АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 1902/2214/2012Головуючий у 1-й
інстанції Зушман Г.І. Провадження №
22-ц/789/408/14 Доповідач - Гурзель
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Гурзеля І.В.

суддів - Фащевської Н. Є., Дикун С. І.,

при секретарі - Дмитрів О.М.

з участю сторін - представника
позивача Гуцалюк А. Р.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на заочне рішення Борщівського
районного суду від 26 грудня 2013 року по
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Кей-Колект" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ТзОВ «Кей-Колект» звернувся в
суд з позовом до відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Посилаючись на те,
що відповідач ОСОБА_3 зобов'язання за
договором щодо здійснення щомісячного
погашення заборгованості не виконав,
внаслідок чого виникла заборгованість
за кредитом, ТзОВ «Кей-Колект» є
правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» на
підставі Договору Факторингу від 12.12.2011
року, просить стягнути з відповідачів
солідарно 24315,70 швейцарських франків
заборгованості, що еквівалентно 198401,09
грн., за договором №0 від 15 грудня
2006 року та судові витрати.

Заочним рішенням Борщівського
районного суду від 26 грудня 2013 року
позов задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_2 в користь ТзОВ
"Кей-Колект" заборгованість за
кредитним договором №0 від 15
грудня 2006 року в сумі 24315,70 швейцарських
франків, що еквівалентно 198401,09 грн., а
також понесені судові витрати по 992,00
грн. з кожного з відповідачів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 24315,70
швейцарських франків. Посилається на
те, що рішення ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши представника позивача,
який просить апеляційну скаргу
відхилити за безпідставністю,
дослідивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає.

Так задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачі не виконували належним
чином зобов'язання, внаслідок чого
утворилась заборгованість по
кредитному договору №0 від 15
грудня 2006 року, яку слід стягнути з
ОСОБА_3, ОСОБА_2 в користь ТзОВ
"Кей-Колект" в сумі 198401,09 грн. З таким
висновком колегія суддів
погоджується, правовідносини
визначено вірно.

Судом встановлено, що 15.12.2006 року між
АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником
якого є ПАТ «УкрСиббанк» та
відповідачем ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір №0, на підставі
якого Банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі
24000 швейцарських франків строком до
14.12.2021 року зі сплатою 7,99 % річних (а.с.6-9).

30.01.2009 року між Банком та ОСОБА_3 було
укладено додаткову угоду № 1 до
кредитного договору (а.с.11), згідно умов
якої сторони дійшли згоди про зміну
схеми погашення кредиту і позичальник
зобов'язався повертати кредит та
сплачувати плату за кредит шляхом
щомісячної сплати ануїтетних платежів
в день сплати ануїтетного платежу,
розмір якого складає 165 доларів США,
день сплати 28 число кожного
календарного місяця строку
кредитування. Також за умовами
додаткової угоди №1 (а.с.12) до
кредитного договору змінено кінцевий
термін повернення кредиту, і
позичальник зобов'язався повернути
кредит у повному обсязі не пізніше
12.12.2031 року.

Для забезпечення виконання
зобов'язання за вищевказаним кредитним
договором 15.12.2006 року між Банком та
відповідачкою ОСОБА_2 був укладений
договір поруки №1 (а.с.20).

30.01.2009 року між банком та відповідачкою
ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду
№1 до договору поруки №1 (а.с.22),
відповідно до якої поручитель надає
свою згоду на зміну основного
зобов'язання, що забезпечується
договором, а саме: розмір ануїтетного
платежу 165 швейцарських франків;
кінцевий термін виконання основного
зобов'язання 12.12.2031 року.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином не
виконував свої зобов'язання за
кредитним договором. Як вбачається з
наданої позивачем довідки-розрахунку,
станом на 27.07.2012 року загальний розмір
заборгованості відповідача ОСОБА_3 за
кредитним договором становить 24315,70
швейцарських франків, що в еквіваленті
по курсу НБУ складає 198401,09 грн. з яких:
заборгованість за кредитом 20436,05
швейцарських франків, що в еквіваленті
по курсу НБУ складає 166745,54 грн.;
заборгованість по процентах за
користування кредитом 3879,65
швейцарських франків, що в еквіваленті
по курсу НБУ складає 31655,55 грн.

12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ
«Кей-Колект» було укладено договір
факторингу №1 (далі договір
факторингу), за яким відбулося
відступлення права вимоги за кредитним
договором.

Відповідно до положень ст.ст. 1077,1078 ЦК
України за договором факторингу
(фінансування під відступлення права
грошової вимоги) одна сторона (фактор)
передає або зобов'язується передати
грошові кошти в розпорядження другої
сторони (клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Відповідачем ОСОБА_3 зобов'язання за
кредитним договором не виконано ні
перед Банком ні перед новим кредитором
позивачем по справі ТОВ «Кей-Колект».

Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору. У
разі порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно ст.546 ЦК України порука є одним
із видів забезпечення виконання
зобов'язання.

Крім цього, зі змісту ст. 553 ЦК України
випливає, що порука є угодою щодо
прийняття особою на себе обов'язку
поручитися перед кредитором за
виконання боржником свого зобов'язання
та нести відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язання боржником шляхом
відшкодування в грошовій формі
частково або у повному обсязі того, що
не було виконане боржником.

Згідно ч.1 ст.543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Доводи апелянта про те, що договір
поруки є припиненим, тому що позивачем
пропущений шестимісячний строк для
пред'явлення вимоги до поручителя від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання є невірними. Так
апелянт посилається на п.24 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року №5 "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин", згідно якого
відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

ОСОБА_2 вказує, що АТ "Укрсиббанк" було
направлено заяву №2 від 13 травня 2010
року (а.с.14) і вважає її вимогою про
дострокове повернення коштів по
кредитному договору №0 від 15
грудня 2006 року. Однак з даної
заяви-вимоги (а.с.14) вбачається, що АТ
"Укрсиббанк" вимагав протягом 30 днів з
дати отримання даної Вимоги погасити
прострочену заборгованість по
Кредитному договору в розмірі 348,28
щвейцарських франків. Таким чином, в
даному випадку була вимога про сплату
поточної заборгованості і доводи
апелянта, що АТ "Укрсиббанк" заявив
Позичальнику про повернення кредиту
та процентів за користування
кредитними коштами в повному обсязі є
невірними.

Також не є вірними доводи апелянта, що
ТОВ "КейКолект" порушено умови
Кредитного договору щодо нарахування
відсоткової ставки, оскільки 30.01.2009
року між банком та відповідачкою
ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду
№1 до договору поруки №1 (а.с.22),
відповідно до якої поручитель надав
свою згоду на зміну основного
зобов'язання, що забезпечується
договором, а саме: розмір ануїтетного
платежу 165 швейцарських франків;
кінцевий термін виконання основного
зобов'язання 12.12.2031 року.

За вказаних обставин, рішення суду є
законним та обґрунтованим, підстав для
його зміни чи скасування колегія не
вбачає.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1
ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Борщівського районного
суду від 26 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ
протягом 20 днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області І.В. Гурзель