АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/4283/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції:Тітов М.Ю.
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

10 квітня 2014 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Оболонського районного суду м.Києва
від 28 січня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

в с т а н
о в и л а:

В серпні 2013 року позивач пред"явила
вказаний позов до відповідача та
зазначала,що перебувала у шлюбі з
відповідачем з 05 січня 1995 року по 03
серпня 2000 року і вони мають дітей сина
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилаючись на те, що діти проживають з
нею і знаходяться на її утриманні,а
відповідач не цікавиться їх навчанням,
яке син продовжує у Київському
університеті ім.. Бориса Грінченка,
станом здоров"я та оздоровленням, якого
вони потребують, просила стягнути з
відповідача аліменти на утримання сина
інваліда 3-ї групи у розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку (доходу) та
зобов"язати відповідача приймати
участь у додаткових витратах на дітей.
Вказуває, що син потребує операції, що
потребує додаткові витрати на саму
операцію та ліки на лікування інших
захворювань, яким він страждає .Дочка
навчається у 10-му класі і відповідач
повинен приймати участь у витратах на
її підготовку до вступу у вищий
навчальний заклад та на її
оздоровлення. Незважаючи на те, що
окрім пенсії,відповідач працює і
отримує заробітну плату, має
автомобіль , тобто має можливість
приймати участь в утриманні дітей, він
самоусунувся від виконання своїх
батьківських зобов"язань, в зв"язку з
чим вона просила також стягнути з нього
400 грн. щомісяця додаткових витрат на
утримання дітей.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 28 січня 2014 року позов
задоволено частково. Вирішено стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1
в розмірі 18 частини всіх його видів
доходу (заробітку) щомісяця, починаючи
з 23.08.2013 року і до 30.06.2016 року, тобто на
час навчання. В решті вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішення суду
першої інстанції, позивач в
апеляційній скарзі просить скасувати
рішення та ухвалити нове, яким стягнути
з відповідача на її користь аліменти на
утримання сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 18 частини всіх його видів
заробітку і пенсії щомісяця,починаючи
з 23.08.2013 року і до 30.06.2016 року,вирішити
питання про додаткові витрати на
урологічну операцію сина, та брати
участь у додаткових витратах на
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, зобов"язати
відповідача виплатити заборгованість
за три роки на користь ОСОБА_4, оскільки
встановлено, що відповідач працює в ТОВ
"Центральна позавідомча служба
охорони" начальником відділу і ним
приховувалася дана інформація.

Вказує,що відповідач більше отримує
заробітної плати, ніж зазначено у
довідці про його заробіток за місцем
роботи, що судом не враховано. Судом
також не звернуто уваги на
матеріальний стан відповідача, який
має автомобіль,здає квартиру АДРЕСА_1
та отримує за це додатковий прибуток та
їздить на відпочинок за кордон,що також
свідчить про його немалі доходи.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення позивача , обговоривши
доводи апеляційної скарги, обставини
справи , колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що сторони у справі
перебували у зареєстрованому шлюбі з 05
січня 1995 року по 03 серпня 2000 року, від
якого мають дітей - повнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з
матір»ю ОСОБА_1.

Відповідно до довідки Інституту
суспільства Київського університету
імені Бориса Грінченка, ОСОБА_3 є
студентом 1 курсу, денної форми
навчання строком з 01.09.2012 року по 30.06.2016
року.

ОСОБА_2. перебуває на обліку в Головному
управлінні Пенсійного фонду України та
отримує пенсію за вислугу років у
розмірі 2 564,74 грн., а також працює
начальником відділу в ТОВ «Центральна
позавідомча служба охорони» та отримує
заробітну плату у розмірі 1 300 грн..

За виконавчими листами Мінського
районного суду м.Києва від 01.09.1998 року
та Харьковського районного суду
м.Києва від 17.09.2001 року, з ОСОБА_2 на
утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 стягуються
аліменти у розмірі ј частини усіх
видів його заробітку на кожну дитину.

Частиною 1 ст. 199 СК України визначено,
що якщо повнолітні дочка,син
продовжують навчання і у зв»язку з чим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов»язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу і відповідно до
ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає
розмір аліментів з урахуванням
обставин, зазначених у статті 182 цього
Кодексу.

Згідно із ст. 182 Сімейного Кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров»я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Стягуючи з відповідача на користь
ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/8 частини
всіх видів доходів (заробітку)
відповідача на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
в змозі надавати таку допомогу,
врахувавши при цьому наявність у нього
інших дітей, на утримання яких він
також сплачує аліменти. При цьому судом
було відмолено у задоволенні позовних
вимог щодо стягнення додаткових
витрат на утримання доньки ОСОБА_4, з
підстав ненадання позивачем доказів
таких витрат, зазначивши, що стягнення
додаткових витрат на повнолітню дитину
Сімейним кодексом не передбачено.

Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим , ухваленим з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновків якого
доводи апеляційної скарги не
спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог
ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Зазначивши про те, що донька
сторін ОСОБА_4 потребує додаткових
витрат на її утримання, будь-яких
належних доказів зазначеному ОСОБА_1
не надала , обмежившись лише наданням
розрахунку витрат на дитину, складеним
нею особисто .

Не заслуговують на увагу і доводи
апеляційної скарги щодо незаконності
рішення суду в частині відмови у
задоволенні вимоги про стягнення
додаткових витрат на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_3 , який
потребує операції, оскільки Сімейним
кодексом України таке стягнення не
передбачено.

Статтею ст. 198 СК України
визначено, що батьки зобов»язані
утримувати своїх повнолітніх
непрацездатних дочку, сина, які
потребують матеріальної допомоги.

Проте, як вбачається з довідки до
акту огляду МСЕК за № 804065 від 14.12.2012
року, ОСОБА_3 встановлено 3-ю групу
інвалідності та стан працездатності -
«непрацездатний» не встановлено.

При цьому колегія суддів звертає
увагу, що судом стягнуто аліменти на
утримання повнолітнього сина в 1/8
частині усіх видів його заробітку, а не
у твердій грошовій сумі, в зв»язку з чим
доводи апеляційної скарги про
неврахування судом матеріального
стану відповідача, на увагу не
заслуговує.

На підставі викладеного рішення
суду є законним та обґрунтованим,
відповідним встановленим обставинам
справи , підстави до скасування якого
відсутні .

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду
м.Києва від 28 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Судді: