Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді
Коробенка С.В.

при секретарі Бабій К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Концерну «Військторгсервіс» про
стягнення заборгованості із
заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до Концерну
«Військторгсервіс» з вимогами про
стягнення заробітної плати за період з
19.02.2005р. по 01.11.2013р., з урахуванням
індексації в сумі 346194 грн, компенсації
за невикористані відпустки в розмірі
10125 грн, а також моральної шкоди в
розмірі 20000 гривень .

Свої вимоги Позивач мотивує наступним.

ОСОБА_1 вказує, що згідно з наказом
начальника відділу туризму і
еквпкурсій МО України №2 від 19.02.2005р.
його було призначено на посаду
керівника Державного підприємства
Міністерства оборони України
Військова туристська база «Міжгір'я».

Наказом МО України №458 від 25.07.2006р. «Про
реорганізацію ДП МОУ ВТБ «Міжгір'я»»
підприємство було приєднано до
Департаменту економічної та
господарської діяльності МО України
Концерну «Військторгсервіс» та
ліквідовано відділу туризму та
екскурсій.

Позивач зазначає, що до цього часу він
жодного разу не отримував заробітну
плату, його ніхто з посади не звільняв,
в тому просить задовольнити позов.

У судовому засіданні Позивач підтримав
позовну заяву.

Представник Відповідача проти позову
заперечував, наполягаючи на тому, що
Позивач ніколи у встановленому порядку
не призначався на посаду керівника ДП
МОУ ВТБ «Міжгір'я», контракт з ним не
укладався, і начальник відділу туризму
і екскурсій МОУ не мав повноважень на
призначення керівника державного
підприємства. Крім того, представник
Відповідача зазначив, що саме
підприємство ДП «Міжгір'я» вже давно
ліквідоване, і Корпорація
«Військторгсервіс» не є його
правонастпуником.

Заслухавши пояснення Сторін,
дослідивши наявні матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню в зв'язку із
наступним.

Відповідно до статті 4 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про управління
майном, що є у загальнодержавній
власності" наймання на роботу
керівника підприємства, що є у
державній власності, здійснюється
шляхом укладання з ним контракту.

У відповідності до пункту 6.1 Статуту ДП
МОУ «Військова туристська база
«Міжгір'я» призначення і звільнення
керівника підприємства здійснюється
органом управління майном шляхом
укладення контракту.

Безспірно встановлено, що контракт з
ОСОБА_1 про зайняття ним посади
керівника ДП МОУ ВТБ «Міжгір'я» ніколи
не укладався.

Надана Позивачем копія наказу №4 від
19.02.2005р. начальника відділу туризму і
екскурсій Міністерства оборони
України про призначення тимчасового
виконуючого обов'язки керівника
державного підприємства Міністерства
оборони України «Військова туристська
база «Міжгір'я» не є належним доказом
прийняття ОСОБА_1 на посаду керівника
підприємства за відсутності
укладеного контракту.

Крім того, як вбачається з даних
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
юридична особа Державне підприємство
Міністерства оборони України
«Військова туристська база «Міжгір'я»
припинена, а її правонаступником є
Державне підприємство Міністерства
оборони України «Управління торгівлі
західного оперативного командування».
Станом на день реєстрації припинення
юридичної особи ДП МОУ «ТБ «Міжгір'я»
її керівником значився ОСОБА_2. (а.с. 28)

Державне підприємство Міністерства
оборони України «Управління торгівлі
західного оперативного командування»
станом на день розгляду справи не є
припиненим, а тому Концерн
«Військторгсервіс» не є, окрім іншого,
належним відповідачем по справі.

За таких обставин Позивач не довів суду
обґрунтованість своїх вимог, оскільки
право на отримання заробітної плати на
посаді керівника державного
підприємства він не набув.

Керуючись ст. 21 КЗпП України, ст. ст. 10, 11,
81, 213, 215, 218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя