Справа № 4-с/242/5/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 квітня 2014 р.

м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької
області у складі судді Черкова В.,Г., при
секретарі Кідрон О.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення
державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вказаною
скаргою в якій вказав, що він 17.03.2014 року
отримав поштою постанову від 24.02.2014
року державного виконавця відділу ДВС
Куйбишевського районного управління м.
Донецьк Нордіо В.В., якою на виконання
виконавчого листа № 2-50 від 10.04.2001 року,
що видав Селидівський міський суд
Донецької області накладено арешт та
оголошено розшук майна,
зареєстрованого на нього автомобіля
Mitsubishi, модель Lancer 2.0, реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2008 року випуску. З
вищевказаною постановою він не згоден,
вважає її незаконною і
необґрунтованою, оскільки при її
винесенні державним виконавцем
порушено вимоги Закону України «Про
виконавче провадження». Просить суд,
поновити процесуальний строк для
подання скарги, визнати рішення
державного виконавця відділу ДВС
Куйбишевського районного управління м.
Донецьк Нордіо В.В. неправомірним,
скасувати постанову від 24.02.2014 року,
зобов'язати державного виконавця
усунути порушення, а також стягнути
судові витрати.

Заявник в судове засідання не з'явився,
про день та час слухання справи
повідомлений належним чином.

Представник відділу ДВС
Куйбишевського районного управління м.
Донецьк Нордіо В.В., у судове засідання
не з'явився, про день та час слухання
справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши законодавство, що
регулює спірні правовідносини, прийшов
до наступного.

Постановою державного виконавця
відділом ДВС Куйбишевського районного
управління м. Донецьк Нордіо В.В. від
24.02.2014 року відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-520, виданого 10.04.2001 року
Селидівським міським судом Донецької
області, накладено арешт та оголошено
розшук майна ОСОБА_1, зареєстрованого
на нього автомобіля Mitsubishi, модель Lancer
2.0, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року
випуску, вилучення комплекту ключів
від цього автомобіля, та свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до ст. 383, 384 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права та обов'язки. Скарга подається
до суду, який видав виконавчий
документ.

Статтею 385 ЦПК України передбачено, що
скаргу до суду може бути подано у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод та
пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлений
судом.

У відповідності з приписами частини
другої ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови та
зазначає, що у разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. Копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові.
Постанова про відкриття виконавчого
провадження може бути оскаржена
сторонами у десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст.27 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення, державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.31 згаданого Закону
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження, що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Ст.35 названого Закону передбачено, що
за наявності обставин, що
перешкоджають провадженню виконавчих
дій, або у разі несвоєчасного одержання
сторонами документів виконавчого
провадження, внаслідок чого вони були
позбавлені можливості скористатися
правами, наданими їм цим Законом,
державний виконавець може відкласти
виконавчі дії за заявою стягувача чи
боржника або з власної ініціативи на
строк до десяти робочих днів. Про
відкладення провадження виконавчих
дій державний виконавець виносить
відповідну постанову, про що
повідомляє сторонам. Постанова
державного виконавця про відкладення
провадження виконавчих дій може бути
оскаржена у триденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до приписів ст.57 Закону
України «Про виконавче провадження»
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї;винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;проведення
опису майна боржника і накладення на
нього арешту. Постановами може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, повязаних з організацією
та проведенням виконавчих дій та
застосованих державним виконавцем
штрафів, на все майно боржника або на
окремі предмети.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і
заперечень,крім випадків, встановлених
ст.. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Тобто, згідно із вимогами ЦПК України,
спори судом вирішуються тільки на
підставі доказів, поданих сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Суд не повинен виявляти
ініціативи у збиранні доказів. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Якщо
позивач пред'явив позов, то він сам
вирішує питання про можливість зміни
предмета чи підстави позову, зменшення
або збільшення позовних вимог чи
відмови від позову.

Заявником не надано суду будь-яких
доказів, які б підтверджували кожну
обставину, а саме: не надано копію
Селидівського міського суду Донецької
області № 2-520, за яким видано
виконавчий лист 10.04.2001 р., копії ухвали
Куйбишевського районного суду
м.Донецька від 24.03.2014 р. про повернення
скарги. Заявник просить поновити
процесуальний строк для подання
скарги, але не надав доказів про
поважну причину пропущення цього
строку. Крім того, в скарзі зазначено
прізвище заявника «Вільчинський», а в
постанові державного виконавця від
24.02.2014 р. «Вильчинський», копію паспорту
заявником не надано.

Таким чином, проаналізувавши всі
зібрані по справі докази і визначені
відповідно до них правовідносини,
суд прийшов до висновку, що скарга
заявника є необґрунтованою та
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.383-387 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И
В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про
визнання рішення державного виконавця
відділу ДВС Куйбишевського районного
управління м. Донецьк Нордіо В.В.
неправомірним та скасування постанови
від 24.02.2014 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя