Іванівський районний суд Одеської
Іванівський районний суд Одеської
Справа № 499/127/14-ц
Провадження № 2/499/232/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"03" квітня 2014 р.
смт.
Іванівка

Іванівський районний суд Одеської
області у складі головуючого судді
Кравчука О.О., учасника цивільного
процесу секретаря судового засідання
Моторко О.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
позовну заяву ОСОБА_1 до
Червонознам'янської сільської ради
Іванівського району Одеської області
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до Червонознам'янської
сільської ради Іванівського району
Одеської області, в якій просила
визначити їй додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті її батька ОСОБА_2.

В судове засідання позивач та її
представник не з'явилися надали до суду
заяву в якій просили їх задовольнити та
розглядати справу у їх відсутність.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, проте надав до суду заяву в
якій просив розглядати справу у його
відсутність.

Сторонам в ухвалі про відкриття
провадження у справі від 28 січня 2014
року роз'яснено, що вони зобов'язані
подати до суду усі наявні, належні та
допустимі докази й надано строк для
подання до суду доказів (а.с.10-11).

Суд забезпечивши сторонам сприяння
всебічному, повному з'ясуванню
обставин справи вирішив справу на
підставі наступних доказів наданих
сторонами.

Згідно свідоцтва про смерть батько
позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.3).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася
спадщина яка складається з земельної
ділянки площею 4.84 га, що розташована на
території Першотравневої сільської
ради Великомихайлівського району
Одеської області.

З копій свідоцтва про народження та
свідоцтва про укладення шлюбу
вбачається, що позивач є спадкоємцем
першої черги (а.с.8)

Відповідно до довідки виданої
виконавчим комітетом
Червонознам'янської сільської ради
Іванівського району Одеської області
від 22 березня 2002 року № 82 вбачається, що
ОСОБА_2 проживав в АДРЕСА_1 без
реєстрації (а.с.9).

Спадкодавець 23 жовтня 2008 року склав
заповіт, який був зареєстрований у
Спадковому реєстрі під № 45767610, та
посвідчений в Червонознам'янській
сільській раді Іванівського району
Одеської області

Позивач до нотаріальної контори у
встановлений законом строк із заявою
про оформлення спадщини не зверталася,
в зв'язку з юридичною необізнаністю
вважаючи, що прийняла спадщину, так як
фактично вступила в управління та
володіння земельною ділянкою (паєм).

Позивач зверталась до нотаріальної
контори із заявою в якій просила видати
їй свідоцтво про права на спадщину,
проте їй було відмовлено у зв'язку з
пропущенням строку.

Факт складання заповіту та не
звернення позивача з заявою до
нотаріальної контори підтверджується
інформаційною довідкою зі Спадкового
реєстру (а.с.33-35).

Встановивши зазначені обставини і
визначивши відповідно до них
правовідносини, суд вважає, що позовна
заява не підлягає задоволенню виходячи
з наступного.

Вирішуючи питання про застосування
норм матеріального права, суд виходив з
такого.

Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України за
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини нотаріусу за місцем
відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про
нотаріат», на вимогу особи, якій
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії, нотаріус або посадова особа, яка
вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані
викласти причини відмови в письмовій
формі і роз'яснити порядок її
оскарження. Про відмову у вчиненні
нотаріальної дії нотаріус протягом
трьох робочих днів виносить відповідну
постанову.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат»,
передбачає, що нотаріальна дія або
відмова у її вчиненні, нотаріальний акт
оскаржуються до суду.

Застосовуючи зазначенні в рішенні
нормативно-правові акти, беручи до
уваги письмові докази, відмовляючи в
задоволенні позову суд виходить з
таких мотивів.

Позивач не надала до суду доказів
поважності пропуску строку для
прийняття спадщини та взагалі не
вказала конкретні причини, пославшись
на необізнаність в цьому питанні та
проживання в іншій області.

Позивач мала можливість звернутися з
відповідною заявою до нотаріуса, однак
за відсутності будь-яких перешкод не
вчинила дій з прийняття спадщини
протягом шести місяців з моменту її
відкриття. Юридична необізнаність
позивача не може вважатись поважною
причиною в розумінні ч.3 ст.1272 ЦК
України.

Факт відмови позивачу в задоволенні
нотаріальної дії може
підтверджуватись тільки наявністю
винесеної нотаріусом відповідної
постанови. Проте позивач не надала
доказів на підтвердження факту
винесення нотаріусом такої постанови.

Оскільки нотаріус постанову не
виносив, позивач дії нотаріуса не
оскаржував, тому факт відмови
нотаріусом у прийняті заяви про
прийняття спадщини відсутній.

За таких обставин суд констатує, що
позивач мала можливість звернутися з
відповідною заявою до нотаріуса, а
також направити відповідну заяву
поштою, але не звернулася у
встановлений строк без достатніх
поважних причин, тобто свідомо, за
відсутності будь-яких перешкод не
вчинила дії з прийняття спадщини
протягом шести місяців з моменту її
відкриття.

Аналогічна правова позиція
підтверджується виходячи з практики
вирішення подібних питань Верховним
судом України.

Так, в абзаці 6 пункту 24 постанови
Пленуму Верховного суду України від
30.05.2008 № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування» пленум
роз'яснив, що суд, вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
повинен дослідити поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, в постанові від 26 вересня 2012
року по справі № 6-85цс12 Верховний суд
України зазначив, що за загальними
положеннями про спадкування право на
спадщину виникає в день відкриття
спадщини, спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою, для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини ( ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270
ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК
України).

Право на спадщину належить
спадкоємцеві з моменту її відкриття й
закон зобов'язує спадкоємця, який
постійно не проживав із спадкодавцем, у
шестимісячний строк подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть
бути застосовані, якщо: у спадкоємця
були перешкоди для подання такої заяви
та ці обставини визнані судом
поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а
він не скористався правом на прийняття
спадщини, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК
України не застосовуються.

Вирішуючи справу керуючись
процесуальними нормами суд зазначає,
що за ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних або юридичних
осіб, в межах позовних вимог та на
підставі поданих ними доказів.

З ч.1 ст.58 ЦПК України вбачається, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставі своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Таким чином, виходячи з наведених
матеріальних та процесуальних норм,
суд вважає, що позовні вимоги позивача
є не обґрунтованими та не підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
Червонознам'янської сільської ради
Іванівського району Одеської області
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Іванівський районний суд
Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду апеляційної
скарги.

СуддяО. О. Кравчук