Справа № 755/8956/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді
ЛАСТОВКИ Н.Д.

при секретарі
Фузік Г.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому
просить визнати в порядку спадкування
за ним, право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер його батько
ОСОБА_4. На момент відкриття спадщини -
дату смерті він та відповідачка
проживали разом з батьком в одній
квартирі, були в ній зареєстровані та
вели спільне господарство. ОСОБА_4 06
лютого 1999 року склав заповіт,
відповідно до якого спадкоємцями
всього майна, де б воно не знаходилося і
з чого б воно не склалося і взагалі все
те, що належить спадкодавцеві на день
смерті, є він та відповідач. До
спадкового майна, яке залишилось після
смерті батька, відноситься
двохкімнатна квартира АДРЕСА_1. Дана
квартира має статус кооперативної
квартири і була придбана за особисті
кошти. Пайовий внесок в
житлово-будівельний кооператив
«Приборист» сплачено в повному обсязі,
однак за час свого життя його батько не
встиг оформити свідоцтво про право
власності на кооперативну квартиру та
зареєструвати його у БТІ м. Києва. Таким
чином, відсутні правовстановлюючі
документи на спірну квартиру. Протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини
він звернувся до Шістнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори з заявами про прийняття
спадщини. Його матір ОСОБА_5 від
прийняття спадщини відмовилася, про що
написала заяву до нотаріальної
контори. 18 грудня 2013 року державний
нотаріус відмовив йому та
відповідачеві у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
вищезазначену квартиру.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задовольнити, з підстав
викладених у позові. Крім того, просив
не стягувати з відповідача на його
користь сплачений судовий збір.

Представник відповідача в судовому
засіданні не заперечила проти
задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши позивача та
представника відповідача, допитавши
свідка, дослідивши докази, що містяться
в матеріалах справи, приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5
помер батько сторін по справі ОСОБА_4.
(а.с. 5-7)

Довідкою ЖБК «Приборист» від 03 квітня
2013 року встановлено, що зареєстровані
та проживають в АДРЕСА_1, відповідач та
його мати ОСОБА_5, 1942 року народження.
Також, в спірній квартирі був
зареєстрований, померлий ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_4. (а.с. 11)

В судовому засіданні встановлено, що 06
лютого 1999 року ОСОБА_4 склав заповіт,
відповідно до якого спадкоємцями
всього майна, де б воно не знаходилося і
з чого б воно не склалося і взагалі все
те, що належить спадкодавцеві на день
смерті, є його діти - сторони у справі.
(а.с. 20)

Судом встановлено, що до спадкового
майна, яке залишилось після смерті
батька, відноситься двохкімнатна
квартира АДРЕСА_1. Дана квартира має
статус кооперативної квартири і була
придбана за особисті кошти. (а.с. 10, 12-13)

01 квітня 1971 року, на ім'я громадянина
ОСОБА_4, видано Ордер № Г 159038 на житлове
приміщення на родину, яка складається з
трьох осіб, на право зайняття, двох
кімнат, що складають 33,04 кв. м., в окремій
квартирі АДРЕСА_1.

Згідно листа Шістнадцятої Київської
державної нотаріальної контори №
4234/02-04 від 18 грудня 2013 року спадкоємцям,
за їх зверненням, було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа. (а.с. 21)

Як було з'ясовано при розгляді справи,
дійсно за життя батько позивача не
отримував свідоцтво про право
власності на квартиру, а Ордер № Г 159038
на житлове приміщення від 01 квітня 1971
року є єдиним документом, який надає
право на зайняття, вказаної в ньому
жилої площі. (а.с. 9)

Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у
разі викупу квартири член
житлово-будівельного кооперативу стає
її власником.

Відповідно до довідки, виданої ЖБК
«Приборист» від 03.04.2013 року, сума
пайового внеску за квартиру в розмірі 4
769 крб. 00 коп., сплачена в квітні 1986 року
в повному обсязі, що складає суму
паєнакопичення. Даний пайовий внесок
за спірну квартиру був сплачений,
померлим ОСОБА_4, який був членом ЖБК
«Приборист» з березня 1971 року на
підставі рішення виконавчого комітету
Київської міської ради народних
Депутатів від 22 березня 1971 року № 326.
(а.с. 13) Даний пайовий внесок на спірну
квартиру був сплачений під час
зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, 1942 року народження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1241 ЦК України визначено, що
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

В судовому засіданні встановлено, що
дружина спадкодавця ОСОБА_5, 1942 року
народження, має право на обов'язкову
частку на спадщину, незалежно від
змісту заповіту.

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Свідок з боку позивача ОСОБА_5 суду
показала, що вона знаходилася у шлюбі з
ОСОБА_4. Від шлюбу вони мають двоє дітей
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4. Зазначила, що вона
відмовилася, від прийняття
обов'язкової частки на спадщину, як
спадкоємець першої черги. Крім її
дітей, інші спадкоємці за законом та за
заповітом відсутні.

Покази даного свідка з боку позивача,
суд приймає до уваги, оскільки вони в
повному обсязі узгоджуються з
матеріалами справи та фактично
визнаються відповідачем ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України,
способом захисту цивільних прав та
інтересів в суді є визнання права.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред»явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оскаржується або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30.05.2008
року №7 визначено, що у разі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про можливість
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в
повному обсязі, оскільки вони є
доведеними та обґрунтованими.

Керуючись Постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року № 7, ст. ст. 16, 321, 328, 384, 392,
1216, 1268, 1261 ЦК України, ст.ст. 10, 59, 60, 74, 208,
209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на квартиру в порядку
спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: