Справа № 462/7457/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 березня 2014 року
Залізничний районний суд м. Львова у
складі:

Головуючого - судді
Галайко Н.М.

При секретарі -
Колошкін П.І.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про вселення та зобов'язання не
чинити перешкод у користуванні
житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 подала до суду позовну
заяву, в якій просить суд вселити її із
малолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
спірну квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач покликається на такі
обставини:

Позивач - ОСОБА_1 перебуває у фактичних
шлюбних відносинах із ОСОБА_3 з 2000 року
та проживає разом з ним у квартирі
АДРЕСА_1. У них були хороші
взаємовідносини, дружня сім'я.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син -
ОСОБА_2. З 2009 року із незрозумілих для
позивача причин поведінка відповідача
різко змінилася на негативну, як до неї
так і до їхнього малолітнього сина.
ОСОБА_3 влаштовує у квартирі скандали,
виганяє позивача разом із сином з
квартири, а тому вони весь час
перебувають у страху та фактично
проживають по знайомих та рідних. 23.09.2013
року ОСОБА_3 поміняв у квартирі замки
від вхідних дверей та не пустив
позивача разом із сином до квартири. У
зв'язку із такою агресивною поведінкою
проти відповідача порушено
кримінальну справу за хуліганство щодо
відповідача.

На підставі наведеного позивач просить
суд позов задоволити.

Позивач - ОСОБА_1 у судовому засіданні
заявлені у позовній заяві вимоги
підтримала, просить суд позов
задоволити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 - у судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково та пояснив, що дійсно - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є його сином і він жодним
чином не заперечує проти вселення
останнього у спірну квартиру. Проти
вселення позивача у спірну квартиру
відповідач заперечив та пояснив, що
жодного права користування квартирою у
позивача немає. Відповідач ніколи не
перебував з позивачем у шлюбних
відносинах, крім цього немає жодних
доказів, які б стверджували факт
проживання позивача та відповідача
однією сім'єю.

Суд, проаналізувавши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, оцінивши
докази у їх сукупності приходить до
переконання, що заявлені позовні
вимоги підлягають до часткового
задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається із Витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно №
25965613 від 26.04.2010 року квартира АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_3.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 укладено договір житлового
найму, що стверджується Договором
житлового найму від 21.10.2006 року.

Судом встановлено, що за адресою
АДРЕСА_1 прописані ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_1 ОСОБА_2, що стверджується
Довідкою з місця проживання про склад
сім'ї і прописку від 07.12.2013 року № 2397,
виданою ЛКП «Граніт».

Судом встановлено, що ОСОБА_3 поставив
до відома ОСОБА_1 про зняття її з
реєстрації та виселення з належної
йому на праві приватної власності
квартири АДРЕСА_1, протягом одного
місяця з дня отримання заяви, не
пізніше 08 листопада 2013 року, оскільки
дана квартира необхідна йому для
безперешкодного користування у
власних потребах.

Ця обставина об'єктивно стверджується
Заявою від 30 вересня 2013 року, яка була
скерована на адресу ОСОБА_1 у
відповідності до ст. 84 ЗУ «Про
нотаріат».

Згідно ст. 64 ч. 2,3 ЖК України, до членів
сім'ї наймача належать дружина наймача,
їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач і члени
його сім'ї.

Згідно ст. 156 ч. 4 ЖК України, до членів
сім'ї власника будинку (квартири)
належать особи, зазначені в частині
другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Як вбачається із свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 від 10.05.2006 року,
актовий запис № 2360 ОСОБА_3 доводиться
батьком щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

У судовому засіданні позивачем жодним
чином не доведено факту проживання
однією сім'єю разом із відповідачем -
ОСОБА_3

Таким чином судом встановлено, що
ОСОБА_1 є сторонньою людиною стосовно
відповідача - ОСОБА_3, однак тривалий
час проживає у житловому будинку, який
належить ОСОБА_3 на праві приватної
власності, а тому між позивачкою та
відповідачем виникли фактичні
договірні відносини по договору найму
житлового приміщення.

Встановлено, що ОСОБА_3 належним чином
повідомив ОСОБА_1 про намір припинити
фактичні договірні відносини по найму
житлового приміщення, таким чином
позивач втратила право на проживання у
спірній квартирі.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Із вищенаведеного вбачається, що
заявлена позовна вимога позивача про
її вселення у спірну квартиру АДРЕСА_1
не є підставною та не підлягає до
задоволення.

Зважаючи на те, що у судовому засіданні
доведено обставину перебування ОСОБА_3
та ОСОБА_2 у родинних відносинах, як
батька з сином, беручи до уваги те, що
відповідач не заперечує право
проживання сина у спірній квартирі суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_3 не
чинити перешкод у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 є підставними і
підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 61 154, 209, 213
ЦПК України, ст.ст. 64, 156 ЖК України, ст. 321
ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 в інтересах
малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
вселення та зобов'язання не чинити
перешкод у користуванні житловим
приміщенням задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод
малолітньому сину ОСОБА_2 у
користуванні квартирою АДРЕСА_1.

У задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги у 10-денний строк з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні у судовому засіданні у
10-денний строк з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Галайко
Н.М.