Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №279/2-357/12
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Миніч Т.І.,

суддів:
Трояновської Г.С.,

Павицької
Т.М.,

при секретарі судового

засідання
Камінній М.О.,

з участю представників
сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Коростенського
міськрайонного суду від 18 лютого 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом. Просила визнати
неправомірними дії відповідача щодо
підвищення процентної ставки за
кредитною угодою №ZHK0GA00000234 від 24.05.2007
року; зобов'язати відповідача
припинити його неправомірні дії,
направлені на внесення змін до
кредитної угоди в частині підвищення
процентної ставки, які порушують чинне
законодавство України та її законні
права; зобов'язати відповідача
виконувати кредитну угоду в тій
редакції, в якій її було укладено 24.05.2007
року. В обґрунтування позову зазначала,
що 24.05.2007 року між нею та ПАТ КБ
«ПриватБанк» був укладений кредитний
договір, за умовами якого нею був
отриманий кредит в сумі 40000 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 1,17% на місяць. 11.02.2012
року вона отримала лист-вимогу від
відповідача про необхідність
звільнити квартиру АДРЕСА_1, у зв"язку з
чим дізналася про зміну без її відома
розміру відсоткової ставки. Вважала, що
такі дії банку не відповідають вимогам
п.2.3.1 кредитної угоди, згідно з якими
банк повинен направити позичальнику
письмове повідомлення про зміну
процентної ставки протягом 7
календарних днів з дня вступу в
чинність зміненої відсоткової ставки.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду від 18 лютого 2014
року в задоволені позову ОСОБА_3 до
Публічного Акціонерного Товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинення дій - відмовлено.

У поданій через свого представника
апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
зазначене рішення скасувати та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі. На думку
апелянта рішення судом першої
інстанції ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
24.05.2007 року між позивачкою ОСОБА_3 та ПАТ
КБ «ПриватБанк» був укладений
кредитний договір, за умовами якого
позивачка отримала кредит в сумі 40000
грн. на строк до 23.05.2017 року зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 1,17% на місяць (а.с.5-7).

Зазначений договір є чинним та
жодною із сторін не оспорений.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 2.3.1 кредитного договору
передбачено, що банк має право в
односторонньому порядку збільшувати
розмір процентної ставки за
користування кредитом при зміні
кон'юнктури ринку грошових ресурсів в
Україні.

Згідно з умовами договору з 01.02.2009
року Банком підвищено відсоткову
ставку за кредитом, наданим позивачці,
до 26,88% річних.

Суд першої інстанції обгрунтовано
визнав такі дії банку правомірними,
зважаючи на наступне.

Згідно з ч.4 ст.4 Закону України „Про
захист прав споживачів" про зміну
відсоткової ставки за споживчим
кредитом споживач повідомляється
кредитодавцем письмово протягом семи
календарних днів з дати її зміни.

Відповідно до роз"яснень, що викладені
в п.28 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування законодавтсва
при вирішенні спорів, що виникають із
кредитних відносин» при вирішенні
питання щодо правомірності підвищення
банком чи іншою фінансовою установою
процентної ставки суди також повинні
розрізняти умови кредитного договору,
які встановлюють односторонню зміну
умов договору, від умов договору, що
встановлюють погоджену сторонами
процедуру зміни договору шляхом
прийняття позичальником пропозиції
кредитора про зміну умов договору
відповідно до вимог ст.ст. 641-642 ЦК
України або в порядку, визначеному
частиною шостою ст.1056-1 ЦК України.

При підвищенні процентної ставки
з'ясуванню підлягають визначена
договором процедура підвищення
процентної ставки (лише повідомлення
позичальника чи підписання додаткової
угоди тощо); дії позичальника щодо
прийняття пропозиції кредитора тощо.

Судом встановлено, що 31 грудня 2008 року
банк надіслав позивачці повідомлення
про підвищення з 01.02.2009 року розміру
процентної ставки, мотивувавши своє
рішення, та зазначив, що в разі незгоди
з підвищенням ставки боржник
зобов'язаний повністю повернути кредит
у встановлений договором строк до 20
січня 2009 року. Зазначений лист був
направлений позивачці за місцем її
проживання (а.с.24,25).

Доказом направлення цього листа є
наданий відповідачем реєстр
відправленої поштової кореспонденції.

З матеріалів справи також вбачається,
що після підвищення відсоткової ставки
позивачка, хоч і не в сталому розмірі,
але продовжувала вносити платежі на
погашення кредиту (а.с.33-40).

Такі фактичні дії ОСОБА_3 свідчать про
прийняття пропозиції банку щодо
підвищення відсоткової ставки за
кредитним договором.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
врахував, що рішення про збільшення
розміру відсоткової ставки по кредиту
ухвалено банком 25.12.2008 року, тобто, до
набрання чинності Законом України
„Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
заборони банкам змінювати умови
договору банківського вкладу та
кредитного договору в односторонньому
порядку", відповідно до якого
встановлений договором розмір
процентів не може бути збільшений
банком в односторонньому порядку
(а.с.26). здійснювала щомісячний платіж
у більшому розмірі та сплачувала
кредит за новою відсотковою ставкою.

За наведених обставин суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

Обставини справи судом з'ясовані
повно та всебічно. Зібраним у справі
доказам дана належна оцінка. Будь-яких
процесуальних порушень, які б давали
підстави для переоцінки доказів,
апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та на їх
правильність не впливають.

Оскаржуване рішення постановлено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного
суду від 18 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: