АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/4596/2014
інстанції: Новак А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 5 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
майнової шкоди, -

в с т а н о в и в :

У червні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
майнової шкоди.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що 27 квітня 2009 року о 23 годині 10 хвилин
на площі Московська в місті Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля марки «Мерседес
Бенц», д.н.з. НОМЕР_1, власником якого він
є та автомобіля марки «Хюндай
Верокруз», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням
водія ОСОБА_4 В результаті зазначеної
ДТП автомобіль позивача було
пошкоджено.

Відповідно до рахунку-фактури № 277 від
29січня 2011 року вартість ремонтних
робіт по відновленню автомобіля марки
«Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1, склала 16
476,00 гривень.

Крім того, позивачем було здійснено
витрати по виконанню наряду-замовлення
у розмірі 227 гривень 70 копійок та
проведення діагностики автомобіля у
розмірі 434 гривень 70 копійок.

Враховуючи зазначене, позивач просив
стягнути з відповідача на його користь
майнову шкоду у розмірі 17138 гривень 40
копійок та вирішити питання про судові
витрати.

Рішенням Голосіївського районного
суду міста Києва від 5 лютого 2014 року
вказаний позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 528
гривень 06 копійок.Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2. в
інтересах ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
позов задовольнити повністю.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 проти
апеляційної скарги заперечував, просив
рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 5 лютого 2014 року
залишити без змін.

Перевіривши законність оскаржуваного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення виходячи іщ
наступного.

При розгляді справи судом встановлено,
що згідно постанови Голосіївського
районного суду міста Києва від 19 травня
2009 року ОСОБА_4 визнано винним та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КпАП України із
застосуванням адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 340
гривень. Зазначена постанова набрала
законної сили.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини і
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

З рахунку-фактури № 277 від 29 січня 2011
року виданого ФОП «ОСОБА_6» вбачається,
що вартість ремонтних робіт по
відновленню автомобіля «Мерседес
Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 склала 16 476 гривень.

Також позивачем було сплачено 227
гривень 70 копійок за виконання наряду
замовлення та 434 гривень 70 копійок за
проведення діагностики автомобіля.

Згідно полісу № ВС/2502461 від 30 серпня 2008
року цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 на час
здійснення ДТП була застрахована у ВАТ
СК «Галактика» з лімітом
відповідальності за шкоду заподіяну
майну на одного потерпілого у розмірі 25
500 гривень. Франшиза становить 510
гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Позовні вимоги до ПАТ СК «Галактика» не
пред'являлись.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події(страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі
визначеній у договорі грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

З урахуванням викладеного,
обґрунтованим є висновок суду про
необхідність відмови в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 в частині
стягнення майнової шкоди з відповідача
ОСОБА_4 у розмірі 16 628 гривень 40 копійок
(тобто за вирахуванням 510 гривень
франшизи), оскільки право останнього
відповідачем не порушувалося.

Судом дано належну правову оцінку щодо
вирішення питання пропуску строку
позовної давності з врахуваннямч. 5 ст.
267 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги з приводу
того, що судом в порушення вимог закону
не стягнуто матеріальної шкоди у
повному розмірі з відповідача, вину
якого встановлено згідно постанови
суду є безпідставними та надуманими із
врахуванням того факту, що
цивільно-правова відповідальність
відповідача на момент скоєння ДТП була
застрахована.

Колегія суддів погоджується з
висновками щодо необхідності
часткового задоволення позову, які
судом першої інстанції зроблені на
основі повного та всебічного
дослідження зібраних у справі доказів
та встановлених фактичних обставин
справи.

Інші доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими та не беруться до
уваги колегією суддів. Підстав до
скасування рішення суду передбачених
ст. 309 ЦПК України при апеляційному
розгляді не встановлено.

З огляду на викладене та у зв'язку із
тим, що суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
апеляційна скарга має бути відхилена
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 5 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий :
І.М. Вербова

Судді :
Г.М. Кирилюк

М.М. Панченко