Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1155/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Ярова Л. С.
Доповідач Суржик М. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.04.2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Савченко С.О., Чельнік О.І,

при секретарі Ткаченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
який представляє інтереси ОСОБА_3 на
рішення Голованівського районного
суду Кіровоградської області від 19
лютого 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою
відповідальністю агропромислова
компанія "Розкішна", відділу
Держземагенства у Голованівському
районі про визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки та визнаня
недійсним рішення Голованіського
відділення Кіровоградської філії ДП
"ЦДЗК" про державну реєстрацію
договору оренди,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
агропромислова компанія
"Розкішна"(далі-ТОВ), відділу
Держземагенства у Голованівському
районі ( далі відділ Держземагенства).

Зазначив, що відповідач за його усною
згодлою, без укладення відповідного
договору користувався належною йому на
праві власності земельною ділянкою
НОМЕР_1, розміром 4.07 га, розташованою на
території Розкішненської сільської
Ради.

Восени 2013 року він повідомив ТОВ про
намір самостійно обробляти земельну
ділянку, однак відповідач відмовився
повернути земельну ділянку, пославшись
на наявність договору оренди від 3
січня 2007 року.

Договір з відповідачем він не укладав,
однак Голованівським відділенням
філії ДП "ЦДЗК", не зважаючи на
відсутність його підпису в договорі та
відповідної заяви, було незаконно
проведено його державну реєстрацію.

Тому просив суд визнати недійсними
зазначений договір оренди щодо
вчинення в Державному реєстрі запису
від 30 квітня за № 412 рішення
Голованіського відділення
Кіровоградської філії ДП "ЦДЗК" про
державну реєстрацію договору оренди
від 3 січня 2007 року щодо вчинення запису
за № 412 в Державному реєстрі земель;

Рішенням суду від у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення з мотивів
порушення норм матеріального та
процесуального права і ухвалення
нового рішення по суті заявлених
позовних вимог. Зазначає, зокрема, що
суд неповно з'ясував обставини справи,
не врахував доводи позивача щодо
нікчемності оспорюваного договору
оренди, не вирішив питання про
скасування його державної реєстрації,
помилково застосував позовну давність.

Перевіривши за матеріалами справи
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

За ч. 1 ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору
та умови, що визначені законодавством
як істотні.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України
відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Порядок набуття, реалізації і
припинення права на оренду земельної
ділянки та укладення договорів оренди
урегульований Законом України "Про
оренду землі"(далі-Закон), ч. 1 ст. 15 якого
визначені істотні умови договору
оренди. Відсутність в такому договорі
однієї з таких істотних умов є
підставою для відмови у державній
реєстрації договору, а також для
визнання його недійсним відповідно ч. 2
ст. 15 Закону.

Укладений договір визнається
недійсним на підставі ст. 215 ЦК України
при недодержанні в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203
ЦК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії 1-КР №028880
підтверджується, що ОСОБА_3 є власником
земельної ділянки площею 4.07 га, яка
розташована на території
Розкішненської сільської ради
Голованіського району.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
визнав встановленим, що оспорюваний
договір оренди від 3 січня 2007 року, за
змістом якого позивач надав ТОВ в
строкове платне користування строком
на 10 років належну йому земельну
ділянку, вчинений за відсутності
волевиявлення позивача, як
орендодавця, на його укладення. Однак у
задоволенні позову про визнання
договору недійсним на підставі ст. 215, ч.
3 ст. 203 ЦПК суд відмовив за спливом
позовної давності, пославшись на те, що
позивач з 2007 року знав про існування
оспорюваного договору оренди, але
позов до суду пред'явив лише в грудні 2013
року.

Колегія суддів вважає, що до такого
висновку суд першої інстанції дійшов з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 4 ЦПК України усяка
заінтересована особа вправі в порядку,
встановленому законом, звернутись до
суду за захистом порушеного або
оспорюваного права чи охоронюваного
законом інтересу.

Визнаючи доведеним факт відсутності
волевиявлення позивача на укладення
договору оренди суд послався на
наданий позивачем примірник договору,
в якому дійсно відсутній його підпис.
Не підписані ним і долучені до цього
примірника додаток до договору оренди
щодо розміру та форми орендної плати,
акт приймання -передачі об'єкта оренди.

Між тим, при розгляді справи
представником відповідача було надано
інший аналогічний примірник цього
договору оренди, з відповідними
невід'ємними додатками, який за формою,
змістом та порядком укладення
відповідають вимогам Закону "Про
оренду землі", чинного на час його
укладення, Типовому договору,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 3 березня 2004 року
№220( із змінами, внесеними згідно з
Постановою КМУ № 1724 від 13.12.2006 року), та
містить підписи сторін. Договір
пройшов державну реєстрацію в
Голованівському районному відділі
Кіровоградської регіональної філії
"Центр ДЗК".

При дослідженні цього примірника в
суді першої інстанції позивач
стверджував, що підписи в договорі,
додатку та акті приймання-передачі
земельної ділянки від його імені
виконані не ним.

Крім особистих пояснень будь-яких
належних і допустимих доказів на
підтвердження цього факту позивач не
надав, незважаючи на те, що відповідач
цей факт не визнавав; про призначення і
проведення судової почеркознавчої
експертизи в суді першої інстанції не
заявляв.

До того ж відповідач протягом 2007-2013
років сплачував за цим договором
орендну плату, про отримання якої
свідчать відомості (а.с.31-37). Тобто, про
існування орендних правовідносин
позивач знав.

З огляду на це, відсутність підпису
позивача, як орендодавця, в наявному в
нього примірнику договору не можна
визнати достатньою обставиною для
висновку про відсутність його
волевиявлення на укладення договору
оренди і, як наслідок, визнання
правочину недійсним на підставі ч. 1 ст.
215, ч. 3 ст. 203 ЦК України. Тому колегія
суддів вважає, що в позові про визнання
договору недійсним належить відмовити.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи, дійшов до помилкового висновку
про недійсність оспорюваного договору
та про наявність правових підстав для
відмови в позові саме за пропуском
позовної давності.

Тому рішення в цій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у визнанні недійсним
оспорюваного договору оренди від 3
січня 2007 року саме у зв'язку з тим, що
позов не доведено, що відповідно до
роз'яснень Пленуму Верховного Суду
України, наведених в п.11 постанови від 18
грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у
цивільній справі", є самостійною
підставою для цього.

З огляду на такі обставини твердження
апеляційної скарги про неправильне
застосування судом позовної давності
не має правового значення.

Обидва примірники договору містять
реєстраційні написи про його державну
реєстрацію в Голованівському
районному відділі Кіровоградської
регіональної філії ДП "Центр
державного земельного кадастру" 30
квітня 2004 року за № 453. В Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі внесено
відповідний запис (а.с.71).

Виходячи з наведеного та керуючись ст.
303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який
представляє інтереси ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Голованівського районного
суду Кіровоградської області від 19
лютого 2014 року в частині визнання
недійсним договору оренди скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю агропромислова
компанії "Розкішна" про визнання
недійсним договору оренди землі від 3
січня 2007 року відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді