Справа № 539/771/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Матвієнка В. М.

при секретарі - О.А. Павличенко

представників позивача - О.М. Горобця ,
М.М. Котенка

представника третьої особи
Лубенського МВ УМВС України у
Полтавській області -

О.С. Калайди О.С.

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом
Автогосподарства УМВС України у
Полтавській області до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В :

Автогосподарство УМВС України у
Полтавській області звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_4 про стягнення 88 907
грн. майнової шкоди,завданої внаслідок
ДТП.

У позові вказано, що 15.01.2013 року по вул.
Радянській в м. Лубни, поблизу зупинки
автотранспорту МТК сталася ДТП за
участю автомобіля SKODA OCTAVIA та
автомобіля ВАЗ 21214, внаслідок якого
обидва автомобіля отримали
пошкодження. Власником SKODA OCTAVIA є
позивач, яким керував сержант міліції
ОСОБА_4 співробітник Лубенського МВ
УМВС України у Полтавській області.

Згідно постанови Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 03.04.2013 року встановлено, що
відповідач, керуючи автомобілем SKODA
OCTAVIA не вибрав безпечної швидкості руху
та не врахував дорожню обстановку,
внаслідок чого здійснив виїзд на смугу
зустрічного руху та допустив зіткнення
з автомобілем ВАЗ - 21214.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою
вину визнав , був притягнутий до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Розмір завданої шкоди автомобілю SKODA
OCTAVIA складає 88 907 грн ., яка відповідачем
не відшкодована по теперішній час в
зв"язку з чим позивач прохає суд
стягнути з відповідача 88 907 грн . на свою
користь в порядку встановленому
Постановою Верховної Ради України від
23.06.1995 року № 243/95-Вр. "Про затвердження
Положення про матеріальну
відповідальність військовослужбовців
за шкоду заподіяну державі".

У судовому засіданні представники
позивача свої вимоги підтримали,
прохали їх задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач позов визнав частково ,
вважає , що завдана ним шкода підлягає в
обмеженому розмірі , а саме в розмірі
його місячного грошового забезпечення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши думку сторін, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню частково.

Судом встановлено, що 15.01.2013 року
близько 14 год. 00 хв. в м. Лубни, по вул.
Радянській поблизу зупинки
автотранспорту МТК відбулося
зіткнення легкового автомобіля SKODA
OCTAVIA, д. н. з. НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_4 та автомобіля ВАЗ 2121, д. н. з.
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 В
результаті ДТП вказані транспортні
засоби зазнали технічних пошкоджень.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
ТЗ автомобіль SKODA OCTAVIA, д. н. з. НОМЕР_2
перебував на балансі Автогосподарства
УМВС України в Полтавській області.

Постановою Лубенської міжрайонної
прокуратури кримінальне провадження
закрито за відсутності в діях ОСОБА_4
ознак складу кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 286 КК
України.

Постановою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 03.04.2013
року ОСОБА_4 у відповідності до ст. 124
КУпАП притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
сумі 340 грн . В постанові суду зазначено,
що керуючи автомобілем, ОСОБА_4 не
вибрав безпечної швидкості руху та не
врахував дорожню обстановку, внаслідок
чого здійснив виїзд на смугу
зустрічного руху та допустив зіткнення
з автомобілем ВАЗ 21214, в результаті чого
обидва автомобіля зазнали пошкоджень.

ОСОБА_4 визнавав свою вину у вказаному
правопорушенні , постанова суду є
чинною. Крім того, вина ОСОБА_4 у скоєні
ДТП підтверджується постановою про
закриття кримінального провадження.

Позивач вказує на те, що при ДТП зазнав
пошкоджень автомобіль, що є власністю
держави та перебував у нього на
балансі, при цьому, керуючи автомобілем
SKODA OCTAVIA,

ОСОБА_4 перебував при виконанні
службових обов'язків, а тому він
повинен понести повну матеріальну
відповідальність за заподіяну шкоду
автомобілю відповідно до Постанови
Верховної Ради України від 23.06.1995 року
№ 243/95-Вр "Про затвердження Положення
про матеріальну відповідальність
військовослужбовців за шкоду
заподіяну державі".

З цими доводами представників
позивача суд погоджується частково.

Постановою Лубенської міжрайонної
прокуратури від 28.02.2013 року
встановлено, що 03.01.2013 року сержант
міліції ОСОБА_4 написав рапорт, згідно
якого погодився на запропоновану йому
посаду міліціонера-водія СРЗ
Лубенського МВ УМВС. Керівництвом
міськвідділу підготовлене відповідне
подання про призначення ОСОБА_4 на
вищевказану посаду. Згідно наказу №5
від 03.01.2013р. начальника Лубенського МВ
УМВС України у Полтавській області
автомобіль SKODA OCTAVIA д.н.з. НОМЕР_2
закріплений за сержантом міліції
ОСОБА_4

15.01.2013 року на службовому автомобілі SKODA
OCTAVIA ОСОБА_4 разом з начальником
міськвідділу та заступником
начальника Лубенського МВ повертався
із с. Остапівка у м. Лубни, куди він
разом із вищевказаними керівниками
міськвідідлу їздив на їхню вимогу у
службових справах.

Таким чином ДТП трапилася під час
виконання ОСОБА_4 своїх службових
обов'язків, що також підтверджується
листом Лубенського МВ УМВС України у
Полтавській області.

Постановою Верховної Ради України від
23.06.1995 року № 243/95-Вр затверджено
Положення про матеріальну
відповідальність військовослужбовців
за шкоду, заподіяну державі.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 10, 13 Положення
воно визначає підстави і порядок
притягнення до матеріальної
відповідальності військовослужбовців
і призваних на збори
військовозобов'язаних, винних у
заподіянні шкоди державі під час
виконання ними службових обов'язків,
передбачених актами законодавства,
військовими статутами, порадниками,
інструкціями та іншими нормативними
актами.

За шкоду, заподіяну державі не під час
виконання службових обов'язків,
зазначені особи несуть матеріальну
відповідальність у порядку,
передбаченому цивільним
законодавством України.

До військовослужбовців належать:
солдати, матроси, сержанти, старшини
строкової військової служби і ті, які
проходять військову службу за
контрактом, курсанти (слухачі)
військово-навчальних закладів, жінки,
які проходять військову службу за
контрактом на посадах солдатів і
матросів, сержантів і старшин,
прапорщиків і мічманів та офіцерського
складу, прапорщики, мічмани і офіцери
Збройних Сил України, Прикордонних
військ України, військ Цивільної
оборони, Управління державної охорони
України та інших військових формувань,
створених відповідно до законодавства
України, Служби безпеки України, військ
внутрішньої та конвойної охорони
Міністерства внутрішніх справ України,
а також призвані на збори
військовозобов'язані.

Дія цього Положення поширюється також
на осіб рядового та начальницького
складу Міністерства внутрішніх справ
України.

Відшкодуванню підлягає пряма дійсна
шкода, завдана розкраданням,
пошкодженням, втратою чи незаконним
використанням військового майна,
погіршенням або зниженням його
цінності, що спричинило додаткові
витрати для військових частин, установ,
організацій, підприємств та
військово-навчальних закладів (далі -
військові частини) для відновлення,
придбання майна чи інших матеріальних
цінностей або надлишкові виплати.

Військовослужбовці і призвані на збори
військовозобов'язані несуть
матеріальну відповідальність за
наявністю: а) заподіяння прямої дійсної
шкоди; б) протиправної їх поведінки; в)
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою і настанням шкоди; г) вини у
заподіянні шкоди.

Військовослужбовці і призвані на збори
військовозобов'язані за шкоду,
заподіяну недбалим виконанням ними
службових обов'язків, передбачених
військовими статутами, порадниками,
інструкціями та іншими нормативними
актами, несуть матеріальну
відповідальність у розмірі заподіяної
шкоди, але не більше місячного
грошового забезпечення.

Військовослужбовці і призвані на збори
військовозобов'язані несуть
матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди, заподіяної з їх
вини державі, у разі: умисного знищення,
пошкодження, псування, розкрадання,
незаконного витрачання військового
майна або вчинення інших умисних
протиправних дій; приписки у нарядах та
інших документах фактично не виконаних
робіт, перекручування звітних даних і
обману держави в інших формах;
заподіяння шкоди особою, яка
перебувала у нетверезому стані; дій
(бездіяльності), що мають ознаки
злочину; недостачі, а також знищення
або псування військового майна,
переданого їм під звіт для зберігання,
перевезення, використання чи для іншої
мети.

Встановлені судом обставини у справі
дають підстави для притягнення ОСОБА_4
до матеріальної відповідальності за
вказаною постановою, а саме:
відповідачем заподіяно пряму дійсну
шкоду майну держави, що перебувало на
балансі Автогосподарства УМВС України
в Полтавській області, під час
виконання ним службових обов'язків.
Вина ОСОБА_4 в заподіянні шкоди
позивачу підтверджується поясненнями
самого відповідача, постановою
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 03.04.2013 року,
матеріалами службового розслідування.
Судом встановлено, що протиправна
поведінка відповідача, його вина мають
причинний зв'язок із настанням шкоди,
що не оспорюється ОСОБА_4

Постанова Верховної Ради України від
23.06.1995 року № 243/95-Вр, якою затверджено
Положення про матеріальну
відповідальність військовослужбовців
за шкоду, заподіяну державі.

визначає обмежену та повну матеріальну
відповідальність.

Позивач просить покласти відповідача
повну матеріальні відповідальність ,
стягнувши з нього 88 907 грн. відповідно
до звіту про незалежну оцінку майна.

Ч. 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

В порушення вказаної норми позивач не
довів наявність обставин, які
відповідно до Постанови Верховної Ради
України від 23.06.1995 року № 243/95-Вр дають
підстави для притягнення особи до
повної матеріальної відповідальності,
а саме: умисного знищення, пошкодження,
псування, розкрадання, незаконного
витрачання військового майна або
вчинення інших умисних протиправних
дій; приписки у нарядах та інших
документах фактично не виконаних
робіт, перекручування звітних даних і
обману держави в інших формах;
заподіяння шкоди особою, яка
перебувала у нетверезому стані; дій
(бездіяльності), що мають ознаки
злочину; недостачі, а також знищення
або псування військового майна,
переданого їм під звіт для зберігання,
перевезення, використання чи для іншої
мети.

Як встановлено судом договорі про
повну матеріальні відповідальність з
ОСОБА_4 не укладався, що також
підтверджується листом Лубенського МВ
УМВС України у Полтавській області.

Таким чином суд не знаходить підстав
для відшкодування матеріальної шкоди
в повному

обсязі відповідачем.

Разом із тим, сукупність встановлених
судом обставин у справі дають підстави
для притягнення ОСОБА_4 до обмеженої
матеріальної відповідальності в
розмірі його місячного грошового
забезпечення, яке відповідно до
довідки складає -2246 грн. 95 коп.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що цей позов
підлягає задоволенню частково.

Судові витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись Постановою Верховної Ради
України від 23.06.1995 року № 243/95-Вр "Про
затвердження "Положення про
матеріальну відповідальність
військовослужбовців за шкоду,
заподіяну державі",

ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215
ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Автогосподарства УМВС
України у Полтавській області до
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок ДТП задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Автогосподарства УМВС України у
Полтавській області 2246 грн. 95 коп.
майнової шкоди та 243 грн. 60 коп.
судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
протягом 10 днів з дня його проголошення
через суд першої інстанції

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Матвієнко В. М.