Справа № 584/269/14-ц
Провадження № 2/584/99/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

07.04.2014 року Путивльський
районний суд Сумської області

у складі:
головуючого судді - Гриценко П.П.

при
секретарі - Лисиці Д.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Путивль цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Путивльської
міської ради про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду і свої
вимоги мотивує тим, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом виданого державним нотаріусом
Путивльської райдержнотконтори від 07
листопада 2012 року за реєстром № 1059 вона
є власником 5/6 часток житлового будинку
з надвірними господарськими та
побутовими будівлями, загальною площею
75,1 кв.м., житловою - 50,0 кв.м., що
знаходиться по АДРЕСА_1, після смерті її
батька - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
яке зареєстровано в спадковому реєстрі
за № 53674231 від 07.11.2012 року та в
державному реєстрі прав № 37931556 від
07.11.2012 року.

Даний будинок був побудований в 1911
року, до смерті її батька власником 5/6
часток цього будинку була її бабуся -
ОСОБА_3

На підставі свідоцтва про право на
спадщину від 12.07.1960 року за реєстром №
1592 після померлого ОСОБА_4 власником 1/6
будинку по АДРЕСА_1 став його син ОСОБА_5

ОСОБА_5 будучи власником 1/6 частки
вказаного будинку в цьому будинку не
проживав та не був зареєстрований.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після його
смерті спадщину на належну йому частку
будинку ніхто не приймав.

З 1995 року вона, після реєстрації шлюбу в
1992 році (змінивши прізвище на - "ОСОБА_3"),
стала проживати в цьому будинку,
провела його капітальний ремонт, з
дозволу міської ради виконала добудови
та прибудови, на сьогоднішній час вони
з чоловіком та дітьми проживають в
будинку, ніхто до цього часу прав на 1/6
частину будинку не претендує, вони
користуються і прибудинковою
земельною ділянкою. Після смерті
власника 1/6 частини будинку минуло біля
40 років, тому вона вважає, що має право
власності за набувальною давністю на
вказану частину будинку та просить суд
визнати за нею таке право власності.

Позивач позовні вимоги підтримала
повністю, справу просила розглянути у
її відсутність.

Путивльська міська рада, як відповідач
по справі, позов визнала, справу
просить слухати без участі її
представника.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню зі
слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншими особами, а також у разі
відсутності чи втрати документів які
посвідчують право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.
174 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом від 07.11.2012 року
виданого Путивльською ДНК за р. № 1059 на
5/6 часток житлового будинку з
надвірними господарськими та
побутовими будівлями по АДРЕСА_1, після
померлого батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що належали йому на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
виданого Путивльською державною
нотаріальною конторою 08.08.1996 року за р.
№ 2281 (а.с.6).

Власником 1/6 частини цього ж будинку є
ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право
на спадщину від 12.07.1960 року виданого
Путивльською державною нотаріальною
за р. № 1592, який ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер
(а.с. 5,7).

Як вбачається із інформаційної довідки
зі Спадкового реєстру Путивльської
районної державної нотаріальної
контори, після померлого ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадкова справа не
заводилася, спадкоємці із заявами про
прийняття спадщини чи про відмову від
спадщини до нотаріуса не зверталися
(а.с. 35).

Згідно паспортних даних ОСОБА_1, вона
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з
09.06.1998 року по теперішній час (а.с.32).

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України,
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито і
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність).

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України (2004 року) правила
статті 344 ЦК України про набувальну
давність поширюються також на випадки,
коли володіння майном почалося за три
роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Проаналізувавши вищевикладені докази
в їх сукупності суд вважає, що дійсно
позивач по справі - ОСОБА_1 добросовісно
з 1995 року стала проживати в будинку по
АДРЕСА_1, а з квітня 2012 року, після
смерті її батька ОСОБА_2, який мав право
власності в цьому будинку на 5/6 частин,
стала власником цієї частки будинку, і
після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
який був власником 1/6 частини цього
будинку, ніхто зі спадкоємців його
частки цього будинку не прийняв, з
моменту проживання і до цього часу
позивачем та її сім'єю проводився як
капітальний, так і поточний ремонти,
яких бо претензій відносно частки
будинку після смерті ОСОБА_5 ніхто не
пред'являє, та після смерті власника 1/6
будинку пройшло майже 40 років, з яких
ОСОБА_1 близько 20 років проживає, тому
при таких обставинах суд вважає за
можливе визнати за нею і право
власності на 1/6 частину цього будинку
за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 316, 318, 325, 328, 344, 397 ЦК України, п. 8
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України, ст. ст.10, 11, 57, 60, ч.4 ст.174, 212-215 ЦПК
України,-

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
нерухоме майно - 1/6 частину житлового
будинку загальною площею всього
будинку 75,7 кв.м., житловою 50,6 кв.м., по з
надвірними господарськими та
побутовими будівлями: сарай "Б", сарай
"б", гараж "Г", навіс "Н", вбиральня "У",
огорожа № 1-2, що знаходиться по АДРЕСА_1
за набувальною давністю.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через
Путивльський районний суд шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з моменту отримання
копії цього рішення.

Суддя: підпис

Копія вірна.

Голова

Путивльського районного суду

П.П.Гриценко