Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/783/2667/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк
Провадження № 22-ц/783/2296/14
Категорія справи:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_3 на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 22 січня 2014 року та ухвалу
цього ж суду від 05 лютого 2014 року про
виправлення описки в згаданому рішенні
суду від 22 січня 2014 року,

В С Т А Н О
В И Л А:

У жовтні 2013 року Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «ВУСО» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди, завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, в якому
просило суд стягнути в порядку регресу
зі згаданого відповідача 11 244 грн. 95 коп.
виплаченого страхового відшкодування
та понесені при подачі позову до суду
судові витрати. Позовні вимоги
обґрунтовувалися тим, що 05 жовтня 2012
року у м. Львові відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки «Mersedes Benz Vito 108 CDI»,
д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3 та
автомобіля марки «Mersedes Benz Vito 109 ПГА 7»,
д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4,
причиною якої було порушення Правил
дорожнього руху України відповідачем
ОСОБА_3 Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
транспортний засіб марки «Mersedes Benz Vito 109
ПГА 7», д.н.з. НОМЕР_3, отримав технічні
пошкодження. У зв'язку з тим, що
цивільно-правова відповідальність
відповідача ОСОБА_3 була застрахованою
у ПрАТ СК «ВУСО» за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/1502085 від 12.03.2012 року, а
відповідач вчасно не повідомив
страховика про ДТП, то позивач виплатив
власнику пошкодженого автомобіля
страхове відшкодування в сумі 11 244 грн.
95 коп. (а.с. 2-4).

Оскаржуваним рішенням вище згаданий
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ПАТ СК «ВУСО» 11 244 грн. 95 коп.
страхового відшкодування в порядку
регресу та 229 грн. 40 коп. судового збору
(а.с. 69-72).

Оскаржуваною ухвалою Сихівського
районного суду м. Львова від 05 лютого 2014
року виправлено описку, яку було
допущено в мотивувальній частині вище
згаданого рішення суду від 22 січня 2014
року (а.с. 82).

Рішення суду і ухвалу про
виправлення у цьому рішенні описки
оскаржив відповідач ОСОБА_3

Апелянт просить оскаржувані рішення і
ухвалу скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити ПАТ СК «ВУСО» у
задоволенні позовних вимог,
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; на невідповідність висновків
суду обставинам справи та на порушення
норм матеріального і процесуального
права.

Стверджує, що відразу ж після події ДТП
він зателефонував у ПАТ СК «ВУСО» та
повідомив про ДТП, а також про те, що він
їде у відрядження, однак представник
страховика відмовився прибути на місце
події.

Також стверджує, що страховик не
роз'яснив йому вимоги ст. 33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Звертає увагу на те, що інший учасник
ДТП, ОСОБА_4, 08.10.2012 року подав до ПАТ СК
«ВУСО» письмову заяву про ДТП (а.с. 75-76).

Ухвалу про виправлення описки в
оскаржуваному рішенні суду вважає
незаконною з тих підстав, що цією
ухвалою було виправлено помилки, які
допустив суд при ухваленні
оскаржуваного рішення і на які апелянт
звертав увагу в поданій ним
апеляційній скарзі на згадане рішення
суду, чим (на думку апелянта) «перейняв
на себе функції апеляційної інстанції»
(а.с. 89-90).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта на підтримання доводів
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи та законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Статтею 219 ЦПК України встановлено, що
суд може з власної ініціативи
виправити допущені у судовому рішенні
описки чи арифметичні помилки.

Як вбачається з оскаржуваних рішення
та ухвали про виправлення у ньому
описки, в мотивувальній частині
згаданого рішення було допущено
описку, а саме: стороною договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів зазначено позивача - ОСОБА_3,
замість „ОСОБА_5".

Цю описку суд оскаржуваною ухвалою
виправив і виправлення згаданої описки
в жодній мірі не змінило мотивів та
висновків суду, а відтак доводи
апеляційної скарги на згадану ухвалу
колегія суддів визнає надуманими і
такими, що не можуть прийматися до
уваги.

Пунктом 33.1.4 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» на водія транспортного
засобу, причетного до
дорожньо-транспортної пригоди (ДТП),
покладено обов'язок невідкладно, але не
пізніше трьох робочих днів з дня
настання ДТП, письмово надати
страховику, з яким укладено договір
страхування цивільно-правової
відповідальності, повідомлення про ДТП
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально. При
цьому цей Закон не пов'язує вище
згаданий обов'язок водія транспортного
засобу з обов'язком страховика
скерувати свого представника на місце
ДТП, а також з повідомленням страховика
про ДТП іншого учасника такої пригоди,
а відтак доводи апеляційної скарги
стосовно того, що відповідач відразу
після ДТП зателефонував до страховика,
а також того, що про ДТП страховика
повідомив інший учасник ДТП, до уваги
прийматися не можуть.

Неможливість виконання вище згаданого
обов'язку відповідач ОСОБА_3 пояснив
тим, що після ДТП він поїхав на роботу, а
на наступний день, 06.05.2012 року, він
поїхав у відрядження в м. Запоріжжя,
однак у судовому засіданні визнав, що і
після свого повернення з відрядження
він письмового повідомлення про ДТП
встановленого МТСБУ зразка страховику
так і не надав.

За вище наведених обставин причини
неподання страховику письмового
повідомлення про ДТП, наведені
апелянтом, не можна визнати поважними.

За вище наведених обставин колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дав належну оцінку всім обставинам і
доказам по справі в їх сукупності та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому приходить до висновку про те, що
підстави для його скасування відсутні
і апеляційну скаргу на нього, доводи
якої не спростовують висновків рішення
суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3
відхилити та залишити рішення
Сихівського районного суду м. Львова
від 22 січня 2014 року та ухвалу цього ж
суду від 05 лютого 2014 року про
виправлення описки в згаданому рішенні
суду від 22 січня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскарженою
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Суддя:

Судді: