Провадження № 2/522/2738/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Приморського
районного суду м. Одеси цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору
на стороні відповідача - Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія», про
стягнення матеріальних та моральних
збитків, пов'язаних з
дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до Приморського
районного суду м. Одеси з вищевказаним
позовом, якому просить стягнути з
ОСОБА_2 матеріальну та моральну шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
вказуючи на те, що 27.01.2012 року о 19 годині
50 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем
марки «Кіа» д/н НОМЕР_10, на перехресті
вул. Троїцької з вул. Пушкінською у м.
Одесі здійснив виїзд на перехрестя на
заборонений (жовтий) сигнал світлофора,
внаслідок чого допустив зіткнення із
автомобілем марки «Mazda» д/н НОМЕР_11 під
керуванням ОСОБА_5 та з автомобілем
марки «Mercedes» д/н НОМЕР_12 під керуванням
ОСОБА_6 В результаті
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Даний факт підтверджується постановою
Приморського районного суду м. Одеси
від 14.02.2012 року, відповідно до якої
винним у скоєні ДТП визнано ОСОБА_2,
водія автомобіля марки «Кіа», д/н
НОМЕР_10.

Розмір матеріальної шкоди, завданої
власнику автомобіля марки «Mazda» д/н
НОМЕР_11 становить 69.422,09,00 гривень
згідно висновку № 4755 від 12.02.2012 року, а
також 580,00 грн. - плата за
автотоварознавче дослідження, 63,12 грн. -
повідомлення про проведення
експертизи, 350,00 грн. - виготовлення
дубліката державного номерного знака,
300,00 грн. - вартість накладки під
номерний знак. Таким чином, загальний
розмір шкоди, заподіяної позивачу
склав 70.715,21 грн.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована у ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія», остання
здійснила виплату страхового
відшкодування у розмірі 49.500,00 грн., з
яких 495,00 грн. - комісія банку.

Таким чином, невідшкодованою
залишилася сума у розмірі 21710,21 грн.

Заподіяну моральну шкоду ОСОБА_4 оцінює
у розмірі 10.000,00 гривень, яка виразилася
у душевних стражданнях,так як
позивачка пенсіонерка, шкода
добровільно відшкодована не була, що
викликало значні труднощі у ремонті
пошкодженого авто.

Також, позивачка просить суд стягнути
витрати на правову допомогу у розмірі
2.400,00 грн. та судовий збір.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив суд
його задовольнити, відповідач та його
представник проти задоволення позову
заперечували, надали заперечення на
позов, в яких вказали на наступне:
висновок № 4755 складено з порушеннями
діючого законодавства України,
завдання моральної шкоди позивачем не
доведено.

З'ясувавши обставини, якими сторони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, та правовідносини сторін,
що випливають з таких обставин,
вислухавши учасників цивільного
процесу, перевіривши їх доводи
наявними в справі доказами, дослідивши
матеріали справи, надавши їм правову
оцінку, судом було встановлено
наступне.

27.01.2012 року о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_2,
керуючи автомобілем марки «KIA RIO» д/н
НОМЕР_10, на перехресті вулиць Троїцької
та Пушкінської у м. Одесі здійснив
виїзд на перехрестя на заборонений
(жовтий) сигнал світлофора, внаслідок
чого допустив зіткнення із автомобілем
марки «Mazda 6» д/н НОМЕР_11 під керуванням
ОСОБА_5 та з автомобілем марки «Mercedes»
д/н НОМЕР_12 під керуванням ОСОБА_6, в
результаті чого автомобілі отримали
механічні пошкодження.

Даний факт підтверджується постановою
Приморського районного суду м. Одеси
від 14.02.2012 року, відповідно до якої
винним у скоєні вищевказаного ДТП
визнано ОСОБА_2, водія автомобіля марки
««KIA RIO» д/н НОМЕР_10, який порушив п. 8.7.3
«ґ». Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_13 від 15.10.2005
року, власником автомобіля марки «Mazda
6», 2005 року випуску, д/н НОМЕР_11 є ОСОБА_4.

Розмір матеріальної шкоди, завданої
власнику автомобіля марки «Mazda 6», 2005
року випуску, д/н НОМЕР_11 становить
69.422,09,00 гривень згідно висновку № 4755
від 12.02.2012 року (а.с.8-13), а також 580,00 грн. -
плата за автотоварознавче дослідження,
63,12 грн. - повідомлення про проведення
експертизи, 350,00 грн. - виготовлення
дубліката державного номерного знака,
300,00 грн. - вартість накладки під
номерний знак (а.с.14-15).

Таким чином, загальний розмір шкоди,
заподіяної позивачу склав 70.715,21 грн.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована у ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» (поліс №
АА/2304000), остання здійснила виплату
страхового відшкодування позивачу у
розмірі 49.500,00 грн., з яких 495,00 грн. -
комісія банку.

Таким чином, невідшкодованою
залишилася сума у розмірі 21710,21 грн..

За клопотанням представника
відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ухвалою
суду було призначено рецензування
Висновку № 4755 експертного,
автотоварознавчого дослідження про
встановлення вартості матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
MAZDA -6, державний номер НОМЕР_11,
складеного 12.02.2012 року судовим
експертом автотоварознавцем Федотовим
Федором Васильовичем. Згідно рецензії
№ 37 від 25.04.2013 року, вищевказаний
висновок відповідає вимогам
нормативно-правових актів з оцінки
майна.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України
передбачено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України, від 27.03.1992 р., №
6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», шкода, заподіяна
особі і майну громадянина або
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Також, Позивачка просила суд стягнути з
відповідача на її користь моральну
шкоду, яку вона оцінює у розмірі 10000,00
(десять тисяч) гривень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Пленум Верховного Суду України в п. 3
постанови «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4,
зазначає, що під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

Таким чином, суд, виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості, вважає можливим
задовольнити позовні вимоги позивача
щодо відшкодування моральної шкоди
частково у розмірі 1000,00 (одна тисяча)
гривень.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України,
судові витрати складаються з судового
боргу та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Судові витрати позивача на момент
подання позову складають судовий збір
у розмірі 317,00 грн., витрати на правову
допомогу у розмірі 2.400,00 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах», який набрав
чинності 01.01.2012 року, розмір
компенсаційних витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, іншою стороною, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

На підставі вищевикладеного, з
відповідача по справі підлягає до
стягнення сума витрат понесених
позивачем по справі, а саме: судовий
збір у розмірі 251 (двісті п'ятдесят одна)
гривня 10 (десять) копійок; витрати на
правову допомогу у розмірі 2.400,00 (дві
тисячі чотириста) гривень.

На підставі ст. ст. 15, 22-23, 1166-1167, 1187, 1194 ЦК
України, ст. ст. 3-4, 6-8, 10-12, 15, 59-61, 79, 84, 88, 109,
208-209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору
на стороні відповідача - Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія», про
стягнення матеріальних та моральних
збитків, пов'язаних з
дорожньо-транспортною пригодою -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце
проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_9, місце
проживання та реєстрації: АДРЕСА_2)
матеріальну шкоду у розмірі 21.710
(двадцять одна тисяча сімсот десять)
гривень 21 (двадцять одна) копійка та
моральну шкоду у розмірі 1.000,00 (одна
тисяча) гривень, а всього - 22.710 (двадцять
дві тисячі сімсот десять) гривень 21
(двадцять одна) копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце
проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_9, місце
проживання та реєстрації: АДРЕСА_2)
витрати на правову допомогу у розмірі
2.400,00 (дві тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце
проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_9, місце
проживання та реєстрації: АДРЕСА_3)
судовий збір у розмірі 251 (двісті
п'ятдесят одна) гривня 10 (десять)
копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційний суд Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у випадку коли
сторони були відсутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з
дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
О.С.Турецький

14 квітня 2014 року