Справа № 502/1518/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської
області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Кілія цивільну
справу

за позовом

Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»

до

ОСОБА_1

про

стягнення заборгованості за кредитним
договором, стягнення судових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (далі по
тексту - ПАТ КБ «ПриватБанк»), 14.06.2013
року звернулось до Кілійського
районного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором
№ ОDХRRХ11940096 від 13.11.20007 року, на загальну
суму 40958 гривень 39 копійок та 409 гривень
58 копійок сплаченого при зверненні до
суду з позовом судового збору/

З позовної заяви вбачається, що 13.11.2007
року, відповідно до укладеного
договору № ОDХRRХ11940096 ОСОБА_1 отримав
кредит у розмірі 3859,96 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 24,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, з кінцевим
терміном повернення 13.11.2009 року.
Відповідно до умов укладеного
договору, він складається з Заяви
позичальника та Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) складає між
ним і Банком Договір, про що свідчить
підпис Відповідача у заяві. Відповідно
до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, Позичальник повинен надавати
Банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
Кредитом, яка складається із
заборгованості за Кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно Умов.

Відповідач порушила умови договору та
зобов`язання, за вказаним договором,
належним чином не виконав. У зв`язку з
чим, станом на 28.05.2013 року має
заборгованість - 40958,39 грн., яка
складається з: 3859,96 грн. -
заборгованість за кредитом; 1143,36 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 3551,20 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; 29977,28 - пеня за
несвоєчасність виконання зобов`язань
за договором, а також штрафи відповідно
до п.5.3 Умов та правил надання
банківських послуг: 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1926,59 грн. - штраф
(процентна складова). Вищевказану
заборгованість позивач просить
стягнути з відповідача.

Представник позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» - Яковлева Ольга
Анатоліївна в судове засідання не
з'явилась, але від неї надійшла заява,
згідно з якою позов підтримала у
повному обсязі, просить його
задовольнити, розглянувши справу за її
відсутності, проти постановлення
рішення при заочному розгляді справи
не заперечує.

Відповідач, який про дати, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, шляхом надсилання судових
повісток за зареєстрованим місцем
проживання, в судове засідання
повторно не з'явився, про поважність
причин неявки суд не повідомив, заяв
про відкладання слухання по справі, або
про розгляд справи за його відсутності
не надав.

На підставі клопотання позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, за відсутності сторін, без
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, в порядку,
передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК
України.

Дослідивши надані письмові докази та
розглянувши справу у межах заявлених
позовних вимог, суд вважає позов таким,
що підлягає задоволенню у повному
обсязі.

У відповідності зі ст. 55 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено
право особи на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Одним із способів
захисту права, встановлених цивільним
законодавством, є, зокрема, його
визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Судом достовірно встановлені такі
факти та відповідні їм правовідносини:

13 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ
«ПРИВАТБАНК»було укладено кредитний
договір за № ОDХRRХ11940096, який
складається з заяви Позичальника та
Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам, згідно умов якого банк
зобов'язався надати ОСОБА_1 на строк з
13.11.2007 р. по 13.11.2009 р. включно кредитні
кошти в сумі 3859,96 гривень зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 2,0 % на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, на суму
залишку заборгованості по кредиту,
щомісячної винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 154,40
грн. та єдиноразової винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 890,76грн., а ОСОБА_1. /Позичальник/
зобов'язався повернути суму кредиту,
відсотків, винагороди відповідно до
Заяви та Умов.

Згідно розділу 2.4.5 Умов - у випадку
несвоєчасного погашення
заборгованості по кредиту, Позичальник
сплачує банку пеню у розмірі 0,5% від
суми простроченої заборгованості по
кредиту за кожен день просрочки, але не
менше 1 гривні. При порушення
Позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором, більш ніж на 90
днів, Позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500
гривень + 5% від суми заборгованості.
Нарахування неустойки за кожен випадок
порушення зобов'язань здійснюється
протягом 3 років з дня, коли відповідне
зобов'язання повинне бути виконане
позичальником.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) складає між
ним і Банком Договір, про що свідчить
підпис Відповідача у заяві.

Згідно з наданими суду розрахунком
заборгованості за договором №
ОDХRRХ11940096 від 13.11.2007 р. станом на 28.05.2013
року ОСОБА_1 має заборгованість - 40958,39
грн., яка складається з:

- 3859,96 грн. - заборгованість за кредитом;

- 1143,36 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

- 3551,20 грн. - заборгованість по комісіє
за користуванням кредитом;

- 29977,28 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов`язань за договором;

а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов
та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1926,59 грн. - штраф (процентна складова).

Стаття 526 ЦК України закріплює, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України - якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.
2 ст. 1054 ЦК України до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 «Позика» глави 71
«Позика. Кредит. Банківський вклад»,
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України
визначено, що позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник,
який прострочив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за
порушення зобов'язання встановлено
неустойку, то вона підлягає стягненню у
повному розмірі, незалежно від
відшкодування збитків.

За правилами ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Відповідно до
п.1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Розмір судового збору, порядок
його сплати і звільнення від сплати
встановлюються законом. До витрат,
пов'язаних з розглядом судової справи,
належать: 2) витрати на правову
допомогу; 3) витрати сторін та їх
представників, що пов'язані з явкою до
суду; 4) витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз; 5)
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи; 6) витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

При звернені до суду ПАТ КБ
«ПриватБанк» було сплачено 409 гривень 58
копійок судового збору, що
підтверджується відповідним платіжним
дорученням.

На підставі наведеного позов в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача понесених ним та
документально підтверджених судових
витрат є обґрунтованим та підлягаючим
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215, 218, 224
ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитним договором та стягнення з
відповідача судових витрат -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП
НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» (, МФО 305299,
п/рах. 3111) заборгованість за
кредитним договором № ОDХRRХ11940096 від
13.11.2007 року, в розмірі 40958,39 (сорок тисяч
дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 39
(тридцять дев`ять) копійок.

Стягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП
НОМЕР_1,, на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» (, МФО 305299,
рах. 0001) судові витрати, які
складаються з 409 (чотирьохсот дев`яти)
гривень 58 (п'ятдесяти восьми) копійок
судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Кілійський
районний суд Одеської області шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Згідно зі ст. 228 ЦПК України заочне
рішення може бути переглянуте судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду М.
В. Балан