Справа № 2-1227/11
Провадження № 22-ц/779/878/2014
Головуючий у 1 інстанції Гринів М. А.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Матківського Р.Й.

суддів
Васильковського В.М., Шишка А.І.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю апелянта ОСОБА_2 та її
представника ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні
клопотання ТОВ «Інвестиційна компанія
«ІФГ Капітал» про заміну сторони
виконавчого провадження, з апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Калуського
міськрайонного суду від 12 березня 2014
року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Калуського міськрайонного
суду від 12 березня 2014 року задоволено
клопотання про заміну сторони
виконавчого провадження.

На дану ухвалу ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, просить її
скасувати та постановити нову про
відмову у задоволенні клопотання ТОВ
«ІК «ІФГ Капітал».

Апелянт у скарзі зазначає, що ухвалу
постановленою з порушенням норм
процесуального права.

ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» не має
процесуального права для звернення до
суду із клопотанням про заміну сторони
у виконавчому провадженні. Заявник у
даному випадку не є стороною
виконавчого провадження, а
заінтересованою стороною, оскільки не
є стягувачем і боржником.

ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» ще не має статусу
сторони у виконавчому провадженні,
тому не має процесуального права для
звернення до суду із вимогами про
заміну сторони у виконавчому
провадженні.

Стягувач ТОВ «Укрпромбанк» як
юридична особа не вибуло із спірного
виконавчого провадження і не
ліквідоване.

Відповідно до п. 1.2 Договору від 05
вересня 2013 року до заявника як
управителя не переходить право
власності на активи.

Крім цього, вимога ТОВ «ІК «ІФГ
Капітал» про заміну сторони у спірному
виконавчих провадженнях на підставі
договору від 05 вересня 2013 року про
передання в управління непроданих
активів є неправомірною.

Укладення угоди про відступлення прав
кредитора на стадії виконавчого
провадження є неправомірним.

Цивільне законодавство надає
кредиторові можливість уступити право
вимоги кредитора іншій особі, а не
право стягнення коштів за рішенням
суду. Отже, кредитор може уступити
право вимоги тільки до прийняття
рішення судом.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта
ОСОБА_2 та її представника, які вимоги
скарги підтримали, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає.

За загальним правилом ч.1 ст.316, ч.1
ст. 319 ЦК власник самостійно
розпоряджається своїм майном. Право
довірчої власності є особливим видом
права власності, яке виникає внаслідок
закону або договору управління майном.

У зв'язку з цим власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 1029 ЦК України за
договором управління майном одна
сторона (установник управління)
передає другій стороні (управителеві)
на певний строк майно в управління, а
друга сторона зобов'язується за плату
здійснювати від свого імені управління
цим майном в інтересах установника
управління або вказаної ним особи
(вигодонабувача).

Договір управління майном може
засвідчувати виникнення в управителя
права довірчої власності на отримане в
управління майно.

Законом чи договором управління майном
можуть бути передбачені обмеження
права довірчої власності управителя.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України у разі
вибуття однієї із сторін виконавчого
провадження за поданням державного
виконавця або за заявою сторони суд
замінює сторону виконавчого
провадження її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512
ЦК України кредитор у зобов'язанні
(крім випадків, передбачених статтею 515
ЦК України) може бути замінений іншою
особою внаслідок, зокрема, передання
ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги),
а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора в зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного
законодавства заміна осіб в окремих
зобов'язаннях через волевиявлення
сторін (відступлення права вимоги) є
різновидом правонаступництва та
можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті
378 ЦПК України та статті 8 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі вибуття кредитора в зобов'язанні
він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами
1, 2 частини першої статті 512 ЦК України,
у разі передання кредитором своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги) чи
правонаступництва (припинення
юридичної особи шляхом злиття,
приєднання поділу, перетворення або
ліквідації, спадкування) на стадії
виконання судового рішення
відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається
поза межами виконавчого провадження у
разі смерті кредитора, припинення
юридичної особи чи відступлення права
вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора
відбувається вибуття цієї особи з
виконавчого провадження, у зв'язку із
чим припиняється її статус сторони
виконавчого провадження і її заміна
належним кредитором проводиться
відповідно до частини п'ятої статті 8
Закону України "Про виконавче
провадження", статті 378 ЦПК України за
заявою заінтересованої сторони
зобов'язання, якою є правонаступник, що
отримав від попереднього кредитора всі
права та обов'язки в зобов'язанні, у
тому числі й право бути стороною
виконавчого провадження.

Постановляючи ухвалу про задоволення
клопотання суд першої інстанції
правильно виходив з того, що 5 вересня
2013 року між ТОВ «Укрпромбанк» як
установника управління, ТОВ «ІК ІФГ
Капітал» як управителя та
Національного банку України, укладено
договір, згідно якого активи, що
перебували на балансі ТОВ
«Укрпромбанк», передано в управління
ТОВ «ІК ІФГ Капітал», в тому числі і
право вимоги за кредитним договором
від 25 серпня 2005 року, укладеним між ТОВ
«Укрпромбанк» та ОСОБА_4, поручителем
якого є ОСОБА_2

За умовами договору про передачу в
управління непроданих активів ТОВ «ІК
ІФГ Капітал» як управитель є довірчим
власником отриманих в управління
активів і має право володіти,
користуватися і розпоряджатися
активами відповідно до законодавства
України та цього договору, бути
процесуальним правонаступником
установника управління у справах,
однією із сторін яких є установник
управління, тобто ТОВ «Укрпромбанк», а
також правонаступником у виконавчих
провадженнях, однією із сторін яких є
установник управління.

Додатком до договору та актом
передання а.с. 68-79 підтверджено
виконання зобов'язання між ТОВ
«Укрпромбанк» як установника
управління, ТОВ «ІК ІФГ Капітал» як
управителя та Національного банку
України у тому числі і кредитного
зобов'язання за договором від 25 серпня
2005 року.

Відповідно до копії постанови
державного виконавця міського відділу
ДВС Калуського міського управління
юстиції від 02 липня 2012 року відкрито
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 239458,37 гривень боргу,
судові витрати та витрати на ІТЗ на
виконання рішення Калуського
міськрайонного суду від 19 квітня 2012
року.

Тому виходячи з наведеного, колегія
суддів вважає необґрунтованими доводи
апелянта та його представника,
викладені у апеляційній скарзі, судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону, тому
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду
від 12 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Р.Й. Матківський

Судді: В.М. Васильковський

А.І. Шишко