Головуючий суду 1 інстанції - Бугера
Доповідач - Медведєва Л.П.
Провадження № 22ц/782/1336/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Луганської
області в складі:

Головуючого - судді
Медведєвої Л.П.

Суддів - Коновалової
В.А.,Ступіної Я.Ю.

при секретарі - Арутюнян
Р.А.

розлянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду в місті Луганську
справу за первісним позовом ОСОБА_2 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Луганську,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту
спільного проживання, за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Луганську,
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Стаханові
Луганської області про визнання членом
родини померлого та стягнення
одноразової допомоги у розмірі
п`ятирічного заробітку, за
апеляційними скаргами ОСОБА_5 і ОСОБА_4
на рішення Ленінського районного суду
міста Луганська від 20 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року ОСОБА_5 подано до суду
позов до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Луганську про
встановлення факту сумісного
проживання та зобов`язаня провести
страхову виплату.

У викладенні обставин, якими позивач
обгрунтовував свої позовні вимоги,він
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року
внаслідок нещасного випадку на
виробництві загинув його батько -
ОСОБА_6, який працював в
шахтоупраівлінні „Луганське" на
посаді майстра-підривника. Відповіач
відмовив йому у виплаті одноразової
грошової допомоги у розмірі
п`ятирічної заробітної плати
загиблого, оскільки він не був
зареєстрований за місцем проживання
батька за адресою: АДРЕСА_3.
Однак,прозивач тривалий час проживав з
батьком однією родиною, мав сумісний
бюджет. У 2006 році він /позивач/
одружився і став проживати в квартирі
своєї дружини за адресою: АДРЕСА_1. , а
був зареєстрований у квартирі матері
за адресою: АДРЕСА_5. У 2009 році квартира
батька в м.Стаханові була затоплена і
батько став мешкати разом з ним та його
родиною в м.Луганську, продовжував
працювати в шахтоуправлінні
„Луганське",розташованому в
м.Луганську в районі с.Ювілейне.
посилаючись на наведене,просив
задовольнити позов.

Ухвалою Ленінського районного суду
м.Луганська від 067 листопада 2011 року
провадження у справі в частині
зобов`язання відповідача провести
виплату одноразової допомоги закрито.

Справа за вказаним позовом була
розглянута, судом першої інстанції
ухвалено рішення, яке залишено без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської
області та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ судові рішення скасовані і
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи, ухвалою
суду першої інстанції від 13 листопада
2013 року залучено до участі у справі в
якості співідповідачів ОСОБА_4 та
ОСОБА_5.

У процессі розгляду справи ОСОБА_5
подано до суду зустрічну позовну заяву
до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
м.Луганську, відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Стаханові
Луганської області та ОСОБА_2 про
визнання членом сім`ї померлого і
стягнення одноразової допомоги у
розмірі п`ятирічноної зарбітної плати.

У викладенні обставин, якими позивач за
зустрічним позовом обгрунтовував свої
позовні вимоги, він зазначив, що він є
неповнолітнім членом родини померлого
ОСОБА_6 і тому він має право на
отримання одноразової допомоги у
розмірі п`ятирічного заробітку
загиблого батька. Позивач за
зустрічним позовом просив визнати його
членом родини загиблого батька та
зобов`язати відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних впадків на
виробництві та професійних
захворювань України у мЛуганську
виплатити йому одноразову допомогу у
розмірі п`ятирічного заробітку
загиблого батька.

Ухвалою суду від 17 рудня 2013 року
зустрічну позовну заяву прийнято до
спільного розгляду з первісною
позовною заявою.

Рішенням Ленінського районного суду
міста Луганська від 20 лютого 2014 року
первісний позов задоволено, внаслідок
чого встановлено факт спільного
проживання однією сім`єю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батька - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, по день смерті
останньогоёякий помер ІНФОРМАЦІЯ_4
року,у задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Звернувшись з апеляційними скаргами,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вважають рішення
необгрунтованим та ставлять питання
про його скасування і ухвалення нового,
яким у задоволенні первісного позову
відмовити і в цій частині справу
припинити, позовні вимоги за
зустрічним позовом задовольнити.

Позивачі за первісним та зустрічним
позовами у судове засідання не
з`явилися, про час та місце останнього
їх повідомлено належним чином і в
установленому законом порядку.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4
у судовому засіданні апеляційні скарги
її та позивача за зустрічним позовом
ОСОБА_5 підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційні
скарги також підтримав та пояснив, що
наданими позивачем за зустрічним
позовом доказами підтверджені
обставини проживання однією сім`єю
позивача та батька.

Представник позивача за первісним
позовом ОСОБА_8.у судовому засіданні
доводи апеляційних скарг не визнав,
просив їх відхилити, рішення суду
залишити без змін.

Представник відповідача - відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Луганську
Ємченко В.О.у судовому засіданні доводи
апеляційних скарг не визнав та пояснив,
що одноразова допомога у розмірі
п`ятирічної заробітної плати
потерпілого видається одноразово на
сім`ю.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача,вислухавши пояснення
осіб, які з`явились у судове засідання,
дослідивши матеріали
справи,обговоривши доводи апеляційних
скарг, колегія суддів встановила
наступне.

За результатами розгляду справи судом
першої інстанції встановлені наступні
обставини.

Так, судом встановлено, що позивач за
первісним позовом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
народждння та копією свідоцтва про
встановлення батьківства / т.1 а.с.7,8/.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5 року народженняёє також
сином ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
народждння та копією свідоцтва про
встановлення батьківства / т.1 а.с.12/.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року
внаслідок нещасного випадку на
виробництві,про що свідчить свідоцтво
про смерть / т.1 а.с.11/.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_5
звертався до відповідача - відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Луганську із
заявою щодо виплати одноразової
допомоги / т.1 а.с.29/, але йому було
відмовлено у виплаті, оскільки він не
може бути визнаний членом сім`ї
загиблого / т.1 а.с.30/.

Як вбачається із акту від 08.09.2011 року КП
«Жилсерівс « міста Стаханова
Луганської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з
2002 року по 2006 рік мешкали сумісно за
адресою: АДРЕСА_2 та вели спільне
господарство / т.1 а.с.15/.

З акту від 20.07.2011 року КП «Жилсервіс№5»
міста Стаханова Луганської області
вбачається, що ОСОБА_6 у 2006 році мешкав з
ОСОБА_2 за адоесою: АДРЕСА_3/ т.1 а.с.14/.

Із акту від 20.07.2011 року ДУ №2 м.Луганська
вбачається, що ОСОБА_6 мешкав за
адресою: АДРЕСА_1 разом із своїм сином
ОСОБА_2 в період з кінця 2009 року по
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, тобто по день смерті
ОСОБА_6./ т.1 а.с.13/.

Доводи позивача за первісним позовом
ОСОБА_5 підтверджені , крім актів про
проживання, показань свідків,
дослідженими фотознімками, з яких
вбачається спільне проведення світ,
дозвілля,відпочинку. Сторони не
заперечували про того, що змімки
справжні / т.1 а.с.76-78/.

Позивачу за первісним позовом ОСОБА_5
було виплачено Фондом відповідну
одноразову допомогу у розмірі 5 річної
заробітної плати на сім`ю, оскільки
встановлено факт проживання однією
сім`єю. ОСОБА_5 призначено щомісячні
виплати, як непрацездатній особі, яка
перебувала на утриманні потерпілого, а
також виплачено одноразову допомогу у
розмірі 1 річної заробітної плати, як
особі непрацездатній, що перебувала на
утриманні загиблого.

Задовольняючи первісний позов, суд
першої інстанції виходив з тих
обставин, що ОСОБА_6 за життя проживав
однією родиною з ОСОБА_5, внаслідок чого
останньому після смерті батька Фондом
виплачено одноразову допомогу у
розмірі 5- річного заробітку, яка
виплачується на родину.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову, суд виходив з того, що позивачем
за зустрічним позовом не було надано
належних та допустимих доказів, які
підтверджують обставини проживання
позивача за зустрічним позовом однією
сім`єю з потерпілим.

За наслідками розгляду апеляційних
скарг, колегія суддів визнала, що
апеляційні скаргі підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

За змістом ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року
(далі - Закон) страхові виплати, які Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку складаються із: 1) страхової
виплати втраченого заробітку (або
відповідної його частини) залежно від
ступеня втрати потерпілим професійної
працездатності (щомісячна страхова
виплата); 2) страхової виплати в
установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому (членам його сім'ї
та особам, які перебували на утриманні
померлого); 3) страхової виплати пенсії
по інвалідності потерпілому; 4)
страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника; 5) страхової
виплати дитині, яка народилася
інвалідом внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання її матері під час
вагітності; 6) страхових витрат на
медичну та соціальну допомогу.

Відповідно до ч. 7 ст. 34 Закону від 23
вересня 1999 року, у разі смерті
потерпілого внаслідок нещасного
випадку або професійного захворювання
розмір одноразової допомоги його сім'ї
повинен бути не меншим за п'ятирічну
заробітну плату потерпілого, і, крім
того, не меншим за однорічний заробіток
потерпілого на кожну особу, яка
перебувала на його утриманні, а також
на його дитину, яка народилася протягом
не більше як десятимісячного строку
після смерті потерпілого.

Задовольняючи первісний позов, суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи на підставі доказів,
наданих позивачем, які належним чином
оцінені / ст.212 ЦПК України/, та дійшов
до правильного висновку про те, що
загиблий ОСОБА_6 та його син ОСОБА_5
проживал разом сім`єю на час загибелі
ОСОБА_6 від нещасного випадку на
виробництві і ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову, суд допустив
порушення норм матеріального права.

Відповідно до ст.3 СК України, мім'я є
первинним та основним осередком
суспільства. Сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.Подружжя вважається сім'єю і
тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку
з навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно.Дитина належить до
сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно
з ними не проживає.

Таким чином, позивач за зустрічним
позовом - ОСОБА_5відповідно до вимог ч. 2
ст. 3 СК України належить до сім'ї
загиблого батька - ОСОБА_6,незважаючи на
те, що він на час загибелі батька не
проживав разом з ним, і має право на
отримання половини розміру
одноразової допомоги, яка виплачена
його брату - позивачу за первісним
позовом ОСОБА_5, який є членом родини
потерпілого.

З встановлених обставин та норм
права, колегія суддів дійшла висновку
про задоволення зустрічного позову у
частині визнання позивача членом
родини загиблого батька.

У частині зустрічного позову про
стягнення одноразової допомоги у
розмірі п`ятирічної заробітної плати
потерпілого, колегія суддів дійшла
висновку про відмову у задоволенні
позову в цій частині з інших підстав
ніж відмовлено судом першої інстанції.

Одноразова допомога у розмірі не
менше п`ятирічної заробітної плати
потерпілого на виробництві відповідно
до ч.7 ст.34 Закону від 23 вересня 1999 року
виплачується Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробницві та професійних захворювань
України сім`ї потерпілого. Вказана
допомога виплачується одноразово лише
на сім`ю, тому вимоги позивача за
зустрічним позовом про стягнення
одноразової допомоги у розмірі
п`ятитрічної заробітної плати
потерпілого є необгрунтованими,
оскільки вони не відповідають нормам
матеріального права.

Як встановлено під час розгляду
справи в апеляційному порядку, членами
сім`ї потерпілого ОСОБА_6 є його сини -
позивач за первісним позовом ОСОБА_2 та
позивач за зустрічним - ОСОБА_5.

Зазначена одноразова допомога
виплачена позивачу за первісним
позовом ОСОБА_5, з яким позивач за
зустрічним позовом - ОСОБА_5 і повинен
вирішувати питання про отримання
належної йому половини розміру
допомоги, а відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробницві та професійних захворювань
України є неналежним відповідачем щодо
пред`явленої позовної вимоги про
стягнення одноразової допомоги.

При викладених обставинах, у
задоволенні зустрічного позову в
частині стягнення одноразової
допомоги має бути відмовлено за
необгрунтованістю.

Доводи апеляційних скарг про те, що
судом порушено норми процесуального
права в частині задоволення первісного
позову, оскільки позивачем ставилось
питання про встановлення факту
спільного проживання і не зазначено, з
якою метою він просить встановити цей
факт, колегія суддів не може прийняти
до уваги, так як від встановлення
вказаного факту залежить право
позивача за первісним позовом на
отримання одноразової допомоги у
зв`язку зі смертю потерпілого.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
рішення суду першої інстанції має бути
змінено.

Керуючись ст.ст.209,307,309 ЦПК України,

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_5 і ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду
міста Луганська від 20 лютого 2014 року -
змінити.

Абзац третій резолютивної частини
рішення викласти в наступній редакції:

Зустрічний позов ОСОБА_5 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Луганську,
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Стаханові
Луганської області про визнання членом
родини померлого та стягнення
одноразової допомоги у розмірі
п`ятирічного заробітку - задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_5 членом родини ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
року.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 Олександровичадо відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Луганську,
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Стаханові
Луганської області в частині стягнення
одноразової допомоги у розмірі
п`ятирічного заробітку - відмовити з
інших підстав.

У решті рішення - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді