по стінах будинку: 3,0; 5,64; 19,55 м,
площею 102 кв. м, та ділянку з
геометричними розмірами по периметру:
31,57; 6,77; 10,53; 26,12; 13,45 м, площею 435,4 кв. м;
власникам квартири № 4 ділянку з
геометричними розмірами по периметру:
10,85; 3,81; по стіні будинку: 3,20; 13,03 м,
площею 72,8 кв. м., ділянку під гаражем та
біля нього з геометричними розмірами
по периметру: 1,38; 1,13; 5,64; 3,48; по
розділяючій стіні гаражу: 1,57; 2,37 м,
площею 23,1 кв. м, ділянку розмірами: 2,38;
3,35; 2,52 м, площею 3 кв. м, та ділянку
геометричними розмірами по периметру:
6,83; 5,70; м, площею 39,2 кв. м; власникам
квартири № 1 земельну ділянку під
господарською спорудою та біля неї
геометричними розмірами по периметру:
3,79; 7,82; 6,77; 1,57; по розділяючій стіні
господарської споруди, площею 50,9 кв. м;
ділянку розмірами: 20,59; 3,35; 6,75; 22,65; 9,12 м,
площею 205,5 кв. м, та ділянку
геометричними розмірами по периметру:
8,97; 14,88; 6,83; 9,71 м, площею 92,6 кв. м. Спільно
для власників квартир №1 та № 4
залишено у користуванні ділянку для
входу у будинок з геометричними
розмірами по периметру: 3,20; по стіні
будинку: 0,22; 7,80; 3,82 м, площею 29,8 кв. м;
спільно для власників квартир №№1, 2, 4
залишено ділянку для заїзду на
територію будинку та проходу на інші
частини земельної ділянки - земельну
ділянку з геометричними розмірами по
периметру: 3,75; 16,85; 7,80; по стіні будинку:
3,0; 1,3; 1,38; 2,37; 6,77; 1,10; 6,75; 2,38; 2,52; 13,65; 20,58 м,
площею 143,2 кв. м.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково:
виділено у користування ОСОБА_4, як
власнику квартири АДРЕСА_3, приміщення
цокольного поверху під інд. ІІ, площею
3,7 кв. м, спільно з власниками квартири
№ 1 у будинку. У задоволенні решти
позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_2 задоволено:
виділено їм у користування, як
власникам квартири АДРЕСА_4, терасу
площею 6,8 кв. м (а.с.30-36, 65-67 т.2).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 січня 2012 року
касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_15 - задоволено. Рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 16 червня 2011 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 29 серпня 20111 року скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції (а.с.111-113 т.2).

Ухвалою Личаківського районного суду
м. Львова від 06 серпня 2012 року справу в
частині вимог ОСОБА_4 та вимог ОСОБА_3,
ОСОБА_2 залишено без розгляду на
підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України (а.с.146
т.2).

При новому розгляді справи рішенням
Личаківського районного суду м. Львова
від 18 грудня 2013 року у задоволені
вказаному вище позові ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи - Львівська
міська рада, Управління природних
ресурсів та регулювання земельних
відносин Львівської міської ради, про
встановлення роздільного порядку
користування будинком та
прибудинковою територією, відмовлено
(а.с.148-150 т.3).

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_3 є
багатоквартирним (три квартири), всі
квартири знаходяться у приватній
власності, будинок знаходиться на
балансі ЛКП « 500», прибудинкова
територія (земельна ділянка) належить
до комунальної власності Львівської
міської ради. Об'єднання співвласників
у цьому будинку не створено.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачам - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13 на праві
спільної сумісної власності належить
квартира № 2 у вищевказаному будинку
(а.с.6 т.1), ОСОБА_3, ОСОБА_16, ОСОБА_2,
ОСОБА_16, ОСОБА_12 - на праві спільної
сумісної власності квартира № 1 у цьому
ж будинку (а.с.27 т.1), а ОСОБА_4 належить на
праві власності квартира № 4 в цьому ж
будинку (а.с.31 т.1).

Відмовляючи позивачам у задоволені
вимог районний суд вірно виходив з
того, що правових підстав для
задоволення вимог немає і з цим
погоджується колегія суддів.

Так, в разі приватизації громадянами
квартир у багатоквартирному будинку
земельна ділянка (прибудинкова
територія), що входить у житловий
комплекс, може передаватись безоплатно
у власність або надаватись у
користування лише об'єднанню
співвласників будинку, створеному
відповідно до Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку».

Земельним Кодексом України до цього
часу не передбачена можливість
передачі у власність чи користування
окремих співвласників
багатоквартирних будинків земельної
ділянки наданій для їх обслуговування
та на якій розташований
багатоквартирні жилі будинки.

Відповідно до ст. 42 ЗК України земельні
ділянки, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території державної або
комунальної власності, надаються в
постійне користування підприємствам,
установам і організаціям, які
здійснюють управління цими будинками.
У разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників. Порядок
використання земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території,
визначається співвласниками. Розміри
та конфігурація земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території,
визначаються на підставі відповідної
землевпорядної документації.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 19 своєї постанови № 7 від 16
квітня 2004 року «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» при приватизації громадянами
одно- або багатоквартирного будинку
державного житлового фонду порядок
користування закріпленою за ним
прибудинковою територією згідно з
пунктом 5 статті 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» здійснюється в порядку та на
умовах, передбачених частиною третьою
статті 42 Земельного Кодексу, якою
встановлено, що порядок використання
земельних ділянок, де розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначається
співвласниками.

Як встановлено, об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку АДРЕСА_3 не створено, будинок
знаходиться на балансі ЛКП « 500», а
земельна ділянка належить до
комунальної власності Львівської
міської ради.

Відповідно до ч.2 ст.282 ЦК України
власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Згідно ст.355 ЦК майно, що є у власності
двох або більше осіб (співвласників),
належить їм на праві спільної
власності (спільне майно). Майно може
належати особам на праві спільної
часткової або на праві спільної
сумісної власності.

Як встановлено судом, будинок АДРЕСА_3,
не передавався у спільну власність
сторонам, він знаходиться на
обслуговуванні ЛКП « 500» та належить до
житлового фонду Львівської міської
ради.

Відтак, вимога позивачів про
встановлення порядку користування
входами в будинок, згідно якого
співвласникам квартири № 2 виділити у
користування вхід зі сторони існуючої
хвіртки входу на подвір'я, а
відповідачам - вхід з боку існуючої
брами заїзду на подвір'я, не підлягають
до задоволення, оскільки таке
призводить до позбавлення інших
власників квартир користуватись
спільним входом, а посилання апелянтів
на те, що таке слід зробити у зв'язку з
тим, що між позивачами та відповідачами
не існує добросусідських відносин з
приводу користування входом, не є
правовою підставою для позбавлення
інших співвласників квартир
користуватись загальним входом у
багатоквартирний будинок.

Наведене відповідає Конституції
України та узгоджується з правовою
позицією Конституційного Суду України,
викладеною в Рішенні від 2 березня 2004
року № 4-рп/2004 , згідно з якою у
багатоквартирних будинках, де не всі
квартири приватизовані чи
приватизовані повністю, власник
(власники) неприватизованих квартир (їх
правонаступники) і власники
приватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
рівноправними співвласниками
допоміжних приміщень. Вони є рівними у
праві володіти, користуватися і
розпоряджатися допоміжними
приміщеннями. Ніхто з власників
квартир не має пріоритетного права
користуватися та розпоряджатися цими
приміщеннями (абзац перший підпункту 4.3
пункту 4 мотивувальної частини) .

Виходячи з наведеного, апеляційний суд
вважає, що судом першої інстанції вірно
встановлені обставини справи, доказам,
що надані сторонами, дана належна
оцінка. Спір вирішено на підставі
наданих сторонами доказів у
відповідності із нормами
матеріального та процесуального
законодавства.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є
необґрунтованими і не належать до тих
підстав, із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення щодо скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.303, 305, п.1 ч.1 ст.307, ст.308,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 18 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Бакус В.Я.

Судді:
Левик Я.А.

Мацей М.М.