Справа № 261/7425/13-ц
Провадження № 2/261/304/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк
25 березня
2014 р.

Петровський районний суд м. Донецька в
складі: головуючий - суддя Владимирська
І.М., при секретарі Шашковій Ю.С., за
участю позивача ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовною
заявою до ОСОБА_3, в якій зазначила, що
28.06.2011 року вона позичила відповідачеві
грошові кошти в розмірі,
еквівалентному 1800 доларів США, про що
була складена розписка. 14.12.2011 року та
20.12.2011 року ОСОБА_3 взяла у неї в борг
грошові кошти в еквіваленті 1100 доларів
США та 300 доларів США. До теперішнього
часу відповідач борг не повернула, тому
позивач просить стягнути з ОСОБА_3 25 600
грн., проценти у розмірі 668 грн. та
судові витрати.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
заявлені позовні вимоги, пославшись у
їх обґрунтування на обставини,
викладені в позові, просить позов
задовольнити. Позивач просить
застосувати курс валют, який діяв на
час складання позову, правом збільшити
або зменшити позовні вимоги позивач у
судовому засіданні не скористалася. В
судовому засіданні позивач також не
заперечувала, що 100 доларів США їй
принесла ОСОБА_5 від ОСОБА_3 Крім того,
позивач погодилась, що ОСОБА_4 тричі
приносила їй гроші 100грн., 150 грн., 200
грн.; та 300 грн. їй повернула ОСОБА_3, ці
суми пішли на погашення боргу у розмірі
1800 грн. згідно розписки.

Представник позивача в судовому
засіданні позов ОСОБА_1 підтримав,
просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала і пояснила,
що дійсно вона позичала гроші у ОСОБА_1,
коли брала в борг не пом»ятає, розписку
писала на 800 доларів США. Також
пояснила, що дійсно вона посилала
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 за грошима, яку суму
остання взяла для неї не пам»ятає. 300
доларів США вона у ОСОБА_1 не позичала.
В 2012 році вона віддала увесь борг, однак
розписки не забирала, довіряючи ОСОБА_1

Третя особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні показала, що взимку 2011 року
їй зателефонувала ОСОБА_3 та попрохала
сходити до ОСОБА_1 за грошима, вона
отримала від ОСОБА_1 гроші в конверті,
написала розписку та передала гроші
ОСОБА_3 Декілька разів, коли саме вона
не пам»ятає, вона приносила від ОСОБА_3
гроші ОСОБА_1: 200грн., 150 грн., 300 грн., 200
доларів США, однак розписки не брала.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
показала, що зі слів ОСОБА_1 їй відомо,
що ОСОБА_3 неодноразово брала у ОСОБА_1
в борг гроші, однак коли та в якій сумі
їй невідомо, також їй невідомо чи
повертала ОСОБА_3 борги ОСОБА_1 Вона
особисто за проханням ОСОБА_1 передала
від ОСОБА_3 300 грн. ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
показала, що вона двічі передавала
гроші ОСОБА_1 від ОСОБА_3 на погашення
боргу, брала розписку, яку приносила
ОСОБА_3, однак сум і коли це було вона не
пам»ятає.

Суд вислухав пояснення позивача,
представника позивача, відповідача,
третьої особи, показання свідків,
вивчив матеріали справи,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно розписки від 28.06. 2011 року ОСОБА_3
взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в
розмірі 1800 доларів США (а.с.4).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов"язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно до ст.1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі.
На підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник
зобов"язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст.1051 ЦК України якщо договір
позики має бути укладений у письмовій
формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші або речі
насправді не були одержані
позичальником від позикодавця .

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести у судовому
засіданні ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Судом встановлено, що договор позики
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений
28.06.2011 року, на підтвердження укладення
договору та його умов була надана
розписка позичальником ОСОБА_3, яка
посвідчує передання їй позикодавцем
1800 доларів США (а.с.4).

Суд не може прийняти до уваги
заперечення відповідача ОСОБА_3 про те,
що їй були надані гроші в борг лише у
розмірі 800 доларів США, які вона
повернула в грудні 2011 року, оскільки
відповідач не надала суду доказів в
підтвердження цієї обставини.

Аналізуючи пояснення свідків, надані в
судовому засіданні, суд приходить до
висновку, що жодному зі свідків
достовірно про боргові стосунки між
позивачем та відповідачем відомо не
було, вони не були присутні при цьому та
у судовому засіданні не змогли дати
які-небудь пояснення по факту
отримання ОСОБА_3 грошей від ОСОБА_1, їх
свідчення стосуються лише повернення
сум в частині боргу, вимоги щодо якого
ОСОБА_1 не заявлено.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині стягнення з ОСОБА_3 грошових
коштів в еквіваленті 1100 доларів США та
300 доларів США за розпискою від 14.12.2011
року, суд вважає, що вимоги в цій
частині є необґрунтованими та такими,
що задоволенню не підлягають, оскільки
договір боргу ОСОБА_3 в письмовій формі
(у вигляді розписки) не укладався,
належним чином повноваження ОСОБА_4
підтверджені не були, доручення на
укладення договору позики та
отримання грошових коштів їй не
надавалось, що не заперечувалось в
судовому засіданні позивачем; крім
того, запис в вищевказаній розписці про
позику у розмірі 300 доларів США
виконано позивачем, що остання визнала
в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Тобто, згідно із вимогами ЦПК України,
якщо сторона пред'явила позов, то вона
сама вирішує питання про можливість
зміни предмета чи підстави позову,
зменшення або збільшення позовних
вимог чи відмови від позову.

ОСОБА_1 не заявлені вимоги про
стягнення на її користь грошових
коштів з ОСОБА_4, а також вона не
скористалась своїм правом, відповідно
до ст. 31 ЦПК України, щодо збільшення
розміру позовних вимог в частині
застосування курсу валют, який діє на
час розгляду справи, суд за власною
ініціативою не може вирішувати ці
питання, тому справа розглядається в
межах заявлених ОСОБА_1 вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню частково та з відповідача
необхідно стягнути на користь позивача
в погашення боргу за договором від 28.06.
2011 року суму еквівалентну 1700 доларів
США за курсом, який діяв на час
складення позовної заяви, з
урахуванням суми у розмірі 100 доларів
США , повернення якої визнається
позивачем, та 3 відсотка річних з
простроченої суми в порядку ст. 625 ЦК
України.

Вирішуючи питання про судові витрати,
суд приймає до уваги наступне.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

В судовому засіданні документально
підтверджено витрати позивача по
сплаті судового збору на суму 229грн.70
коп.; на підтвердження розміру витрат,
пов»язаних з отриманням довідки про
курс валют, суду докази не надані.

Відповідно до ст. 79-80,88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути судові витрати
пропорційно до задоволених позовних
вимог.

На підставі ст.ст.1046-1049 ЦК України,
ст.ст.10, 60,79-80, 88,169, 212, 213, 215,224-226 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у
рахунок відшкодування суми боргу 13588
(тринадцять тисяч п»ятсот вісімдесят
вісім) грн. 10 коп., 407 (чотириста сім)
грн. 64 коп.- три відсотка річних від
простроченої суми та 119 (сто
дев'ятнадцять) грн. 44 коп.- судові
витрати.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана в судову палату по
цивільних справах апеляційного суду
Донецької області через місцевий суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, в разі
відсутності у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,-
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
І.М.Владимирська