Справа № 182/6441/13-ц
Провадження № 2/0182/234/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.04.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Тихомирова І.В.

секретаря - Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Нікополя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення
факту належності документу та визнання
права власності на 15/24 частин житлового
будинку з надвірними спорудами в
порядку спадкування за заповітом,
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права
власності на 3/24 частин житлового
будинку з господарськими спорудами в
порядку спадкування за законом,
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права
власності на 1/4 частину житлового
будинку з надвірними спорудами в
порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ :

Спочатку ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, в якому просила встановити
факт належності своєму дідусеві,
ОСОБА_5, договору купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати
за нею право власності на 15/24 частин
вказаного житлового будинку в порядку
спадкування за заповітом після смерті
дідуся.

Свої вимоги мотивувала тим, що 09.01.1991
року її дідусь, перебуваючи у шлюбі з
бабусею, ОСОБА_6, за договором
купівлі-продажу придбав житловий
будинок з надвірними спорудами
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла, не залишивши
заповіту, бабуся.

Оскільки житловий будинок був
придбаний дідусем у період шлюбу з
бабусею, то їй, як одному з подружжя,
належала 1/2 частина майна.

Спадкоємцями за законом першої черги
після її смерті були її чоловік ОСОБА_5
та діти: ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (мати
позивачки).

ОСОБА_5 прийняв спадщину фактично,
оскільки на момент смерті проживав з
ОСОБА_6

ОСОБА_2 у встановлений законом
шестимісячний строк звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

Інші спадкоємці спадщину після смерті
ОСОБА_6 не прийняли, до нотаріальної
контори не зверталися.

Таким чином, ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6
фактично належало 3/4 частини спірного
будинку (1/2 частина як одному з подружжя
та 1/4 частина - в порядку спадкування
після смерті дружини), а ОСОБА_2 - 1/4
частина.

06.05.2011 року дідусь склав заповіт, яким
все належне йому на момент смерті майно
заповів позивачці.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер.

Єдиною спадкоємицею за заповітом була
позивачка.

Донька померлого, ОСОБА_3, звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини як спадкоємиця
першої черги за законом, яка на момент
смерті свого батька стала
непрацездатною за віком, а тому має
право на обов'язкову частку у спадщині
в розмірі 3/24 частини спірного будинку.

Позивачка не може отримати на належні
їй 15/24 частин будинку свідоцтво про
право на спадщину за заповітом у
нотаріуса, оскільки частки майна її
бабусі та дідуся були не виділені.

Крім того, у договорі купівлі-продажу
будинку від 09.01.1991 року невірно
зазначене прізвище її дідуся - «ОСОБА_5»
замість «ОСОБА_5».

31.01.2014 року ОСОБА_1 свої позовні вимоги
уточнила. Просила встановити факт
належності ОСОБА_5 договору
купівлі-продажу житлового будинку від
09.01.1991 року та визнати за нею право
власності на 15/24 частин житлового
будинку з господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - в
порядку спадкування за заповітом після
смерті дідуся, ОСОБА_5.

Не погодившись із позовними вимогами
ОСОБА_1, 24.02.2014 року ОСОБА_3 подала до
суду зустрічний позов до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_4.

Враховуючи, що вона має право на
обов'язкову частку в спадщині, просить
визнати за нею право власності на 3/24
частин житлового будинку з
господарськими будівлями що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - в
порядку спадкування за законом після
смерті батька, ОСОБА_5.

Того ж дня ОСОБА_2 звернувся до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що після
смерті матері звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, однак йому було
відмовлено у видачі Свідоцтва про
право власності через те, що частки
його батьків, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у
спільному майні подружжя не виділені.

Просив визнати за ним право власності
на 1/4 частину житлового будинку
господарськими будівлями що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - в
порядку спадкування за законом після
смерті матері, ОСОБА_6.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, надавши
заяви про слухання справи за їх
відсутності (а.с.121-126).

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач
може призначити своїми спадкоємцями
одну або кілька фізичних осіб,
незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин.

На підставі ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 30.01.1955 року
перебували у шлюбі, зареєстрованому
міським ЗАЦС м. Нікополя
Дніпропетровської області за актовим
записом № 86 (а.с.14).

Від шлюбу мали трьох дітей: ОСОБА_3
(а.с.99), ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.8-9).

09.01.1991 року за договором
купівлі-продажу, посвідченим державним
нотаріусом Другої Нікопольської
державної нотаріальної контори
Лещинською О.І. за реєстровим № 2-56,
ОСОБА_5 придбав житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

Враховуючи, що вказаний будинок
фактично був придбаний подружжям за
час перебування у шлюбі, вони володіли
ним на праві спільної сумісної
власності, по 1/2 частині кожен.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла (а.с.20).

Згідно витягу зі спадкового реєстру
заповіти від її імені не
посвідчувалися (а.с.37,38,50).

Спадкоємцями першої черги за законом
після її смерті був її чоловік, ОСОБА_5,
та діти: ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

У встановлений законом строк лише
ОСОБА_2 подав до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини після
смерті матері (а.с.44).

ОСОБА_3, ОСОБА_4 не зверталися до
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини та не прийняли її
фактично.

ОСОБА_5 проживав зі своєю дружиною на
дату її смерті, до нотаріальної контори
із заявою про відмову від спадщини не
звертався, а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК
України він вважається таким, що
прийняв спадок.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_5
фактично належало 3/4 частини спірного
будинку з надвірними будівлями (1/2
частина - як одному з подружжя за
договором купівлі-продажу від 09.01.1991
року + 1/4 частина - в порядку спадкування
за законом), а ОСОБА_2 - 1/4 частина.

06.05.2011 року ОСОБА_5 склав заповіт,
посвідчений приватним нотаріусом
Нікопольського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 за реєстровим № 1542,
згідно якого все належне йому майно, де
б воно не знаходилося та з чого б не
складалося, майнові права та обов'язки,
які належатимуть йому на день смерті,
заповів своїй онучці ОСОБА_1 (а.с.82).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер (а.с.19).

У встановлений законом строк ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини (а.с.66-68).

ОСОБА_4, яка є матір'ю ОСОБА_1, із заявами
про прийняття спадщини після смерті
батьків не зверталася (а.с.8-11).

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після
смерті ОСОБА_5 за заповітом.

ОСОБА_3 на дату смерті свого батька є
непрацездатною за віком, а тому має
право на обов'язкову частку в заповіті.

Згідно ч. 1 стаття 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

При спадкуванні за законом
спадкоємцями 3/4 частин спірного
будинку з надвірними будівлями стали б
діти ОСОБА_5: ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4
Частка кожного з них складала би 1/4
частин (3/4 : 3).

Таким чином, ОСОБА_3 має право на
обов'язкову частку в заповіті батька,
яка становить 1/8 (1/4 : 2) частину будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

Частка ОСОБА_1, як єдиної спадкоємиці за
заповітом, становить 5/8 частин (1- 1/4 -1/8).

Листом Другої Нікопольської
нотаріальної контори від 03.07.2013 року
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 було відмовлено
у видачу свідоцтв про право на спадщину
через те, що частки кожного з померлого
подружжя не були виділені при житті.
Крім того, у правовстановлюючому
документі на майно - Договорі
купівлі-продажу від 09.01.1991 року - була
допущена описка: прізвище ОСОБА_5
невірно вказане як «ОСОБА_5».

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені також
факти, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Помилка у правовстановлюючому
документі позбавляє сторін змоги
здійснювати свої майнові і немайнові
права, оскільки виключає можливість
належного оформлення свого права
власності.

У судовому засіданні, проведеному
21.10.2013 року, сторони підтвердили, що у
Договорі купівлі-продажу від 09.01.1991
році дійсно була допущена описка у
прізвищі ОСОБА_5

З урахуванням викладеного суд вважає
можливим задовольнити позови ОСОБА_1 та
зустрічні позови ОСОБА_3, ОСОБА_2,
оскільки вони ґрунтуються на їх
законному праві на спадщину.

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею ОСОБА_5 за
заповітом, має право на частину спадку,
від спадкування не усувалася та бажає
оформити право власності на спадкове
майно. Її вимоги не порушують законні
інтереси інших осіб.

ОСОБА_3 на законних підставах має право
на обов'язкову частку в заповіті, у
встановлений законом строк звернулася
до нотаріальної контори для оформлення
своїх прав на спадкове майно, від
спадкування не усувалася.

ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем першої
черги за законом, який звертався до
нотаріальної контори для отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом.

Всі спадкоємці отримали відмову в
нотаріальній конторі з об'єктивних
причин.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 1217, 1235, 1241, 1261, 1267, 1268 ЦК України,
ст. ст. 10, 60, 209, 212-215,256 ЦПК України суд ,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_5
договору купівлі-продажу житлового
будинку з надвірними будівлями за
адресою: АДРЕСА_1, посвідченого
державним нотаріусом Другої
Нікопольської державної нотаріальної
контори О.І. Лещинською 09.01.1991 року за
реєстровим № 2-56.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 5/8 частин: житлового будинку літ. «А»
житловою площею 46,50 кв.м., розташованого
на земельній ділянці площею 407 кв.м., з
господарськими будівлями літньою
кухнею літ. «Б» площею забудівлі 28,00
кв.м, сараєм «В» площею забудівлі 9,00
кв.м., сараєм літ. «Д» площею забудівлі
13,00 кв.м., вбиральнею літ. «Г»,
споруджень № 1-7 - в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_5, що
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/8
частину: житлового будинку літ. «А»
житловою площею 46,50 кв.м., розташованого
на земельній ділянці площею 407 кв.м., з
господарськими будівлями: літньою
кухнею літ. «Б» площею забудівлі 28,00
кв.м, сараєм «В» площею забудівлі 9,00
кв.м., сараєм літ. «Д» площею забудівлі
13,00 кв.м., вбиральнею літ. «Г»,
споруджень № 1-7 - в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_5, що
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4
частину житлового будинку літ. «А»
житловою площею 46,50 кв.м., розташованого
на земельній ділянці площею 407 кв.м., з
господарськими будівлями: літньою
кухнею літ. «Б» площею забудівлі 28,00
кв.м, сараєм «В» площею забудівлі 9,00
кв.м., сараєм літ. «Д» площею забудівлі
13,00 кв.м., вбиральнею літ. «Г»,
споруджень № 1-7 - в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_6, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Нікопольський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: І. В. Тихомиров