Cправа № 127/2328/14-ц
Провадження № 2/127/1914/14
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 квітня 2014 року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі:
головуючого-судді Прокопчук А.В.,

при секретарі
Чернюк Г.В.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Служби у
справах дітей ВМР -

Бойко
М.П.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 за участю третьої особи без
самостійних вимог на стороні позивача
служби у справах дітей Вінницької
міської ради про усунення перешкод
щодо участі у вихованні та вільному
спілкуванні з дитиною батьком,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2014 року позивач звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод щодо участі у вихованні та
вільному спілкуванні з дитиною
батьком.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що
починаючи з серпня 2008 року він та
ОСОБА_2 проживали разом та вели спільне
господарство, як подружжя, але без
реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у них народився син
ОСОБА_4.

З липня 2013 року сторони за взаємною
згодою перестали співмешкати та стали
проживати окремо, син залишився
проживати із матір'ю ОСОБА_2

Позивач стверджує, що з моменту
розлучення з відповідачем, у них почали
виникати непорозуміння щодо прийняття
ним участі у вихованні сина та його
відвідування. Відповідач почала
створювати перешкоди щодо нормального
спілкування ним з сином. Позивач
намагався мирним шляхом врегулювати
даний спір, однак це лише призводило до
конфліктів.

З початку припинення відносин з
відповідачем, ОСОБА_1 щомісячно сплачує
кошти на утримання сина близько 400 грн.,
також він бажає приймати участь у його
вихованні, утриманні, спілкуванні,
розвитку здібностей та забезпечити
його всім необхідним.

Після численних марних спроб вирішення
питання щодо участі у вихованні та
вільному спілкуванні з дитиною
батьком, позивач був змушений
звернутися до суду з даним позовом.

Зважаючи на те, що мирним способом
вирішення питання щодо участі у
вихованні та вільному спілкуванні з
дитиною батьком не дало позитивних
результатів, він змушений був
звернутися до суду з даним позовом та
просить зобов'язати ОСОБА_2 не
перешкоджати йому брати участь у
вихованні та вільному спілкуванні з
сином; визначити такі способи його
участі у вихованні та особистому
спілкуванні: побачення п'ять раз на
тиждень, а саме з понеділка по п'ятницю
з 15.00 год. до 18.00 год. за місцем його
проживання, перебування; спільний
відпочинок у літні місяці - кожну
суботу дитина перебуває з батьком;
необмежувати спілкування з сином,
забирати з дому, дитячого дошкільного
закладу особисто; необмежувати
спілкування з сином за допомогою інших
технічних засобів зв'язку, а також
зобов'язати ОСОБА_2 за два дні до дня
його зустрічі з сином надати йому точну
інформацію щодо фактичного місця
проживання, перебування дитини, а у
разі настання таких змін, повідомити
про це його особисто на наступний день
з дня настання таких обставин.

В судовому засіданні позивач позовну
заяву підтримав у повному обсязі. Надав
пояснення аналогічні тим, які
викладені в заявах. Просив
задовольнити в повному обсязі вимоги,
викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов не
визнала. Суду пояснила, що відповідач
не має потреби у спілкуванні з дитиною,
а позов подано до суду для того, щоб
спілкуватися з нею, влаштовувати
сварки. Перешкоджає позивачу
спілкуватися з дитиною, в зв'язку з тим,
що позивач у присутності дитини може
висловлюватися нецензурною лексикою,
виламувати двері до помешкання, де вона
проживає з дитиною тому, вона вимушена
була викликати правоохоронні органи.
Просить відмовити в задоволенні позову
так, як дитина ще дуже маленька.

Представник Служби у справах дітей
Вінницької міської ради - Бойко М.П. в
судовому засіданні підтримала
висновок органу опіки та піклуваня
Вінницької міської ради від 25.03.2014 року.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, відповідача, представника
третьої особи Служби у справах дітей
ВМР - Бойко М.П., дослідивши матеріали
справи та оцінивши докази в їх
сукупності, прийшов до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно позовної заяви ОСОБА_1 про
усунення перешкод щодо участі у
вихованні та вільному спілкуванні з
дитиною батьком та висновку органу
опіки та піклування Вінницької міської
ради від 25.03.2014 року вбачається, що
позивач ОСОБА_1 проживає за адресою:
АДРЕСА_1

У висновку органу опіки та піклування
Вінницької міської ради від 25.03.2014 року
№ 01-00-011-12805 запропоновано такі способи
участі позивача ОСОБА_1 у спілкуванні
та вихованні малолітньої дитини
ОСОБА_4: середа з 17.00 год. до 19.00 год.;
субота з 10.00 год. до 13.00 год. та з 16.00 год.
до 19.00 год. Рекомендовано батькам
попереджати один одного про свої дії
щодо дитини та узгоджувати їх з
урахуванням режиму дня, стану здоров'я
та інтересів дитини (а.с. 35-36).

Відповідно до ст. 141 СК України, мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою;
розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства», батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей; предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
охорону дитинства» дитина, яка
проживає окремо від батьків або одного
з них, має право на підтримання з ними
регулярних особистих стосунків і
прямих контактів; батьки, які
проживають окремо від дитини,
зобов'язані брати участь у її вихованні
і мають право спілкуватися з нею, якщо
судом визнано, що таке спілкування не
перешкоджатиме нормальному вихованню
дитини.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року, яка
ратифікована Україною 27.02.1991 року,
держави-учасниці забезпечують те, щоб
дитина не розлучалася з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, коли компетентні органи
згідно з судовим рішенням, визначають
відповідно до застосовуваного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в якнайкращих інтересах дитини; таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї, або коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини; держави-учасниці
поважають право дитини, яка
розлучається з одним чи обома батьками,
підтримувати на регулярній основі
особисті відносини і прямі контакти з
обома батьками, за винятком випадків,
коли це суперечить найкращим інтересам
дитини.

Згідно ч.1 ст. 151 СК України, батьки мають
переважне право перед іншими особами
на особисте виховання дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України, мати,
батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Згідно ч. 2,3 ст. 157 СК України той з
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею; той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України під час
вирішення спору щодо участі одного з
батьків у вихованні дитини береться до
уваги ставлення батьків до виконання
своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров'я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

При вирішенні вимоги позивача про
усунення перешкод щодо участі у
вихованні та вільному спілкуванні з
малолітнім сином ОСОБА_4, суд зважає на
вік дитини, відсутність
взаємопорозуміння між батьками щодо
участі і ролі кожного з них у вихованні
сина, та приходить до висновку про
необхідність та доцільність
встановлення участі батька у
спілкуванні з дитиною відповідно до
висновку органу опіки та піклування
Вінницької міської ради від 25.03.2014 року
№ 01-00-011-12805.

Відмовляючи в решті позовних вимог
позивачу суд виходить з того, що дитина
є ще досить малою і більше потребує
материнського догляду, а також з того,
що органом опіки та піклування
Вінницької міської ради не були
досліджені умови проживання позивача
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, м. Вінниця, а
також можливість тимчасового
проживання в даній квартирі
малолітнього ОСОБА_4.

Суд вважає, що решта позовних вимог
ОСОБА_1 не підлягає задоволенню,
оскільки необґрунтовані, а визначений
судом спосіб участі позивача у
вихованні малолітнього сина дозволить
йому реалізувати право батька щодо
спілкування з сином, його виховання та
розвитку, не порушуючи при цьому прав
матері.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
стягує з відповідача на користь
позивач судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 141, 150-153, 157, 158, 159 СК України, ст.ст.
11, 15 Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст. 10, 57-60. 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за
участю третьої особи без самостійних
вимог на стороні позивача служби у
справах дітей Вінницької міської ради
про усунення перешкод щодо участі у
вихованні та вільному спілкуванні з
дитиною батьком - задовольнити
частково.

Усунути перешкоди щодо
участі у вихованні та вільному
спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4,
визначивши такий спосіб участі ОСОБА_1
у спілкуванні та вихованні малолітньої
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1: середа з 17.00
год до 19.00 год., субота з 10.00 год. до 13.00
год. та з 16.00 год. до 19.00 год.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя: