Справа №482/2410/13-ц 17.04.2014 17.04.2014 17.04.2014
Провадження №22-ц/784/1237/14
Провадження № 22-ц/784/1237/14
Головуючий у першій інстанції-Гажа
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського
І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Свіщуку О.В.,

розглянувши у відсутності сторін
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Новоодеського районного
суду Миколаївської області від 19
лютого 2014 року у цивільній справі за
позовом

ОСОБА_1

до публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
КБ «ПриватБанк») та

ОСОБА_2

про визнання недійсним договору
іпотеки

У С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2
про визнання недійсним договору
іпотеки.

Позивачка зазначала, що 2 червня 2008 року
між КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено
договір іпотеки житлового будинку по
АДРЕСА_1 на забезпечення виконання
кредитних зобов'язань ОСОБА_4 за
кредитним договором від 21 травня 2008
року. Банк звернувся з позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення усіх мешканців.

Посилаючись на те, що на час укладення
договору іпотеки вона та її сестра
ОСОБА_5 були неповнолітніми та
проживали у спірному будинку з матір'ю
ОСОБА_2, але договір був посвідчений
нотаріусом без згоди органу опіки та
піклування, ОСОБА_1 просила визнати
договір іпотеки недійсним.

До участі в справі як третіх осіб
залучено ОСОБА_4, виконком
Новошмидтівської сільської ради та
приватного нотаріуса ОСОБА_6

Представник КБ «ПриватБанк» позов не
визнав та посилався на те, що на час
укладення договору іпотеки права
неповнолітніх на проживання в будинку
не були зареєстровані у встановленому
порядку.

Відповідачка ОСОБА_2 у суд не з'явилась,
подала заяву про визнання позову та
розгляд справи у її відсутності.

Треті особи ОСОБА_4 та виконком
Новошмидтівської сільської ради проти
задоволення позову не заперечували.
Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6
просив розглянути справу у його
відсутності.

Рішенням Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 19 лютого 2014
року позов задоволено, договір
іпотеки, укладений 2 червня 2008 року між
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, визнано
недійсним. Додатковим рішенням того ж
суду від 27 лютого 2014 року розподілені
судові витрати. Судом також
постановлено окрему ухвалу.

В апеляційній скарзі КБ «ПриватБанк»
просив рішення скасувати та відмовити
у задоволенні позову, посилаючись на
помилковість висновків суду про
необхідність одержання висновку
органу опіки та піклування.

В судове засідання апеляційного суду
сторони та треті особи не з'явились, про
час та місце судового засідання
повідомлені належним чином.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення, виходячи з наступного.

За змістом частин 2 та 3 статті 29 ЦК
місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла повноліття, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
якщо вона не обрала собі інше місце
проживання.

Відповідно до частини 6 статті 203 ЦК
правочини, що вчиняються батьками
(усиновителями), не можуть суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх
чи непрацездатних дітей.

Статтями 17 та 18 Закону «Про
охорону дитинства», в чинних на той час
редакціях, визначено, що діти - члени
сім'ї наймача або власника жилого
приміщення мають право користуватися
займаним приміщенням нарівні з
власником або наймачем, і батьки не
мають права без дозволу органів опіки
і піклування укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

Статтею 12 Закону «Про основи
соціального захисту бездомних
громадян та безпритульних дітей», який
набув чинності з 1 січня 2006 року та в
редакції, яка діяла на час укладення
договору іпотеки, передбачено, що
органи опіки та піклування здійснюють
контроль за дотриманням батьками та
особами, які їх замінюють, житлових
прав і охоронюваних законом інтересів
дітей. Неприпустимо зменшення або
обмеження прав і охоронюваних

законом інтересів дітей при вчиненні
будь-яких правочинів стосовно

жилих приміщень. Для здійснення
будь-яких правочинів стосовно
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, потрібна попередня згода
органів опіки та піклування.

З матеріалів справи вбачається, що 2
червня 2008 року між КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_2 укладено договір іпотеки
житлового будинку по АДРЕСА_1 на
забезпечення виконання кредитних
зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним
договором від 21 травня 2008 року.
Предметом іпотеки є житловий будинок
АДРЕСА_1 (а.с.5-9), який належить ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від
18 січня 2007 року ( а.с.47,48).

Орган опіки на піклування дозволу на
укладення договору іпотеки щодо
нерухомого майна - будинку АДРЕСА_1 не
давав.

При укладенні іпотечного договору
іпотекодавцем надані довідки
Новошмидтівської сільради від 26 лютого
та 15 травня 2008 року, в яких зазначено, що
в будинку проживає та зареєстровані
ОСОБА_4 та його співмешканка ОСОБА_2 (
а.с.32,33).

Факт реєстрації ОСОБА_2 у спірному
будинку станом на 2 червня 2008 року також
підтверджено змістом договору іпотеки
( преамбула та пункт 37).

Таким чином, станом на 2 червня 2008 року
ОСОБА_2 була власницею спірного будинку
та постійно проживала в ньому, будучи
зареєстрованою у встановленому
законом порядку.

ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (
а.с.10), та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За довідкою Новошмідтівської
сільської ради від 22 серпня 2013 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровані в
спірному будинку з 1998 року ( а.с.10).

Такі ж відомості стосовно ОСОБА_1
зазначені у паспорті (а.с.11 зворот) та
довідці реєстраційної служби ( а.с.59).

В судовому засіданні суду першої
інстанції представник позивача
пояснив, що спірний будинок фактично
був придбаний ОСОБА_2 за письмовим
договором купівлі-продажу у 1998 році,
але нотаріально угоду оформлено у 2007
році.

Доказів того, що станом на 2008 рік
позивачка фактично проживала в іншому
місці, матеріали справи не містять.

Встановивши ці обставини, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
на час укладення договору іпотеки
ОСОБА_1, як неповнолітня донька
іпотекодавця, проживала у спірному
будинку та набула право користування
ним за правилами статті 29 ЦК. Оскільки
договір іпотеки укладено без згоди
органів опіки та піклування, що
суперечить вимогам статті 18 Закону
«Про охорону дитинства» і статті 12
Закону«Про основи соціального захисту
бездомних громадян та безпритульних
дітей», такий правочин є недійсним
відповідно до частини 3 статті 203 та
статті 215 ЦК (пункт 44 Постанови Пленуму
ВССУ №5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають з кредитних правовідносин»).

Колегія суддів не може прийняти до
уваги посилання апелянта на
недоведеність факту реєстрації
позивачки у спірному будинку на час
укладення договору іпотеки, оскільки
згідно зі статтею 29 ЦК право
користування житловим приміщенням
неповнолітніми випливає з прав їх
батьків (чи одного з них) та їх
сумісного проживання.

Не мають правового значення і
посилання апелянта на свідомі злочинні
дії ОСОБА_2 при укладенні договору,
оскільки захисту підлягають порушені
права неповнолітньої особи.

За фактами допущених порушень при
видачі довідок судом постановлено
окрему ухвалу.

Оскільки апеляційна скарга не містить
доводів, які б спростовували висновки
суду чи доводили б порушення ним норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування судового рішення

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити, а рішення
Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 19 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді