Справа № 495/2277/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/2277/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до Мологівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області

про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права власності
на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

27.07.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Мологівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області (далі по тексту -
відповідач) про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності на спадкове майно.

Так, позивач просить суд:

- встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_1 після померлої ОСОБА_2;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно - житловий будинок під
номером АДРЕСА_2 що в цілому
складається з житлового будинку літ.
«А», загальною площею - 46,0 кв.м.:
1-коридор-кухня - площею 31,8 кв.м.,
2-житлова - площею 14,2 кв.м.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явився, але подав до суду заяву,
згідно з якою заявлені позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить їх
задовольнити та розглянути справу за
його відсутністю.

Відповідач - Мологівська СР, в судове
засідання не з'явилася, але подала до
суду заяву, згідно якої просить
розглянути справу у її відсутність та
винести рішення згідно чинного
законодавства.

Враховуючи викладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності учасників судового
процесу на підставі наявних та
достатніх для розгляду матеріалів
справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд дійшов до висновку про
законність, правомірність та
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином
ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_2 від 13.04.1955
року.

Згідно із рішенням Виконавчого
комітету Мологівської сільської ради
народних депутатів
Білгород-Дністровського району
Одеської області № 29/16 від 19.06.1997 року,
передано ОСОБА_2 безкоштовно у приватну
власність для обслуговування
індивідуального житлового будинку і
господарських будівель земельну
ділянку площею 0,25 га, розташовану в
АДРЕСА_2. Передано ОСОБА_2 безкоштовно у
приватну власність для ведення
особистого підсобного господарства
земельну ділянку площею 0,20 га,
розташовану в селі Нове.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (мати ОСОБА_1)
померла, що підтверджується повторно
виданим свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_3 від 12.10.2012 року.

Відповідно до технічного паспорту
(номер інвентаризаційної справи 21),
виданого 03.01.2013 року КП «Б-Дністровське
БТІ», власником садибного
(індивідуального) житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_2, є
ОСОБА_2.

Згідно із довідкою ВК Мологівської СР
№ 23 від 10.01.2014 року, згідно запису в
погосподарській книзі № 17, особовий
рахунок НОМЕР_4, житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_2, належить гр.
ОСОБА_2, та земельна ділянка площею 0,45
га, розташована в АДРЕСА_2, виділена для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.
Державний акт на земельну ділянку не
видавався.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є основним
спадкоємцем житлового будинку АДРЕСА_2,
здійснює догляд за цим будинком,
обробляє земельну ділянку,
користується речами побутового вжитку
(довідка ВК Мологівської СР № 24 від
10.01.2014 року).

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2 залишилась спадщина, зокрема, у
вигляді садибного (індивідуального)
житлового будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_2, який доглядає та
продовжує користуватися єдиний
спадкоємець ОСОБА_2 - її син ОСОБА_1.

Згідно із листом
Білгород-Дністровської міської
державної нотаріальної контори №79/01-16
від 16.01.2014 року, при зверненні до
нотаріальної контори з метою
оформлення та отримання свідоцтва про
право на спадщину за законом, ОСОБА_1
було відмовлено у зв'язку із пропуском
шестимісячного терміну, що
встановлений ч.1 ст.1270 Цивільного
кодексу України, та рекомендовано
звернутися до суду для встановлення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», спадкові
відносини регулюються Цивільним
кодексом України, законами України
«Про нотаріат», «Про міжнародне
приватне право», іншими законами, а
також прийнятими відповідно до них
підзаконними нормативно-правовими
актами. Відносини спадкування
регулюються правилами ЦК, якщо
спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004
року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом.

Оскільки спадщина після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відкрилася до 01.01.2004
року (набрання чинності ЦК України), до
даних відносин підлягають
застосуванню відповідні правила
Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983
року «Про практику розгляду судами
України справ про спадкування» (чинна
на момент відкриття спадщини), Заяви по
спорах про спадкове майно, в тому числі
заяви про продовження строку на
прийняття спадщини, розглядаються за
правилами позовного провадження.

Статтею 524 Цивільного кодексу
Української РСР встановлено, що
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом. Спадкоємство за законом
має місце, коли і оскільки воно не
змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається
день смерті спадкодавця, а при
оголошенні його померлим - день,
зазначений в статті 21 цього Кодексу.
Місцем відкриття спадщини визнається
останнє постійне місце проживання
спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а
якщо воно невідоме, - місцезнаходження
майна або його основної частини.
Спадкоємцями можуть бути особи, що були
живими на момент смерті спадкодавця, а
також діти померлого, зачаті при його
житті і народженні після його смерті.
(ст.ст. 525-527 ЦК УРСР).

Відповідно до ч.1 ст.529 Цивільного
кодексу Української РСР, при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого. До
числа спадкоємців першої черги
належить також дитина померлого, яка
народилася після його смерті.

Згідно із ст.548 Цивільного кодексу
Української РСР, для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Не допускається прийняття
спадщини під умовою або з
застереженнями. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.
Особи, для яких право спадкоємства
виникає лише у випадку неприйняття
спадщини іншими спадкоємцями, можуть
заявити про свою згоду прийняти
спадщину протягом строку, що залишився
для прийняття спадщини. Якщо строк, що
залишився, менше трьох місяців, він
продовжується до трьох місяців (ст.549 ЦК
УРСР).

Відповідно до ст.550 Цивільного кодексу
Української РСР, строк для прийняття
спадщини, встановлений статтею 549 цього
Кодексу, може бути продовжений судом,
якщо він визнає причини пропуску
строку поважними. Спадщина може бути
прийнята після закінчення зазначеного
строку і без звернення до суду при
наявності згоди на це всіх інших
спадкоємців, які прийняли спадщину. У
цих випадках, якщо спадкове майно було
прийняте іншими спадкоємцями або
перейшло до держави, спадкоємцеві, що
пропустив зазначений строк,
передається лише те з належного йому
майна, яке збереглося в натурі, а також
кошти, виручені від реалізації решти
належного йому майна.

Згідно із п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983
року «Про практику розгляду судами
України справ про спадкування»,
передбачений ст.549 ЦК шестимісячний
строк для прийняття спадщини може бути
продовжений судом за заявою
заінтересованої особи при доведеності
поважності причин його пропуску. Якщо у
вказаний строк позивач вступив в
управління або володіння спадковим
майном або його частиною, суд з цих
підстав вирішує питання про визнання
права на спадкове майно, а не про
продовження пропущеного строку.

Як вбачається з матеріалів справи,
єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 (померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2) за законом, який претендує
на спадщину у вигляді садибного
(індивідуального) житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_2, є
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, матеріалами справи
підтверджується той факт, що після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 її син -
ОСОБА_1, фактично прийняв спадщину, а
саме користується земельною ділянкою
та будинком, сплачує всі необхідні
платежі, обробляє земельну ділянку та
доглядає за будинком.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов до висновку про задоволення
позовної заяви ОСОБА_1 до Мологівська
СР про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права власності
на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 524-527, 529, 548-550 Цивільного
кодексу Української РСР, ст.ст. 3, 10, 11, 57,
58, 60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мологівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області про встановлення
факту прийняття спадщини та визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) право власності на спадкове
майно - житловий будинок під номером
АДРЕСА_2 що в цілому складається з
житлового будинку літ. «А», загальною
площею - 46,0 кв.м.: 1-коридор-кухня - площею
31,8 кв.м., 2-житлова - площею 14,2 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко