Центральний районний суд м.
Справа № 490/5343/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2014

Центральний районний суд міста
Миколаєва

У складі: головуючого - судді
Алєйнікова В.О.

при секретарі
Хижко І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Миколаєві
адміністративну справу за позовом

позивача
Публічне акціонерне товариство
Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" ,

до

відповідача
ОСОБА_3,

суть позову
про стягнення заборгованості, -

та за зустрічним позовом

відповідача
ОСОБА_3

до

позивача
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

суть позову
про визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В
:

22 травня 2013 року Публічне Акціонерне
Товариство Комерційний банк
«ПриватБанк» звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_3 про виконання
зобов'язань за кредитним договором.

У позові зазначив, що з 6 грудня 2007 року
між ним та відповідачем ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір № NKXRRC12670023,
за яким відповідач отримав кредит у
розмірі 11.132 грн. зі сплатою 12% річних.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем умов договору станом на 6
грудня 2007 року утворилась
заборгованість у розмірі 49.041,78 грн., яка
складається з:

- заборгованості за кредитом у
сумі 8.688,04 грн.;

- заборгованості по процентах за
користуванням кредитом у сумі 1.036,57
грн.;

- заборгованості по комісії за
користування кредитом у сумі 3.206,08 грн.;

- пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором у сумі 33.272,58
грн.;

- штрафів у загальному розмірі
2.811,51 грн.

Спираючись про таке, позивач просив про
стягнення з відповідача вказаних сум.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала та
наполягала на його задоволенні .

Відповідач та його представник у
судовому засіданні позов не визнали.

При цьому вони заявили зустрічний
позов, у якому просили про визнання
вказаного договору недійсним,
спираючись про те, що укладений
сторонами договір не був ними
підписаний та взагалі був укладений
всупереч встановленого законом
порядку.

До того ж, вони просили суд під час
розгляду справи застосувати строки
позовної давності.

Після вислуховування сторін та
дослідження письмових матеріалів
справи суд дійшов такого.

1……Матеріалами справи встановлено, та
сторони не заперечують того, що 6 грудня
2007 року ОСОБА_3 /надалі - позичальник/
звернулася до позивача /надалі -
кредитодавець/ із письмовою заявою
NKXRRC12670023 /далі - заява/ про надання
споживчого кредиту в розмірі 11.132 грн.
на строк до 6 грудня 2010 року (на 36 місяці)
за умови сплати за його користування
щомісячних процентів у розмірі 1 % від
суми залишку кредиту на місяць та
погашення кредиту щомісячними
платежами, що складаються з частини
заборгованості та нарахованих за
попередній місяць відсотків та комісії
у загальній сумі по 571,01 грн.. /а.с. _____/.

2……Позивачем зазначено, що укладений
між сторонами кредитний договір
перебачає й інші умови, щодо зазначені
в Умовах про надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстроча»)
(СТАНДАРТ) /далі - Умовах/, про які
згадано у тексті заяви, та про
ознайомлення з якими позичальник
поставив власноручний підпис.

Але з такими посиланнями погодитись
неможливо за такого.

Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК
України договір, за яким банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит) у певному
розмірі іншій особі (позичальникові), а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти є
кредитним договором.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний
договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

Кредитодавець стверджує, що письмова
форма договору споживчого кредиту
дотримана, оскільки підписана заява, у
якій міститься посилання про
ознайомлення з умовами.

Однак умови підписані лише головою
правління банку, але не мають підпису
позичальника, його реквізитів,
відсутня і дата їх складання або
підпису сторонами, а також жодної
ідентифікуючої ознаки на предмет їх
невід'ємності від заяви. До того ж. у
заяві не зазначено, що неврегульовані у
ній питання регулюються відповідно до
умов.

Таким чином, підстав вважати, що
кредитодавцем отримана згода
позичальника на укладення кредитного
договору з урахуванням вказаних умов,
на які посилається позивач, немає, а
тому правовідносини між сторонами з
приводу кредитування регулюються
тільки заявою.

3……Матеріалами справи також
встановлено, та сторони не заперечують
того, що на виконання своїх зобов'язань
за кредитним договором кредитодавець
надав позичальнику 11.132 грн., виконавши
тим самим свої зобов'язання у повному
обсязі.

4……Матеріалами справи також
встановлено, та сторони не заперечують
того, що свої обов'язки за договором
позичальник виконав не у повному
обсязі.

Між цим, відповідно до статті 526 ЦК
України зобов'язання мають
виконуватись належним чином та у
встановлений законом строк, а
відповідно до статті 625 ЦК України у
разі неналежного виконання зобов'язань
позичальник має, сплатити, зокрема,
прострочену суму боргу

5……Разом із цим, банк звернувся до суду
у травні 2013 року.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється у три
роки.

Згідно з п. 31 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», суди
мають виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки застережень щодо продовження
позовної давності, нарахування
неустойки відповідно до умов заява не
містить, суд приходе до висновку про те,
що під час звернення до суду з цим
позовом позивач пропустив строк
позовної давності в частині вимог,
заявлених за період до 22 травня 2010 року.

Отже, з відповідача на користь позивача
слід стягнути по 571,01 грн. за період з
травня 2010 року до грудня 2010 року (за 8
місяців), а загалом (8 х 571,01) - 4.568 грн. 08
коп., задовольнивши позовні вимоги у
цій частині.

6……Позивач просить також про
стягнення з відповідача пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань та
штрафів в порядку та розмірах, що
передбачені Умовами.

Але, як доведено у пункті « 2» цього
рішення, ці Умови не можуть регулювати
правовідносини між позичальником та
кредитодавцем.

Що ж стосується Заяви, то вона умов щодо
виплати пені та штрафів не передбачає.

За такого у задоволенні вимог в цій
частині слід відмовити.

7……Відповідач просить про визнання
договору недійсним, маючи на увазі
недійсність Умов.

Але оскільки ці умови не визнані
такими, що регулюють правовідносини
між сторонами, підстави для
задоволення цих вимог є відсутніми.

При цьому з відповідача на користь
позивача слід стягнути судовий збір у
розмірі, що є пропорційним частині
позовних вимог, що були задоволені.

Керуючись ст.10, 174, 213-215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного
товариства "Приватбанк" до ОСОБА_3 про
виконання зобов'язань - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
"ПриватБанк" 4.568, 08 грн. /чотири тисячі
п'ятсот шістдесят вісім грн. 08 коп./ та 225
грн. 40 коп. судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовити.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 - відмовити .

Рішення може бути оскарженим до
Миколаївського апеляційного суду
через Центральний районний суд міста
Миколаєва протягом 10 днів.

СУДДЯ
=АЛЄЙНІКОВ В.О.=

Мотивоване рішення виготовлене20.03.2014