Справа №577/1252,14 Головуючий у суді у 1
інстанції - РазумоваНомер провадження
22-ц/788/765/14 Суддя-доповідач - Маслов В. О.
УХВАЛА

16 квітня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Маслова В. О.,

суддів - Лузан Л. В., Сибільової Л. О.,

за участю секретаря - Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду у м. Суми цивільну справу за
апеляційною скаргою відділу державної
виконавчої служби Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області ,

на ухвалу Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 07 березня 2014 року

у справі за поданням заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області, заінтересовані
особи: Конотопська ОДПІ та УПФУ в м.
Конотопі та Конотопському районі про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння ОСОБА_2,

в с т а н
о в и л а :

Ухвалою Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 07 березня 2014
року в задоволенні подання заступника
начальника відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі відділ ДВС
Конотопського міськрайонного
управління юстиції Сумської області не
погоджується з висновками суду першої
інстанції та просить скасувати ухвалу
суду та постановити нову, якою
задовольнити подання відділу ДВС. При
цьому зазначає, що суд не врахував
зібраних у справі доказів, боржник
ОСОБА_2 не виконує покладених на нього
зобов'язань щодо сплати боргу на
користь Конотопської ОДПІ та УПФУ в м.
Конотоп та Конотопському районі.
ОСОБА_2 є мешканцем будинку за адресою
АДРЕСА_1, його було попереджено, що у
разі ухилення від сплати
заборгованості, буде проведено опис та
арешт майна за місцем його проживання,
однак при неодноразових намаганнях
державного виконавця описати майно в
будинку двері ніхто не відчиняє.

Заслухавши пояснення представника
виконавчої служби Сороколіта Є.М., який
підтримав доводи апеляційного суду,
розглянувши матеріали справи в межах
заявленого подання і апеляційної
скарги, колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, на виконанні у
відділі ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області перебуває зведене
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчих документів про
стягнення боргів з ОСОБА_2 на загальну
суму 22500 грн. 99 коп., у тому числі 12147 грн.
51 коп. на користь Конотопської ОДПІ та
10353 грн. 48 коп. на користь УПФУ в м.
Конотоп та Конотопському районі, до
складу якого входить 5 виконавчих
документів, виданих Сумським окружним
адміністративним судом, ПФУ в м.
Конотопі та Конотопському районі,
Конотопською ОДПІ ГУ Міндоходів
України у Сумській області, що також
підтверджується постановами про
відкриття виконавчого провадження
копії яких є на а.с. 25 - 29.

В процесі виконання примусового
виконання вказаних рішень державним
виконавцем було надіслано ряд запитів
до Конотопського ВРЕР, Управління
Держземагенства у Конотопському
районі Сумської області,
Держсільгоспінспекції, копії яких є на
а.с. 3 - 4, з метою з'ясування майна
(рухомого, нерухомого, земельних
ділянок), що зареєстроване за
боржником.

В результати перевірки встановлено, що
рухомого, нерухомого або земельних
ділянок та сільгосптехніки за
боржником не рахується, окрім
автомашини ВАЗ-21093 державний номер
НОМЕР_1, зареєстрованої за ним 25 травня
2013 року.

Згідно листа Управління ПФУ дані в
Державному реєстрі застрахованих осіб
про джерела доходів, які отримував
ОСОБА_2 за 2013 рік відсутні (а.с. 6).

Також з актів державного виконавця від
12 серпня 2013 року, 13 вересня 2012 року, 20
листопада 2013 року, 20 лютого 2014 року,
копії яких є на а.с. 17, 21, 22, 23, 24,
вбачається, що при неодноразових
виходах державного виконавця за
адресою проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_1,
двері будинку ніхто не відчиняв, тому
здійснити перевірку майнового стану
боржника було неможливо.

Згідно акту державного виконавця,
копія якого знаходиться на а.с. 19,
боржник з'являвся 17 жовтня 2012 року до
відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області та надав інформацію,
що автомобіль марки ВАЗ 21093 він продав
за дорученням але кому не повідомив, як
не повідомив і про інше майно.

Також з подання відділу ДВС
Конотопського міськрайонного
управління юстиції Сумської області
вбачається, що викликаний 18 лютого 2014
року ОСОБА_2 був повідомлений про
розмір заборгованості за зведеним
виконавчим провадженням та на вимогу
державного виконавця зобов'язався
з'явитися до державного виконавця 20
лютого 2014 року, частково сплативши
борг, також був попереджений, що в разі
неявки буде проведено опис та арешт
належного йому майна.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Згідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення (далі - виконавчий
документ), у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом; у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища;
звертатися до суду з поданням про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
або іншої особи, в якої перебуває майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, або дитина,
стосовно якої складено виконавчий
документ про її відібрання; у процесі
виконання рішення за наявності
вмотивованого рішення суду про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових приміщень чи інших
приміщень боржника - фізичної особи,
особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, проводити в
них огляд, у разі необхідності
примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Конституції
України кожному гарантується
недоторканність житла; не допускається
проникнення до житла чи до іншого
володіння особи, проведення в них
огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та
недоторканність житла є не тільки
конституційно-правовим обов'язком
держави, а й дотриманням взятих
Україною міжнародно-правових
зобов'язань відповідно до положень
Загальної декларації прав людини 1948
року, Конвенції про захист прав людини
і основоположних свобод 1950 року,
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права 1966 року. Зазначені
міжнародні акти згідно з частиною
першою статті 9 Конституції України є
частиною національного законодавства
України.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні подання державного
виконавця, вказав, що державним
виконавцем не надано доказів того, що
боржникові було відомо про дати
проведення виконавчих дій, дати
виходів державного виконавця, що він
навмисно, без поважних причин, був
відсутній вдома, що боржник
відмовляється допустити державного
виконавця до житла або чинить будь-які
перешкоди. Наявність актів державного
виконавця про відсутність боржника за
місцем проживання не є достатньою
підставою для задоволення даного
подання. Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що боржник з'являвся на
вимогу державного виконавця до відділу
ДВС, останньому відоме
місцезнаходження торгового місця ФОП
ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з
висновком суду про передчасність
подання державного виконавця щодо
застосування правила ст. 376 ЦПК України,
ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження" щодо примусового
проникнення до житла чи іншого
володіння ОСОБА_2, а тому апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Доводи апелянта про те, що боржник
ОСОБА_2 не виконує покладених на нього
зобов'язань щодо сплати боргу на
користь УПФУ в м. Конотоп та
Конотопському районі та є мешканцем
будинку за адресою АДРЕСА_1 не можуть
бути підставою для задоволення подання
та скасування ухвали суду.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відділ ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області не надав суду доказів,
які б свідчили про належне боржнику
житло чи інше його володіння, також в
поданні відсутні відомості за якою
саме адресою слід надати дозвіл про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння ОСОБА_2

Відділ ДВС не надав суду довідку
компетентного органу про місце
реєстрації боржника, дані про
перебування боржника у шлюбі,
наявність нерухомості або рухомого
спільного майна подружжя, наприклад,
депозитів у банківських установах.

Ухвали місцевого та апеляційного судів
не перешкоджають державному виконавцю
повторно звернутися до суду з
аналогічним поданням, після вжиття
додаткових заходів по виконанню
виконавчих документів про стягнення
боргів з ОСОБА_2

Таким чином, перевіривши ухвалу в межах
доводів скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що місцевий суд
ухвалив її з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому відсутні підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області відхилити, а ухвалу
Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 07 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -