Справа № 427/1795/14-ц
Провадження № 2/427/1081/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014 року

Свердловський міський суд Луганської
області у складі: головуючого
судді:Новосьолової Г.М., при секретарі:
Котельникові К.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Свердловська цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_2 до ТОВ «Східна
вугільна компанія» про стягнення
заборгованості по невиплаченій
заробітній платі, стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку,
стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у
якому зазначив, що він, ОСОБА_2, 29.05.2009
року був прийнятий до ТОВ "Східна
вугільна компанія" у якості гірничого
диспечера. Він працював тривалий час та
добросовісно виконував свої обов,язки.

Восени 2013 року на підприємстві
почалася затримка заробітної плати.
Відповідач заспокоював працівників та
запевняв, що це тимчасове явище і що усе
дуже налагодиться. Але час ішов, а
ситуація не становилася кращою. Тому
30.01.2014 року позивач був звільнений з
підприємства згідно ч.3 ст.38 КЗпП
України.

Відповідачем у березні 2014 року була
надана довідка від 04.03.2014р. вих. № 198,
згідно з якою заборгованість складає
14975,85 грн.Також Відповідачем у березні
2014 року була надана довідка від 04.03.2014р.
вих.№ 197, згідно з якою середньоденний
заробіток позивача складає 147,76 грн.

Середня заробітна плата позивача за
попередні два місяці роботи до
звільнення складає: (3176,07 грн. + 3177,45 грн.)
: 2 = 147,76 грн.

Затримка заробітної плати станом на
05.03.2014 року складає 34 днів, що у
грошовому вигляді складає: 147,76 грн. х 34
днів =5023,84 грн.

Відповідач усно стверджує позивачу, що
не має коштів на рахунках підприємства
для розрахунку зі мною. Але,сама по собі
відсутність коштів на рахунках
підприємства не виключає його
відповідальності. Відповідач не має
доказів відсутності його провини в
затримці повного розрахунку з
працівником.

Затримка розрахунку приводить до
тяжкого фінансового становища його
сім,ї. Позивач зазначає, що він
вимушений брати кошти в борг у знайомих
та друзів. В результаті відсутності
своєчасного розрахунку при звільненні,
та вимушених у зв'язку з цим дій по
зверненню для захисту його
конституційних прав та інтересів, у
позивача зіпсувалися стосунки в сім'ї,
оскільки практично кожний день мають
місце сварки і докори з приводу того, що
позивач обрав для працевлаштування
саме роботу у відповідача.

Також позивач вважає,що йому була
заподіяна моральна шкода, розмір якої
він оцінює у 3000,00 грн., просить стягнути
її з відповідача.

Позивач просить суд позов ОСОБА_2 до
Товариства з Обмеженою
Відповідальністю"Східна вугільна
компанія" задовольнити.

Стягнути з Товариства з Обмеженою
Відповідальністю"Східна вугільна
компанія" код 32737602, на користь ОСОБА_2 :

- невиплачену при звільненні заробітну
плату за грудень 2013 та січень 2014р.в сумі
14975,85 грн. ( чотирнадцять тисяч дев,ятсот
сімдесят п,ять грн. 85 коп.);

моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн. ( три
тисячи грн.).

середній заробіток за весь час
затримки у сплаті заробітної плати у
сумі 5023,84 (п,ять тисяч двадцять три грн.
84 коп.)

Стягнути з відповідача Товариство з
Обмеженою Відповідальністю "Східна
вугільна компанія" судовий збір.

У судове засідання позивач не з,явився,
надав суду письмову заяву про розгляд
справи за його відсутністю, просить
задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала, оголосила
письмові заперечення, в яких зазначила,
що Товариство з обмеженою
відповідальністю «Східна вугільна
компанія» (далі - ТОВ «СВК», Відповідач),
розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 (далі
- ОСОБА_2, Позивач) про стягнення
заборгованості по невиплаченій
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільнені та моральної шкоди,
повідомляє наступне.

Статтею 117 Кодексу законів про працю
України (далі - КЗпП) передбачена
відповідальність підприємства у разі
затримки розрахунку при звільненні. У
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу,
підприємство, установа, організація
повинна виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Порядок обчислення середнього
заробітку встановлений Постановою КМУ
від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження
Порядку обчислення середньої
заробітної плати» (далі •- Постанова
КМУ № 100).

Відповідно до абз.3 п.2 Постанови КМУ №
100, середньоденна заробітна плата
обчислюється, виходячи з виплат за
останні два календарні місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
відповідна подія.

ОСОБА_2 був звільнений з ТОВ «Східна
вугільна компанія» 30.01.2014 року
відповідно до наказу «Про звільнення»
від 30.01.2014 р. за № 16-к на підставі п.3 ст.38
Кодексу законів про працю України.

Таким чином, для розрахунку середнього
заробітку береться заробіток Позивача
за грудень та листопад 2013 року. Згідно з
розрахунковою відомістю заробіток
Позивача за зазначені місяці складає:

листопад 2013 року- 3 176,07 грн.;

грудень 2013 року - 3 177,45 грн.

Керуючись абз.1 п.З Постанови КМУ № 100 до
розрахунку середнього заробітку
включаються основна заробітна плата (у
нашому випадку «оплата за окладом»),
винагорода за вислугу років, оплата
вечірніх годин роботи.

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 за 21
відпрацьований день було нараховано за
окладом 2 830,00 грн., винагорода за
вислугу років - 305,64 грн., доплата за
вечерні години у сумі 40,43 грн.

У грудні 2013 року Позивачу за 22
відпрацьованих дня було нараховано за
окладом 2830,00 грн., винагорода за вислугу
років у розмірі - 305,64 грн. та доплата за
роботу у вечірній час -41,81 грн.

Виходячи з вищенаведеного,
розраховуємо середньоденний
заробіток: (2830,00 + 305,64 40,43 + 2830,00 + 305,64 + 41,81)
: (22 + 21) = 147,76 грн.

Затримка остаточного розрахунку з
Позивачем по день подачі позовної
заяви до суду складає 24 робочих дня (
січень - 1 день, лютий - 20 днів, березень -
3 дня).

Враховуючи вищенаведене, середній
заробіток за час затримки розрахунків
по заробітній платі при звільненні
ОСОБА_2 складає 3 546,24грн. (147,76 гри. х 24
роб.днів).

ТОВ «Східна вугільна компанія» є
інвестпроектом і 100% власністю ТОВ
«ІЕФАЙ Холдинг» (EFI Holding GmbH).

В умовах нестабільного політичного та
економічного стану нашої держави
іноземним інвестором були призупинені
плани по внесенню інвестицій в
розвиток ТОВ «Східна вугільна
компанія».

На даний час ТОВ «Східна вугільна
компанія» через низку обставин знаходи
ться в скрутному матеріальному
становищі.

Однак, керівництвом ТОВ «Східна
вугільна компанія» приймаються всі
необхідні міри по погашенню
заборгованості по заробітній платі та
у найближчий час вона буде погашена.

Щодо стягнення моральної шкоди:

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у
разі, якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

За положеннями п.6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України N 4 від 31.03.95
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайпової)
шкоди» відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають
встановленню: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
ньому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Зважаючи на положення п.6 Постанови
Пленуму Верховного Суду України N 4 від
31.03.95 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», п. 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України N 13 від 24.12.99
«Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці»,
Позивачем не доведений факт, з яких
міркувань він оцінує розмір заподіяної
шкоди у сумі 3000 грн.

При цьому, Позивач ніякими доказами не
підтверджує та не обґрунтовує в чому
саме полягають втрати нормальних
житгєвих зв'язків, які додаткові
зусилля ним застосовані для
організації свого життя.

Крім цього, затримка розрахунку при
звільненні складає лише 24 робочих дня,
такий незначний період несвоєчасного
розрахунку ніяк не може вплинути на
стягнення судом моральної шкоди в
розмірі 3 000 грн. так як не надано
доказів моральних страждань Позивача.

На підставі вищевикладеного, TOB «СВК»
вважає, що позовні, вимоги ОСОБА_2 є
необгрунтованими та керуючись ст. 27 ЦПК
України, просить відмовити у
задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
надані докази, вважає позов
обґрунтованим, що підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України,
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Згідно до ст.117 Кодексу законів про
працю України (далі - КЗпП) передбачена
відповідальність підприємства у разі
затримки розрахунку при звільненні. У
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу,
підприємство, установа, організація
повинна виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до абз.3 п.2 Постанови КМУ №
100, середньоденна заробітна плата
обчислюється, виходячи з виплат за
останні два календарні місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
відповідна подія.

Згідно трудової книжки позивача на а. с.
6-10, ОСОБА_2 29.05.2009 р. до ТОВ "Східна
вугільна компанія" у якості гірничого
диспечера, наказ № 16-к від 29.05.2009 р,
запис № 13.

30.01.2014 р. ОСОБА_2 звільнений за ст.. 38 ч.3
КЗпП України за власним бажанням у
зв'язку з невиконанням законодавства
про працю, наказ № 16-к від 30.01.2014 р.

Згідно до довідки про заробітну плату
ОСОБА_2 № 198 від 04.03.2014 р. заробітна плата
за груден склала 2603,60 грн., січень - 12372, 25
грн. Заборгованість підприємства перед
ОСОБА_2 складає 14975, 85 грн.(а.с.11).

Згідно до довідки № 197 від 04.03.2014 р.
середньоденний заробіток для
розрахунку компенсації ОСОБА_2 за
затримку розрахунку при звільненні
ОСОБА_2 склав 147, 76 грн.(листопад - 3176, 07
грн, 21 відпрацьований день,грудень - 3177,
45 грн., 22 відпрацьованих дня.

Невиплачена при звільненні заробітна
плата позивача згідно наданої
відповідачем довідки складає 14975, 85 грн.
та середній заробіток за час затримки у
сплаті заробітної плати буде складати
8570,00 грн., який розрахований згідно до
абз.3 п.2 Постанови КМУ № 100.

Суд вважає відмовити позивачу у
стягненні моральної шкоди, оскільки
позивачем не надано доказів щодо
моральних страждань у зв'язку з
невиплатою йому заробітної плати.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України:
Відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 Цивільного Кодексу
України особа має право на
вішкодування моральної шкоди,
унаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 2 ст. 23 Цивільного
Кодексу України моральна шкода
полягає:

у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку с протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї або близьких родичів.

Моральну шкоду відшкодовує особа, яка
її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим,
органу місцевого самоврядування,
фізичної чи юридичної особи, яка її
завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом,
іншими ушкодженнями здоров'я або
смертю фізичної особи внаслідок дії
джерела підвищеної небезпеки. Йому
була спричинена моральна шкода, яка
полягає у наступному.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 31.03.1995 року
№ 4 (з наступними змінами). "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (не майнової) шкоди - оскільки
питання відшкодування моральної шкоди
регулюються законодавчими актами,
введеними у дію в різні строки, суду
необхідно в кожній справі з"ясувати
характер правовідносин сторін і
встановлювати якими правовими нормами
вони регулюються, чи допускає
відповідне законодавство
відшкодування моральної шкоди при
даному виді правовідносин, коли набрав
чинності законодавчий акт, що визначає
умови і порядок відшкодування
моральної шкоди в цих випадках, та коли
були вчинені дії, якими заподіяно цю
шкоду.

Суд вважає, що позивачем не надано
доказів щодо спричинення йому
моральної шкоди у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати.

Керуючись ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України , на
підставі ст. 116КЗпП України, ст. 23, 1167 ЦК
України, ст. 237-1 КЗпП України, Постанови
Пленуму Верховного суду України від
31.03.1995 року № 4, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «Східна
вугільна компанія» про стягнення
заборгованості по невиплаченій
заробітній платі, стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку,
стягнення моральної
шкоди,задовольнити частково

Стягнути з Товариства з Обмеженою
відповідальністю «Східна вугільна
компанія» на користь ОСОБА_2
невиплачену при звільненні заробітну
плату у розмірі 14975, 85 грн. та середній
заробіток за час затримки у сплаті
заробітної плати у розмірі 8570,00 грн.

Стягнути з Товариства з Обмеженою
відповідальністю «Східна вугільна
компанія» на користь держави судовий
збір у розмірі 243,60 грн.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з його проголошення до апеляційного
суду Луганської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: