справа № 2-к/489/1/14
Ухвала

22 квітня 2014 року
м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві клопотання
ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу
на виконання на території України
рішення іноземного суду

встановив:

У лютому 2014 року до суду через Головне
управління юстиції у Миколаївській
області надійшло на розгляд клопотання
ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу
на виконання на території України
заочного рішення мирового судді
судової ділянки №135 м. Санкт-Петербурга
Російської Федерації від 30.01.2012.

Заочне рішення іноземного суду набрало
законної сили 30.04.2012.

У судове засідання боржник не з'явився,
про час та місце розгляду клопотання
повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення. Про
причину неявки в судове засідання не
повідомив та заперечень проти
клопотання до суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали клопотання,
вважає його таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 390
Цивільного-процесуального кодексу
України (далі - ЦПК України) рішення
іноземного суду визнається та
виконується в Україні, якщо його
визнання та виконання передбачено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, або за принципом
взаємності .

Між Україною і Російською Федерацією
чинна Конвенція "Про правову допомогу і
правові відносини по цивільним,
сімейним і кримінальним справам",
підписана країнами-учасницями СНД в м.
Мінську від 22.01.1993, яка ратифікована
державою Україною Законом України від
10.11.1994 N 240/94-ВР "Про ратифікацію
Конвенції про правову допомогу і
правові відносини у цивільних,
сімейних та кримінальних справах" (далі
-Конвенція).

Відповідно до пункту 2 статті 54
Конвенції суд, який розглядає
клопотання про визнання і надання
дозволу на примусове виконання
рішення, обмежується встановленням
того, що передбачені цією Конвенцією
умови додержано. У такому випадку суд
постановлює рішення про примусове
виконання.

Статтею 392 ЦПК України визначено, що
питання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду розглядається судом за
місцем проживання (перебування) або
місцезнаходженням боржника.

За положеннями частини шостої статті
395 ЦПК України, розглянувши подані
документи та вислухавши пояснення
сторін, суд постановляє ухвалу про
надання дозволу на примусове виконання
рішення іноземного суду або про
відмову у задоволенні клопотання з
цього питання.

Як встановлено судом, заочним рішенням
мирового судді судової ділянки №135 м.
Санкт-Петербурга Російської Федерації
від 30.01.2012 (справа № 2-03/2012/135) стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на
утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі ? заробітку та (або) іншого
доходу щомісячно, починаючи з 14.11.2011 по
день повноліття сина.

Згідно довідок іноземного суду заочне
рішення набрало законної сили 30.04.2012 і
на території Російської Федерації не
виконувалося.

Довідкою того ж суду підтверджено, що
про час та місце розгляду цивільного
спору боржник повідомлявся належним
чином із врученням копії позовної
заяви.

За змістом клопотання відповідає
вимогам статті 53 Конвенції та статті 394
ЦПК України.

У ході розгляду клопотання суд не
встановив обставин, передбачених
статтею 55 Конвенції, що перешкоджали
виконанню рішення іноземного суду на
території України.

Тому, приймаючи до уваги, що при
розгляді клопотання суд обмежується
лише встановленням додержання умов,
передбачених Конвенцією клопотання
підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 391 ЦПК України,
вказане вище заочне рішення підлягає
примусовому виконанню на території
України, починаючи з 14.11.2011.

Керуючись статтями 53-55 Конвенції та
статтями 390 - 396 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на виконання
рішення мирового судді судової ділянки
№135 м. Санкт-Петербурга Російської
Федерації від 30.01.2012 про стягнення з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
м.Миколаєва, на користь ОСОБА_1 аліменти
на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в розмірі 1/4 частини заробітку та (або)
іншого доходу щомісячно, починаючи з
14.11.2011 по день повноліття сина.

Стягнуті у примусовому порядку з
ОСОБА_2 аліменти підлягають
перерахуванню в адрес стягувача
ОСОБА_1, Росія, АДРЕСА_1 на карту Приват
Банка НОМЕР_1.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до апеляційного суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя