Справа № 442/147/14
Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/2736/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Азенко М.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 04 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання двох
неповнолітніх дітей у розмірі по 250 грн.
щомісячно на кожну дитину, починаючи з
дня пред'явлення позову і до досягнення
дітьми повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що вона з відповідачем перебувають
у зареєстрованому шлюбі з 19 червня 1997
року. Під час шлюбу у них народилося
двоє дітей - ОСОБА_4, 1998р.н., та ОСОБА_5,
2000р.н. Зазначає, що в добровільному
порядку відповідач матеріальної
допомоги на утримання дітей не надає.
Відповідач має нерегулярний, мінливий
дохід, але достатній, щоб сплачувати
вказану суму аліментів, він працює, на
його утриманні ніхто не перебуває.
Просила задовольнити її позов.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 04 лютого 2014
року позов задоволено та ухвалено
стягувати з відповідача в користь
позивачки аліменти на утримання дочки
ОСОБА_4, в розмірі 250 грн. щомісячно, та
аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, в
розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з
14.01.2014р. і до досягнення дітьми
повноліття.

Рішення суду оскаржив відповідач.

В апеляційній скарзі зазначає, що з 2009
року він регулярно відраховує грошові
кошти на утримання дітей. Вказує, що
позивачка не проживає з дітьми, не
приймає участі в їх вихованні,
матеріальному забезпеченні, діти
проживають з дідусем. Просить рішення
суду скасувати та постановити ухвалу,
якою закрити провадження у справі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату судового
засідання, відповідач звернувся з
письмовою заявою про розгляд справи у
його відсутності, тому відповідно до ч.2
ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає,
що їх неявка не перешкоджає розглядові
справи, який проводиться без фіксації
судового засідання технічними
засобами відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
передбачених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
19.06.1997р., під час шлюбу народилося двоє
дітей: донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2

Батьківство відповідачем не
оспорюється.

Сторони у справі проживають окремо у
різних областях України, діти
проживають разом з матір'ю.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів у твердій
грошовій сумі по 250 грн. на кожну дитину
щомісячно, суд врахував, що відповідач
не надав суду доказів про те, що
постійно працює по трудовому договору
та одержує заробітну плату, а його
грошові перекази в розмірі 314,40 грн.
протягом 2009-2011р.р., які зменшені до 300
грн. у 2012-1013р.р., що підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
квитанцій, не забезпечують матеріальні
потреби двох дітей та не відповідають
встановленому законом прожитковому
мінімуму на дитину віком від 6 до 18
років, що становить 1286 грн. на місяць на
одну дитину, і який відповідач
зобов'язаний забезпечувати нарівні з
позивачкою.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивачка у 2009р. по 2013р. перебувала за
кордоном, тому не вправі вимагати
стягування аліментів, не заслуговують
на увагу, оскільки аліменти стягуються
для потреб дітей і право позивачки на
стягування аліментів не залежить від
місця її тимчасового перебування та
участі діда у вихованні дітей.

Враховуючи, що судом повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
правильно застосовано матеріальний
закон та дотримана процедура розгляду
справи, передбачена ЦПК України, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни або скасування
рішення суду, а також закриття
провадження у справі, як вимагає
відповідач.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 04 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуючий:
Мусіна Т.Г.

Судді:
Бермес І.В.

Савуляк Р.В.