22-ц/775/350/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Мохов
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Песоцької Л.І.

Мальцевої Є.Є., Ткаченко Т.Б.

при секретарі Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання матері за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Волноваського районного суду
Донецької області від 16 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась
до суду з даним позовом. Вказувала на
те, що їй 84 роки, вона є інвалідом 2
групи за загальним захворюванням, має
статус учасника війни, самостійно не
може пересуватись і потребує
стороннього догляду. На лікування вона
витрачає до 1000 грн. в місяць, а розмір її
пенсії становить 1200 грн. Догляд за нею
здійснює її донька, яка є
непрацездатною за віком. Відповідач
працює і отримує пенсію, але, маючи
можливість, допомогу на її утримання не
надає. Просила стягнути з нього
аліменти у розмірі 1/4 частини його
доходу.

Рішенням Волноваського районного суду
Донецької області від 16 січня 2014 року
позов задоволено частково, стягнуто з
ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_3 аліменти у
розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 04
листопада 2013 року до зміни майнового
стану і судовий збір на користь
держави в розмірі 229,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3
в апеляційній скарзі просить рішення
суду змінити, ухвалити рішення про
задоволення її позову в повному обсязі,
посилається на те, що судом не
враховано її доводи в обґрунтування
позову.

У судове засідання позивач не
з'явилась, про розгляд справи
повідомлена.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача ОСОБА_5, який
підтримав апеляційну скаргу, пояснення
відповідача ОСОБА_4, який заперечував
проти скарги, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Сімейного Кодексу
України повнолітні дочка, син
зобов'язані утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

Згідно ст. 205 Сімейного Кодексу України
суд визначає розмір аліментів на
батьків у твердій грошовій сумі і (або)
у частці від заробітку (доходу) з
урахуванням матеріального та
сімейного стану сторін. При визначенні
розміру аліментів та додаткових витрат
суд бере до уваги можливість одержання
утримання від інших дітей, до яких не
пред'явлено позову про стягнення
аліментів, дружини, чоловіка та своїх
батьків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є сином
позивачки ОСОБА_3, 1929 року народження,
яка є інвалідом 2 групи безстроково. За
станом здоров'я позивач не може
самостійно пересуватись, потребує
постійного стороннього догляду та
лікування. Пенсії у розмірі 1200 грн. їй
недостатньо на лікування та
проживання. Донька, яка доглядає за нею,
є пенсіонером за віком, яка допомагає
своїй донці утримувати неповнолітню
онуку. Відповідач працює, отримує
заробітну плату та пенсію і, маючи
можливість, не надає утримання матері.

Частково задовольняючи позов, суд
стягнув з відповідача на користь
позивача аліменти в розмірі 250 грн.
щомісячно, вважаючи такий розмір
аліментів є достатнім для її утримання.
Проте з таким висновком погодитись не
можна.

З довідки МСЕК, виписки з рішення ЛКК
Волноваської центральної лікарні
вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом 2
групи безстроково, за станом здоров'я
вона не може себе обслуговувати і
потребує постійного стороннього
догляду (а.с. 3,11).

Згідно з довідкою Волноваського
районного центру первинної
медико-санітарної допомоги ОСОБА_3
страждає хронічними захворюваннями, у
зв'язку з якими вона не може себе
обслуговувати, потребує постійного
стороннього догляду, лікування,
застосування медичних препаратів та
спеціальних засобів гігієни.

Згідно з довідкою управління
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі ОСОБА_3 отримує
пенсію в розмірі 1271 грн. 50 коп.

З довідки виконкому Волноваської
міської ради Донецької області від 15
листопада 2013 року вбачається, що ОСОБА_3
проживає у АДРЕСА_1 зі своєю донькою
ОСОБА_6, яка за нею доглядає.

ОСОБА_6 є інвалідом 3 групи безстроково,
отримує пенсію в розмірі 1596 грн. 01 коп. і
допомогу у зв'язку з доглядом за
непрацездатною матір'ю в розмірі 94,90
грн. (а.с. 19).

Відповідач ОСОБА_4 працює в ПАТ «ММК ім.
Ілліча», його заробітна плата у грудні
2013 року становила 3200,41 грн., у січні 2014
року - 4175,15 грн. Крім того, як інвалід 3
групи, він отримує пенсію в розмірі 1354,92
грн. Неповнолітніх та непрацездатних
осіб на утриманні не має.

З урахуванням стану здоров'я і
майнового стану позивачки, розміру
витрат, яких вона потребує, колегія
суддів вважає, що визначений судом
розмір аліментів є недостатнім для її
утримання.

Тому рішення суду підлягає зміні в
частині розміру аліментів зі
стягненням з відповідача на користь
позивача з урахуванням його майнового
стану аліментів в розмірі 1/8 частини
його заробітку (доходу) щомісячно.

У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК
України з відповідача в дохід держави
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 114,70 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Волноваського районного суду
Донецької області від 16 січня 2014 року
змінити в частині розміру аліментів.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
аліменти в розмірі 1/8 частини його
заробітку (доходу) і на користь держави
судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп. В
решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді