Справа № 505/1032/14-ц
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2014 року Котовський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого судді - Нікітішина В.П.

при секретарі - Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Котовську Одеської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», третя особа,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Відділ Державної
виконавчої служби Котовського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області, про виключення майна
з опису та зняття арешту з ? частини
домоволодіння

встановив:

Позивач звернувся 13.03.2014 року в
суд з цим позовом, вказуючи, що з 1979 року
і до цього часу перебуває у шлюбі зі
ОСОБА_2.

За час шлюбу у 1982 році ними було
придбано домоволодіння по АДРЕСА_1, де
він і мешкає на цей час.

Згідно судового наказу від 10 жовтня 2006
року, виданого Котовським
міськрайонним судом Одеської області
зі ОСОБА_2 за заявою АППБ «Аваль» була
стягнута заборгованість за кредитним
договором у розмірі 5522 грн. 91 коп.

Оскільки ОСОБА_2 ухиляється від
добровільної сплати вказаної
заборгованості, постановою ВДВС
Котовського МРУЮ Одеської області від
14 вересня 2007 року було накладено арешт
на 89/100 житлового будинку по АДРЕСА_1 та
оголошено заборону на його відчуження.

Вважає, що постановою ВДВС Котовського
МРУЮ Одеської області порушені його
майнові інтереси, оскільки йому як
чоловіку боржника який перебуває у
зареєстрованому шлюбі належить 1/2
частка у спільно нажитому майні. Тому
за вказаним боргом за рішенням суду,
повинна нести відповідальність тільки
ОСОБА_2 і накладення арешту може бути
зроблено тільки на її частину майна.

Тому змушений звернутись до суду
за захистом своїх прав та інтересів.

З урахуванням уточнення позовних
вимог від 19.03.2014 року просив ухвалити
рішення суду, яким визнати 89/100 частин
житлового будинку по АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в рівних частинах та виключити з
акту опису та арешту майна ВДВС
Котовського МРУЮ Одеської області від
14 вересня 2007 року серії АН №386372 про
накладення арешту на 89/100 частин
житлового будинку по АДРЕСА_1, 445/1000
частини з 89/100 частини житлового
будинку, яка належить йому, ОСОБА_1, на
праві приватної власності.

Відповідачка ОСОБА_2, надала заяву
про розгляд справи у її відсутність в
якій позов визнала.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
судове засідання повторно не з'явився.
Причин неявки суду не повідомив. Заяви
про розгляд справи у свою відсутність
не представив. Заперечень до позову не
надав. Тому за згоди позивача справу
розглянуто у відсутність цього
представника цього відповідача.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, ВДВС Котовськго МРУЮ в Одеській
області у судове засідання не з'явився.
Надав заяву про розгляд справи у його
відсутність, в якій пропонував
прийняти рішення суду на власний
розсуд.

Вислухавши позивача та дослідивши
обставини справи, суд приходить до
висновку про задоволення позову,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 08.05.1979 року, що
підтверджується Свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Відповідно до Свідоцтва про право
власності на житловий будинок, яке
видано виконкомом Котовської
міськради 16.07.1999 року, зареєстрованого
16.07.1999 року в Котовському БТІ, 89/100
частини по АДРЕСА_1 числиться на праві
власності за ОСОБА_2 (а.с.19).

Згідно ст.60 СК України, майно набуте
подружжям за час шлюбу, є його
суспільною сумісною власністю. При
цьому ст.70 ч.1 цього кодексу зазначає, що
в разі поділу цього майна, частка
дружини і чоловіка є рівними.
Відповідно до положень ст.57 СК України
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є майно набуте за час шлюбу,
але на підставі договору дарування або
в порядку спадкування.

Аналогічними є положення норм
ст.ст.22,24 та 28 КпШС України які були
чинні на час виникнення права
власності на спірну частину будинку.

Виходячи з вимог закону та обставин
справи, суд приходить до висновку, що
спірна частину будинку по АДРЕСА_1, є
спільною сумісною власністю подружжя
ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Відповідно їх ідеальні частки у
власності на цю частину будинку є
рівними.

Доказів зворотного матеріали
справи не містять.

Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно на яке накладено арешт
належить їй, може звернутись до суду з
позовом про визнання права на майно і
звільнення майна з під арешту.

Як вбачається з Постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 14
вересня 2007 року серії АН №386372 від 14
вересня 2007 року державним виконавцем
ВДВС Котовського МРУЮ Одеської області
накладено арешт на всі 89/100 частин
житлового будинку по АДРЕСА_1 за
боргами відповідачки перед АППБ
«Аваль» на суму 5521,91 грн., згідно Наказу
Котовського міськрайонного суду від
10.10.2006 року (а.с.6).

Оскільки арештована частина
будинку є спільною сумісною власністю
позивача і відповідачки в рівних
частинах, тобто по 89/200
кожного(89/100:2=89/200), а сам позивач не є
згідно судового рішення боржником
перед стягувачем, тому належна йому
частина у цьому будинку підлягає
звільненню з під арешту.

Керуючись ст.ст.10,60,88,212-215 ЦПК
України, ст.ст. 2, 15, 368, 369, 370, 386, 391 ЦК
України, ст.ст.57,60,61,63,70,71 СК України, ч.1
ст. 60 Закону України «Про виконавче
провадження», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати 89/100 частин житлового
будинку по АДРЕСА_1 спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
рівних частинах.

Звільнити з під арешту 89/200 частини
житлового будинку по АДРЕСА_1, які
належать ОСОБА_1 на праві особистої
власності, вчиненого ВДВС Котовського
МРУЮ Одеської області згідно Постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 14
вересня 2007 року серії АН №386372.

Рішення суду набирає законної
сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через суд який його ухвалив на протязі
10 днів з дня його проголошення, а
особами які не були присутні у судовому
засіданні протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

С у д
д я-