Сквирський районний суд Київської
Справа № 376/743/14-ц
Провадження № 2/376/359/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року
Сквирський районний суд Київської
області

у складі: головуючого судді - Ярошенко
С.М.,

при секретарі - Федорчук А.Г.,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в м. Сквира справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Шамраївська сільська рада
Сквирського району Київської області
про надання дозволу на виїзд за межі
України дитині без дозволу одного з
батьків та виготовлення проїзних
документів,

встановив:

У березні 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду з зазначеним
позовом.

В позовній заяві позивач вказує, що з
відповідачем мають неповнолітню дочку,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з
позивачем і знаходиться на її
утриманні та вихованні.

Для загального розвитку дитини та з
метою її оздоровлення, має можливість
вивезти дочку на відпочинок за кордон,
забезпечуючи відповідний належний
рівень оздоровлення та проживання. Для
виїзду дитини за кордон потрібна
письмова нотаріально посвідчена згода
батька дитини. Однак відповідач
відмовляється надати дозвіл на
виготовлення проїзного документа
дочці, ОСОБА_3, для виїзду за кордон та
дозвіл для виїзду останньої за кордон.

З урахуванням наведеного просить суд
надати дозвіл на виїзд малолітньої
дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі
державного кордону України без згоди
на такий виїзд батька, ОСОБА_2, та
дозволу на виготовлення проїзного
документу для виїзду дитини за кордон.

Представник позивача в попереднє
судове засідання не з'явився, звернувся
до суду з письмовою заявою, в якій
просить ухвалити рішення в
попередньому судовому засіданні в його
відсутності, позов підтримує.

Відповідач, третя особа у попереднє
судове засідання не з'явилися,
звернулися до суду з письмовими
заявами, в яких просять ухвалити
рішення в попередньому судовому
засіданні в їхній відсутності, позов
визнають, заперечень не мають.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.174
цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони мають неповнолітню дочку,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з
позивачем і знаходиться на її
утриманні та вихованні.

Для загального розвитку дитини та з
метою її оздоровлення, має можливість
вивезти дочку на відпочинок за кордон,
забезпечуючи відповідний належний
рівень оздоровлення та проживання. Для
виїзду дитини за кордон потрібна
письмова нотаріально посвідчена згода
батька дитини. Однак відповідач
відмовляється надати дозвіл на
виготовлення проїзного документа
дочці, ОСОБА_3, для виїзду за кордон та
дозвіл для виїзду останньої за кордон.

Відповідно до ч.3 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

За таких обставин, зі змісту позову
вбачається, що батько неповнолітньої
ОСОБА_3, ОСОБА_2, категорично
відмовляється надати нотаріально
посвідчену згоду на виїзд дочки за
кордон для оздоровлення, при цьому
жодних вагомих та обґрунтованих причин
не наводить.

Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» документами, що
надають право на виїзд з України і в'їзд
в Україну та посвідчують особу
громадянина під час перебування за її
межами, зокрема є паспорт громадянина
України для виїзду за кордон, проїзний
документ дитини.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. У
клопотанні зазначаються відомості про

дитину, а також про відсутність
обставин, що обмежують відповідно до
цього Закону право на виїзд за кордон
(лише для дітей віком від 14 до 18 років).

За відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Згідно Правил перетинання державного
кордону громадянами України,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року № 57,
виїзд за межі України громадян, які не
досягли шістнадцятирічного віку, у
супроводі одного з батьків
здійснюється у разі пред'явлення
рішення суду про надання дозволу на
виїзд за межі України без згоди та
супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 31.03.1995 року № 231,
передбачено, що паспорт/проїзний
документ оформляється на підставі
заяви батьків, а у разі якщо батьки не
перебувають у шлюбі між собою того з
них, з ким проживає дитина. За наявності
заперечень одного з батьків документ
може бути оформлено на підставі
рішення суду.

Також необхідно зазначити, що
Конвенцією про права дитини в усіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

Згідно ст.7 СК України, дитина має бути
забезпечена можливістю здійснення її
прав, установлених Конституцією
України, Конвенцією про права дитини,
іншими міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України.

За змістом статті 155 СК України
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності.

З огляду на викладене, з метою
забезпечення гарантованих державою
прав та інтересів дитини, вимоги позову
обґрунтовані та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.10,61,130,174,212-215,218 ЦПК України,

ст. 313 ЦК України, ст. 7,155 СК
України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
виїжджати за межі України, без згоди та
супроводу батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
жителя АДРЕСА_1, до досягнення нею
шістнадцятирічного віку.

Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
виготовлення проїзного документу для
виїзду за кордон без згоди батька,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: С. М. Ярошенко