Торезький міський суд Донецької
Справа № 247/233/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року Торезький
міський суд Донецької області в складі:

Головуючого судді
Арапіної Н.Є.,

при секретарі
Щербініної О.С.

за участю

представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Чеснокова В.М.

третьої особи
Чеснокова В.М.

представника третьої особи

товариства з обмеженою
відповідальністю

"Антрацит-Регіон"
Чеснокова В.М,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста
Тореза цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торезький
механічний завод" до ОСОБА_3 за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спора,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, товариства з
обмеженою відповідальністю
"Антрацит-Регіон" про усунення
перешкод в користуванні майном,
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торезький
механічний завод» звернулося до суду з
позовною заявою до відповідача про
усунення перешкод в користуванні
майном, зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивовано тим, що 02
червня 2008 року між сторонами укладено
договір купівлі-продажу комплексу
нерухомого майна, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 червня 2010 року
рішенням Господарського суду
Донецької області договір
купівлі-продажу визнано недійсним. 20
січня 2011 року постановою Вищого
господарського суду України рішення
суду першої інстанції залишено без
змін. Відповідач спірне майно передав
до статутного капіталу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Антрацит-Регіон», з яким Товариство з
обмеженою відповідальністю «Торезький
механічний завод» не має будь-яких
відносин, тим самим порушив права та
інтереси позивача щодо користування
комплексом. Згідно вимог ст. 216 ЦК
України у разі недійсності правочину
кожна сторона зобов"язана повернути
другій стороні в натурі все, що вона
одержала на виконання цього правочину.

Просить зобов'язати відповідача
повернути нерухоме майно Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торезький
механічний завод», загальною площею
6552,2 кв.м, а саме: цех товарів народного
споживання, загальною площею 3852,0 кв.м;
будівлю насосну, загальною площею 151,9
кв.м; будівлю гаража заводського,
загальною площею 139,7 кв.м; гараж
директорський, площею 34,1 кв.м; будівлю
термоінструментальної ділянки, площею
1323,9 кв.м; будівлю гаража критого для
обслуговування, площею 298,8 кв.м; будівлю
диспетчерської, площею 39,1 кв.м; будівлю
складу, площею 76,6 кв.м, в натурі, усунути
перешкоди в користуванні майном;
судові витрати покласти на
відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги. Дав
пояснення, аналогічні викладеним у
позові. Додатково пояснив, що спір про
повернення майна виник з відносин,
пов»язаних із застосуванням наслідків
визнання рішенням господарського суду
Донецької області від 23 червня 2010 року,
недійсною угоди від 02 червня 2008 року. .

Представник відповідача Чесноков
В.М. позовні вимоги не визнав. Пояснив,
що відповідачу належало право
власності на комплекс нерухомого майна
на підставі рішення третейського суду,
спірне майно передано до статутного
капіталу товариства з обмеженою
відповідальністю «Антрацит-Регіон».

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спора,
Чесноков В.М. позовні вимоги не визнав.
Пояснив, що відповідач передав спірне
майно до статутного капіталу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Антрацит-Регіон»

Представник третьої особи
товариства з обмеженою
відповідальністю "Антрацит-Регіон"
Чесноков В.М. позовні вимоги не визнав.
Пояснив, що у теперішній час спірне
майно передано відповідачем до
статутного капіталу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Антрацит-Регіон».

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спора,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не
з»явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. До суду надійшли заяви про
розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні правовідносини.

23 червня 2010 року рішенням
Господарського суду Донецької області
договір купівлі-продажу комплексу
нерухомого майна в кількості 6552,2 кв.м,
розташованого в АДРЕСА_2, та укладеного
02 червня 2008 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Торезький
механічний завод» та ОСОБА_3 визнано
недійсним (а.с.66-69). 20 січня 2011 року
постановою Вищого господарського суду
України рішення суду першої інстанції
залишено без змін (а.с.70-72). 03 грудня 2012
року постановою Вищого господарського
суду України постанова Донецького
апеляційного господарського суду від 18
липня 2012 року та рішення
господарського суду Донецької області
від 22 червня 2011 року у справі № 31/69 за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Торезький
механічний завод» до суб»єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_3 та товариства з обмеженою
відповідальністю «Антрацит-Регіон»,
третя особа Бюро технічної
інвентаризації м.Тореза про усунення
перешкод у користуванні комплексом
нерухомого майна, яке розташоване в
АДРЕСА_2 скасовано та припинено
провадження по справі (а.с.73-74).

У ході розгляду справи по суті
встановлено, що провадження у даній
справі підлягає закриттю з підстав,
передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, а
саме: якщо справа не підлягає розгляду
в порядку цивільного судочинства,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Згідно з ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи, громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта господарської діяльності,
мають право звертатись до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Як убачається з роз'яснень п.п. 2, 3.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
року № 10 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам» з огляду на
приписи частини третьої статті 22
Закону України "Про судоустрій і
статус суддів", згідно з якими місцеві
господарські суди розглядають справи
у спорах, що виникають з
господарських правовідносин, а
також інші справи, віднесені
процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1,
4-1, 12 ГПК господарські суди
розглядають справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1 ГПК,
а правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер. У
вирішенні питання про те, чи є
правовідносини господарськими, а спір -
господарським, слід виходити з
визначень, наведених у статті 3
Господарського кодексу України.

Пунктом 3.1. цієї Постанови
передбачено, що господарський спір
підвідомчий господарському суду,
зокрема, за таких умов: участь у спорі
суб'єкта господарювання; наявність між
сторонами, по-перше, господарських
відносин, врегульованих Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами
господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин; наявність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення спору
господарським судом; відсутність у
законі норми, що прямо передбачала
б вирішення такого спору судом іншої
юрисдикції.

В пункті 3.2. цього Пленуму серед
іншого зазначено, що з огляду на
приписи частини другої статті 1 та
статті 12 ГПК зазначені справи
підвідомчі господарським судам і в
тому разі, якщо сторонами в судовому
процесі виступають фізичні особи, що не
є суб'єктами підприємницької
діяльності.

Разом з цим, згідно роз'яснень, які
містяться у п. 21 Постанові Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 07 лютого 2014 року, спір про
повернення майна, що виникає з
договірних відносин або відносин,
пов'язаних із застосуванням наслідків
недійсності правочину, підлягає
вирішенню відповідно до законодавства,
яке регулює ці відносини.

Тобто критеріями розмежування
справи цивільного судочинства від
справи господарського судочинства є
одночасно: суб'єктивний склад
учасників процесу та характер
правовідносин.

Із позовної заяви та доданих до
неї матеріалів вбачається, що спір про
повернення майна виник з відносин,
пов»язаних із застосуванням наслідків
визнання Рішенням господарського суду
Донецької області від 23 червня 2010 року,
недійсною угоди, оформлену договором
купівлі - продажу комплексу нерухомого
майна площею 6552, 2 кв. м., розташованого у
АДРЕСА_2, укладену між товариствам з
обмеженою відповідальністю «Торезький
механічний завод» та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 02 червня 2008 року,
справа №12/75пд.

Щодо посилання представника
позивача на Постанову Вищого
господарського суду України від 03
грудня 2012 року у справі № 31/69 пн, як на
підставу розгляду даної справи у
цивільному судочинстві, то з копії
останньої вбачається, що вона хоча і
стосується предмету з приводу усунення
перешкод в користуванні майном, проте
регулює різні правові відносини та
носить інші підстави звернення
позивача до суду за захистом своїх
прав.

Суд зазначає, що у справі № 31/69 пн,
на яку посилається представник
позивача, правовідносини що виникли
між сторонами пов'язані з наявністю
рішення постійно діючого третейського
суду при асоціації «Східноукраїнська
спілка адвокатів та юристів «Правове
сприяння» від 10 вересня 2008 року у
третейській справі № 020-08 за позовом
ОСОБА_3 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Торезький
механічний завод», яким визнано за
ОСОБА_3 право власності на комплекс
нерухомого майна, а також передачею
спірного майна до статутного капіталу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Антрацит-Регіон», а
не визнанням недійсним договору
купівлі - продажу спірних нежитлових
приміщень.

З огляду на викладене, спір, що
виник між сторонами стосується
договірних відносин пов'язаних із
застосуванням наслідків недійсності
договору купівлі - продажу нежитлових
приміщень, а не наявністю рішення
третейського суду та передачею
спірного майна до статутного капіталу
господарського товариства, що в тому
числі перешкоджало позивачу в
користуванні майном, про що і свідчить
вказаний позов на який посилається
останній.

Тому спір у даному провадженні
підлягає вирішенню відповідно до
законодавства, яке регулює ці
відносини, які мають господарський
характер, що в свою чергу не дає підстав
розглядати цей спір у цивільному
судочинстві.

На підставі наведеного, керуючись
п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

Провадження у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торезький
механічний завод" до ОСОБА_3 за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спора,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, товариства з
обмеженою відповідальністю
"Антрацит-Регіон" про усунення
перешкод в користуванні майном,
зобов'язання вчинити певні дії
закрити.

Роз'яснити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торезький
механічний завод", що розгляд таких
справ відноситься до юрисдикції
господарських судів.

Повний текст ухвали
виготовлений 23 квітня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена
протягом п'яти днів з дня її
проголошення в апеляційному порядку до
апеляційного суду Донецької області
через Торезький міський суд Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги.

Особи, які не були присутні під
час проголошення ухвали мають право
оскаржити ухвалу протягом п'яти днів
з дня отримання її копії.

Суддя
Н. Є. Арапіна