Номер провадження: 22-ц/785/1071/14
Номер справи місцевого суду: 1505/4510/2012
Головуючий у першій інстанції Матяш
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І.,
Артеменка І.А.

за участю секретаря - Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі справу за
апеляційною скаргою міського голови
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради на
заочне рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 10 вересня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради,
ОСОБА_3, комунального підприємства
«Житлово Експлуатаційне Об'єднання - 1»
про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовом до виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради,
ОСОБА_3, КП «Житлово Експлуатаційне
Об'єднання - 1» про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла співвласниця
квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_4, про що
свідчить свідоцтво про смерть від 13
жовтня 2011 року, серії НОМЕР_1, яке видано
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по м.
Б.-Дністровському Б.-Дністровського
МУЮ, про що в книзі реєстрації смертей
13.10.2011 року зроблено відповідний запис
за № 590.

Після смерті ОСОБА_4, відкрилася
спадщина у вигляді 41/100 частини
квартири АДРЕСА_2.

Дане нерухоме майно належало ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про право власності
від 24 грудня 2008 року, яке видано органом
приватизації державного житлового
фонду виконавчого комітету
Б.-Дністровської міської ради,
відповідно до розпорядження від 24
грудня 2008 року за № 10044.

Зі спадкодавцем позивачка разом
проживали з 1992 року, в будинку за
АДРЕСА_2, в одній квартирі № 58, в кімнаті
№ 1 проживала спадкодавець, а в кімнаті
№ 2 позивачка.

Спільно вони утримували господарські
споруди квартири, сплачували за
послуги, за користування спільної
квартири, проводили ремонтні роботи.

Як вказує позивач свідоцтво про право
власності, технічний паспорт та
свідоцтво про смерть зникли.

В порядку ч. 4 ст. 1261 ЦК України
спадкоємцем четвертої черги є - ОСОБА_2

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 листопада залучено у якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог КП «Житлово
Експлуатаційне Об'єднання - 1».

Заочним рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 10 вересня 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено частково,
встановлено факт прийняття ОСОБА_2
спадщини у вигляді 41/100 частин квартири
АДРЕСА_2, що відкрилася після смерті
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1;
визнано за ОСОБА_2 право власності у
вигляді 41/100 частин квартири АДРЕСА_2; в
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 07 листопада 2013 року заяву
виконавчого комітету Б.-Дністровської
міської ради про перегляд заочного
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 10 вересня 2013 року залишено без
задоволення.

Вважаючи рішення суду незаконним
міський голова виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
звернувся до апеляційного суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 10 вересня 2013 року та ухвалити по
справі нове рішення яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у
повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі вивчивши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1,3 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 частково
суд помилково дійшов висновку про
наявність законних підстав для його
задоволення.

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_4 13 жовтня 2011 року відкрилася
спадщина на її майно - 41/100 частину
квартири АДРЕСА_2

Кімната № 2 у зазначеному будинку
належить позивачу, яка відповідно до
позову вважає себе на підставі ч. 4 ст.
1261 ЦК України спадкоємцем четвертої
черги, за відсутності інших
спадкоємців, та просила визнати за нею
факт прийняття спадщини та право
власності на спадкове майно ОСОБА_4

Досліджуючи викладені обставини суд
помилково визнав за позивачем факт
прийняття спадщини та право власності
на спадщину за позивачем на 41/100 частину
(кімнату № 1) квартири АДРЕСА_2, яка
відкрилася після смерті спадкодавця.

На момент відкриття спадщини позивач
не входила до кола осіб визначених
законом спадкоємцями.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім`єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

П. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» визначено, що при
вирішенні спору про право на спадщину
осіб, які проживали зі спадкодавцем
однією сім`єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини судом
необхідно враховувати правила частини
другої ст. 3 СК України про те, що сім`ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Зазначений п'ятирічний строк повинен
виповнитися на момент відкриття
спадщини.

Позивач ОСОБА_7 з відповідною заявою
про встановлення факту проживання
однією сім`єю до суду не зверталася,
судом у рішенні такий факт не
встановлений, тому суд безпідставно
дійшов висновку, що позивач являється
спадкоємцем четвертої черги та з цих
підстав має право на визнання за нею
права власності на зазначену спадщину.

За викладених обставин колегія суддів
вважає, що районний суд неповно зясував
викладені обставини, висновок суду не
відповідає встановленим обставинам, що
є підставою для скасування рішення
суду від 10 вересня 2013 року і ухвалення
нового рішення по суті позовних вимог.

Підстав для задоволення позову колегія
не вбачає, апеляційна скарга за
викладених обставин підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.1, 3 ч.1, п.1 ст.309, ст.313,
314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу міського голови
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради -
задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 10 вересня 2013 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення яким у
задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
П.М. Черевко

Судді:
В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко