Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/747/14
Головуючий у 1 інстанції: Котляр А.М.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Каракуші К.В.

Глазкової О.Г.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами Запорізької
обласної організації «Українське
товариство охорони природи», ОСОБА_3 на
рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 16 грудня 2013 року у справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізький завод
кольорових металів» до ОСОБА_3,
Запорізької обласної організації
«Українське товариство охорони
природи», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Газета «Миг» про
захист честі, гідності та ділової
репутації, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ТОВ «Запорізький завод
кольорових металів» звернулося до суду
з вказаним позовом до ОСОБА_3,
Запорізької обласної організації
«Українське товариство охорони
природи», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Газета «Миг».

У позові зазначалось, що в статті під
назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка була
надрукована в Запорізькій тижневій
газеті «МИГ» на сторінці 54 випуску
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідачами
була поширена недостовірна інформація
стосовно позивача. В статті
відповідачі поширили інформацію про
те, що діяльність позивача погіршує
навколишнє природне середовище
Хортицького району м. Запоріжжя,
стверджують про порушення позивачем
технологічного процесу на
підприємстві, використання сировини з
«чорнобильської зони», збільшення
допустимих норм викидів в повітря.
Позивач вважає, що дана інформація не
підтверджена доказами та
спростовується висновками проведених
на підприємстві перевірок. Інформація
в статті є негативною, принижує честь,
гідність та ділову репутацію позивача.
Діями відповідачів також було
спричинено моральну шкоду.

У зв'язку з вказаними обставинами,
позивач просив суд визнати
недостовірною та такою, що порочить і
принижує честь, гідність та ділову
репутацію ТОВ «Запорізький завод
кольорових металів», інформацію, яка
міститься на сторінці 54 в запорізькій
тижневій газеті «МИГ» НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 в статті під назвою
«ІНФОРМАЦІЯ_2» та поширена:

- ОСОБА_3, головою відділення
Запорізької обласної організації
«Українське Товариство охорони
природи» ОСОБА_6 та ТОВ «Газета «МИГ;
зобов'язати: ОСОБА_3 та Запорізьку
обласну організацію «Українське
Товариство охорони природи»
спростувати, у найближчому випуску
запорізької тижневої газети «МИГ»,
протягом одного місяця, з дня набрання
рішенням суду законної сили,
недостовірну інформацію стосовно ТОВ
«Запорізький завод кольорових
металів» поширену на сторінці 54
вказаного друкованого засобу масової
інформації НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 в
статті під назвою ««ІНФОРМАЦІЯ_2»»,
шляхом подання такого спростування до
ТОВ «Газета «МИГ» для публікації в
запорізькій тижневій газеті «МИГ» з
наступним текстом,

(враховуючи, що розповсюдження
недостовірної інформації було
висвітлено в газеті «МИГ» на
російській мові, текст спростування в
зазначеній газеті необхідно подавати
на російській мові, тобто в той спосіб,
яким була поширена неправдива
інформація):

ОСОБА_3:

«Приношу свои извинения ООО
«Запорожский завод цветных металлов»,
за подачу недостоверной информации в
статье под названием ««ІНФОРМАЦІЯ_2»,
распространенной в запорожской
еженедельной газете «МИГ» НОМЕР_1 от
ІНФОРМАЦІЯ_1 на странице 54, которая была
напечатана с моих слов но не имела
документального подтверждения, носила
сугубо субъективное предположение.

Таким образом, мной несправедливо было
возложена ответственность на ООО
«Запорожский завод цветных металлов»
за негативное самочувствие жителей
Хортицкого района. Изучив норму
выбросов в атмосферное пространство
ООО «Запорожский завод цветных
металлов», считаю, что данное
предприятие работает без причинения
вреда окружающей среде так-как имеет
документальное подтверждение этого, а
кроме того не производит плавку метала.

Также, учитывая то, что ООО
«Запорожский завод цветных металлов»
находится в промышленной зоне, среди
прочих промышленных предприятий, а
также на значительном расстоянии от
жилой зоны, считаю невозможным
визуально определить источник смога
образующегося в Хортицком районе.
Жителей на бульваре Строителей, улицах
Жукова, Новгородская уверяю, что
подтверждение угрозе их здоровью, в
следствии деятельности ООО
«Запорожский завод цветных металлов»,
на сегодняшний день отсутствуют.

Отмечаю, что я сомневаюсь в правдивости
суждений псевдоработников ООО
«Запорожский завод цветных металлов»
относительно громких заявлений того,
как ведется плавка с технологическими
нарушениями, и даже о том, что иногда к
ним привозят металл из чернобыльской
зоны, с повышенным радиоактивным фоном.

Еще раз, приношу свои извинения ООО
«Запорожский завод цветных металлов»,
и всем его работникам за неправдивые
обвинения в статье под названием
««ІНФОРМАЦІЯ_2».

Запорізькою обласною організацією
«Українське Товариство охорони
природи»:

«Должна принести свои извинения ООО
«Запорожский завод цветных металлов»,
за подачу недостоверной информации в
статье под названием ««ІНФОРМАЦІЯ_2»,
распространенной в запорожской
еженедельной газете «МИГ» НОМЕР_1 от
ІНФОРМАЦІЯ_1 на стронице 54, которая была
напечатана с моих слов и не имела
документального подтверждения, носила
сугубо субъективное предположение.

В указанной статье, мной неверно было
сказано о том, что ООО «Запорожский
завод цветных металлов» наиболее
интенсивную плавку завод ведет именно
по ночам, так как на предприятии не
производится плавка метала.
Неправдивые сведения в отношении ООО
«Запорожский завод цветных металлов»
были мною озвучены на основании мнения
неустановленных лиц без компетентной
проверки, сказанного ими. Относительно
того, что были случаи, когда
радиоактивное сырье завозилось из
чернобыля, необходимо сказать, что
данные сведения не нашли своего
подтверждения в соответствующих
государственных органах.

Кроме того, мною неверно было указанно
на то, что завод расположен всего в
полукилометре от жилой застройки.
Напротив, необходимо указать на то, что
ООО «Запорожский завод цветных
металлов» расположен от жилой зоны
дальше всех предприятий Хортицкого
района, на расстоянии не менее
километра.

Также отмечу то, что предприятие имеет
все необходимые разрешения на выбросы
вредных веществ в атмосферу, что
документально подтверждает
правомерную работу ООО «Запорожский
завод цветных металлов» без нанесения
вреда окружающей среде.

Товариству з обмеженою
відповідальністю «Газета «МИГ» -
забезпечити та безкоштовно
надрукувати текст вищезазначеного
зобов'язання ОСОБА_3 та Запорізької
обласної організації «Українське
Товариство охорони природи»; стягнути
солідарно з ОСОБА_3, та Запорізької
обласної організації «Українське
Товариство охорони природи» на користь
ТОВ «Запорізький завод кольорових
металів» 20 000 (двадцять тисяч) гривень в
рахунок відшкодування спричиненої
моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 16 грудня 2013 року позов
задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що
порочить і принижує честь, гідність та
ділову репутацію ТОВ «Запорізький
завод кольорових металів» інформацію,
яка надрукована в Запорізькій тижневій
газеті «МИГ» на сторінці 54 випуску
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 в статті під
назвою ««ІНФОРМАЦІЯ_2», яка поширена
ОСОБА_3: «Дикие головне боли, сознание
затуманено. Упадок сил такой, что не
ходишь, а ползаешь, будто прибитая муха.
Мы абсолютно уверены, что все это -
благодаря выбросам завода цветных
металлов, который находится недалеко
от наших жилых кварталов. Из окон
многоэтажек хорошо виден сизый смог,
который стоит над этим заводом и
расползается по всему району. Более
всего остается жителям домов на
бульваре Строителей, улицах Жукова,
Новгородская. Даже до Воронежской
доходит, если ветер дует в эту сторону».

«Опрос показал, что ситуация даже хуже,
чем можно было предположить.
Подавляющее большинство опрошенных
отмечали, что нередко по вечерам и в
выходные у них начинают слезиться
глаза, першит в горле, перехватывает
дыхание. У некоторых появляется
непонятная сыпь на теле. И все это они
тоже связывают с заводом цветных
металлов».

«Среди тех, к кому мы подходили с
подписным листом, были и рабочие этого
самого завода. Поставить свои подписи
они побоялись, но зато многое
рассказали. И о том, как ведется плавка
с технологическими нарушениями, и даже
о том, что иногда к ним привозят металл
из чернобыльской зоны, с повышенным
радиоактивным фоном».

Визнано недостовірною та такою, що
порочить і принижує честь, гідність та
ділову репутацію ТОВ «Запорізький
завод кольорових металів», інформацію,
яка надрукована в Запорізькій тижневій
газеті «МИГ» на сторінці 54 випуску
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 в статті під
назвою ««ІНФОРМАЦІЯ_2» яка поширена
Запорізькою обласною організацією
«Українське товариство охорони
природи»:

«Мы провели собственное расследование.
Выяснилось, что наиболее интенсивную
плавку завод ведет именно по ночам,
когда электроэнергия дешевле. Это на
условиях анонимности подтвердили и
сами сотрудники предприятия, с
которыми удалось побеседовать. Oни же
рассказали, что были случаи, когда
сырье завозилось радиоактивное, из
Чернобыля».

«Кроме того, завод расположен всего в
полукилометре от жилой застройки».

«Страдают и люди и природа. Так, за
последние три года у нас в районе
погиба: березки - и роща в районе 45
гимназии, и березовая аллея вдоль улицы
Лахтинской»

Зобов'язано товариство з обмеженою
відповідальністю «Газета «МИГ»
надрукувати в Запорізькій тижневій
газеті «МИГ» спростування інформації,
яка міститься на сторінці 54 в
Запорізькій тижневій газеті «МИГ»
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 в статті під
назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», тим же шрифтом,
яке помістити підзаголовком
«Спростування» на тому ж місці шпальти,
де містилося повідомлення, яке
спростовується, шляхом публікації
тексту резолютивної частини цього
рішення, у строк не пізніше одного
місяця з дня набрання ним законної
сили.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ
«Запорізький завод кольорових
металів» суму в розмірі 3000 (три тисячі)
гривень в рахунок відшкодування
спричиненої моральної шкоди, судового
збору в розмірі 156 (сто п'ятдесят шість)
гривень 53 копійки.

Стягнуто з Запорізької обласної
організації «Українське товариство
охорони природи» на користь ТОВ
«Запорізький завод кольорових
металів» суму в розмірі 6000 (шість тисяч)
гривень в рахунок відшкодування
спричиненої моральної шкоди, суму
судового збору в розмірі 234 (двісті
тридцять чотири) гривні 80 копійок.

Стягнуто з ТОВ «Газета «МИГ» на користь
ТОВ «Запорізький завод кольорових
металів» суму судового збору в розмірі
78 (сімдесят вісім) гривень 26 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
Запорізька обласна організація
«Українське товариство охорони
природи» та ОСОБА_3 подали апеляційні
скарги, в яких посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просять
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

На підставі ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з обґрунтованості
вимог позивача щодо порушення його
немайнового права на честь, гідність та
ділову репутацію негативною
інформацією, що висвітлена у
Запорізькій тижневій газеті «МИГ»
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 в статті під
назвою ««ІНФОРМАЦІЯ_2».

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна, оскільки вони
зроблені без повного та всебічного
з'ясування дійсних обставин справи,
визначення характеру спірних
правовідносин та з порушенням норм
матеріального права.

Конституцією України кожному
гарантується право на свободу думки і
слова, на вільне вираження своїх
поглядів і переконань (стаття 34).

Разом з тим відповідно до статті 68
Конституції України кожен зобов'язаний
неухильно додержуватися Конституції
та законів України, не посягати на
права і свободи, честь і гідність інших
людей. Праву на свободу думки і слова,
на вільне вираження своїх поглядів і
переконань відповідає обов'язок не
поширювати про особу недостовірну
інформацію та таку, що ганьбить її
гідність, честь чи ділову репутацію.

Беручи до уваги зазначені
конституційні положення, при вирішенні
справи про захист гідності, честі та
ділової репутації суд повинен
забезпечувати баланс між
конституційним правом на свободу думки
і слова, правом на вільне вираження
своїх поглядів та переконань, з одного
боку, та правом на повагу до ділової
репутації юридичної особи, судовим
захистом права на спростування
недостовірної інформації про таку
особу, з іншого боку.

Спірні правовідносини між сторонами у
справі врегульовані положеннями
Конституції України, Цивільного
кодексу України (далі - ЦК), законів
України від 16 листопада 1992 року N 2782-XII
"Про друковані засоби масової
інформації (пресу) в Україні", від 2
жовтня 1992 року N 2657-XII "Про інформацію".

Крім того, враховуючи положення статті
9 Конституції України та беручи до
уваги ратифікацію Законом України від
17 липня 1997 року N 475/97-ВР Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року і Першого протоколу та
протоколів N 2, 4, 7, 11 до Конвенції та
прийняття Закону України від 23 лютого
2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", до спірних
правовідносин також необхідно
застосовувати Конвенцію про захист
прав людини і основоположних свобод
(Рим, 4 листопада 1950 року; далі -
Конвенція) та рішення Європейського
суду з прав людини як джерело права, а
також враховувати роз'яснення
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27 лютого 2009 року №1 «Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи»

Вибір способу захисту особистого
немайнового права, зокрема права на
повагу до гідності та честі, права на
недоторканість ділової репутації,
належить позивачеві.

Разом із тим, особа, право якої
порушено, може обрати як загальний, так
і спеціальний способи захисту свого
права, визначені законом, який
регламентує конкретні цивільні
правовідносини. Відповідно до статті 275
ЦК захист особистого немайнового права
здійснюється у спосіб, встановлений
главою 3 цього Кодексу, а також іншими
способами відповідно до змісту цього
права, способу його поширення та
наслідків, що їх спричинило це
порушення. До таких спеціальних
способів захисту відносяться
спростування недостовірної інформації
та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК),
заборона поширення інформації, якою
порушуються особисті немайнові права
(стаття 278 ЦК) тощо.

Як вбачається із змісту позовної заяви
ТОВ «Запорізький завод кольорових
металів» обрав спеціальний спосіб
захисту у вигляді спростування
недостовірної інформації. Крім того,
позивач просив суд зобов'язати
відповідачів опублікувати текст
спростування, запропонований
позивачем у вигляді вибачення перед
позивачем відповідачів ОСОБА_3 та ЗОО
«Запорізьке товариство охорони
природи» та відшкодування моральної
шкоди (т.1, а.с.1-6).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, у межах заявлених ними вимог.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

В порушення засадничого принципу
диспозитивності цивільного
судочинства, суд першої інстанції
вийшов за межі вимог позову, змінивши
обраний позивачем спосіб захисту,
обравши не заявлений позивачем спосіб
захисту у вигляді опублікування
резолютивної частини судового рішення
із зазначенням інформації, яка визнана
судом недостовірною.

Крім того, судова колегія зважує на те,
що суд припустився також помилки у
розгляді вимог позивача, як юридичної
особи, про захист честі та гідності з
огляду на наступне.

Чинне законодавство не містить
визначення понять гідності, честі чи
ділової репутації, оскільки вони є
морально-етичними категоріями й
одночасно особистими немайновими
правами, яким закон надає значення
самостійних об'єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти
визнання цінності кожної фізичної
особи як унікальної
біопсихосоціальної цінності, з честю
пов'язується позитивна соціальна
оцінка особи в очах оточуючих, яка
ґрунтується на відповідності її діянь
(поведінки) загальноприйнятим
уявленням про добро і зло. Під діловою
репутацією юридичної особи, у тому
числі підприємницьких товариств,
розуміється оцінка їх підприємницької
чи іншої діяльності, яку здійснює така
особа як учасник суспільних відносин.

Таким чином, позивач, як юридична особа,
має право на захист лише ділової
репутації.

Відповідно до статей 94, 277 ЦК юридична
особа, особисті немайнові права у
вигляді ділової репутації, якої
порушено внаслідок поширення про неї
недостовірної інформації, має право на
відповідь, а також на спростування цієї
інформації.

При спростуванні поширена інформація
визнається недостовірною, а при
реалізації права на відповідь - особа
має право на висвітлення власної точки
зору щодо поширеної інформації та
обставин порушення особистого
немайнового права без визнання її
недостовірною.

Статтею 10 Конвенції передбачено, що
кожен має право на свободу вираження
поглядів. Це право включає свободу
дотримуватися своїх поглядів,
одержувати і передавати інформацію та
ідеї без втручання органів державної
влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно
пов'язане з обов'язками і
відповідальністю, може підлягати таким
формальностям, умовам, обмеженням або
санкціям, що встановлені законом і є
необхідними в демократичному
суспільстві в інтересах національної
безпеки, територіальної цілісності або
громадської безпеки, для запобігання
заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я чи моралі, для захисту
репутації чи прав інших осіб, для
запобігання розголошенню
конфіденційної інформації або для
підтримання авторитету і
безсторонності суду.

Обґрунтовуючи підстави позову, ТОВ
«Запорізький завод кольорових
металів» посилався на те, що інформація
у вищевказаній статті про те, що його
господарська діяльність спричинює
погіршення атмосферного повітря
Хортицького району м.Запоріжжя,
призводить до загибелі дерев та
масових хвороб мешканців цього району
є недостовірною і такою, що порочить
ділову репутацію позивача та є для
нього негативною.

Вирішуючи питання про визнання
поширеної інформації недостовірною,
суд першої інстанції не вірно визначив
характер такої інформації та належним
чином не з'ясував, чи є вона фактичним
твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно з частинами 1, 2 ст.30 Закону
України «Про інформацію» ніхто не може
бути притягнутий до відповідальності
за висловлення оціночних суджень.
Оціночними судженнями, за винятком
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних, критика,
оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, зокрема з огляду
на характер використання
мовно-стилістичних засобів (вживання
гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27 лютого 2009 року № 1
"Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи"
роз'яснено, що вирішуючи питання про
визнання поширеної інформації
недостовірною, суди повинні визначати
характер такої інформації та
з'ясовувати, чи є вона фактичним
твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до статті 277 ЦК не є
предметом судового захисту оціночні
судження, думки, переконання, критична
оцінка певних фактів і недоліків, які,
будучи вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів) і спростувати, що
відповідає прецедентній судовій
практиці Європейського суду з прав
людини при тлумаченні положень статті
10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження
або думки, поширені в засобі масової
інформації, принижують її гідність,
честь чи ділову репутацію, а також інші
особисті немайнові права, вона вправі
скористатися наданим їй частиною
першою статті 277 ЦК та відповідним
законодавством правом на відповідь, а
також на власне тлумачення справи
(стаття 37 Закону про пресу,) у тому ж
засобі масової інформації з метою
обґрунтування безпідставності
поширених суджень, надавши їм іншу
оцінку.

Загально відомим є факт, що
Запоріжжя - індустріальне місто і тема
екологічної безпеки становить великий
суспільний інтерес. Господарська
діяльність позивача пов'язана із
викидами забруднюючих речовин в
атмосферне повітря (а.с.10).

На переконання колегії суддів, та
інформація, яка викладена у спірній
статті має загальний суспільний
інтерес, оскільки стосується
екологічної ситуації, і в ній
висвітлені думка та судження, що
базується на переконанні опитаних
мешканців Хортицького району
м.Запоріжжя, які пов'язують погану
екологічну ситуацію в районі та рівень
захворюваності мешканців з діяльністю
ТОВ «Запорізький завод кольорових
металів». Факт наявності такої
стурбованості мешканців
підтверджується наявними в матеріалах
справи підписними листами (т.1, а.с.160-178)
та допитами під час судового засідання
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_4,
ОСОБА_14

Відповідно до п.п.3,4,8 ст.3 Конвенції «Про
доступ до інформації, участь
громадськості в процесі прийняття
рішень та доступ до правосуддя з
питань, що стосуються довкілля»
(Орхуська Конвенція), яка була
ратифікована Україною Законом №832-ХІV
від 06.07.1999року, передбачено, що кожна зі
сторін сприяє екологічній просвіті та
підвищенню рівня поінформованості
громадськості з проблем навколишнього
середовища, особливо стосовно
одержання доступу до інформації,
участі в процесі прийняття рішень і
доступу до правосуддя з питань, що
стосуються навколишнього середовища.
Кожна із сторін забезпечує належне
визнання об'єднань, організацій або
груп, що сприяють охороні
навколишнього середовища, та надає їм
підтримку і забезпечує відповідність
своєї національної правової системи
цьому зобов'язанню. Кожна зі сторін
забезпечує умови, або особи, які
здійснюють свої права відповідно до
положень цієї Конвенції, не підлягали
за свою діяльність покаранню, не
зазнавали переслідувань або утисків у
будь-якій формі.

Запорізька обласна організація
Українського товариства охорони
природи є територіальним підрозділом
Українського товариства охорони
природи. Основними напрямками
діяльності Українського товариства
охорони природи є, зокрема, виступ за
громадський і парламентський контроль
за чистотою довкілля, сприяння
впровадженню Орхуської Конвенції.

Притягнення до цивільної
відповідності відповідачів, серед яких
Запорізька обласна організація
«Українське товариство охорони
природи», ОСОБА_3, яка входила у склад
ініціативної групи мешканців
Хортицького району м.Запоріжжя і на яку
було покладено обов'язок звернутись до
ЗМІ з приводу проведення
журналістського розслідування,
друкованого органу засобу масової
інформації за вираз суджень, думок
стосовно суспільно значної теми у
вигляді оприлюднення переконань
частини мешканців Хортицького району
м.Запоріжжя, критики та оцінки
діяльності ТОВ «Запорізький завод
кольорових металів», порушує баланс
між конституційним правом на свободу
думки і слова, правом на вільне
вираження своїх поглядів та
переконань, з одного боку, та правом на
повагу до ділової репутації ТОВ
«Запорізький завод кольорових
металів».

У рішеннях Європейського суду з прав
людини (далі - ЄСПЛ) по справі
Хендісайда проти Великобританії (Handyside
v. United Kingdom), Series A, N 24, p. 23, § 49, та «Ерсілд
проти Данії (Jersild v. Denmark), Series A, N 298, p. 26, §
37) зазначається: свобода висловлення
думок являє собою одну з основних
підвалин демократичного суспільства.
Будучи одним з головних умов його
прогресу і самореалізації кожного з
його членів, вона застосована не тільки
до «інформації» або «ідеї», які
зустрічаються доброзичливий прийом
або розглядаються як необразливі чи
байдужі, але також і до таких, які
ображають, шокують або вселяють
занепокоєння держави або частини
населення. Такими є вимоги плюралізму,
толерантності і лібералізму, без яких
немає демократичного суспільства.

Європейський суд з прав людини
неодноразово наголошував, що преса має
право і повинна поширювати інформацію,
яка становить суспільний інтерес, а
висловлювання окремих осіб, навіть
чутки, можуть використовуватись як
належне джерело інформації.

В матеріалах справи містяться висновки
результатів перевірок ТОВ
«Запорізький завод кольорових
металів» контролюючих органів, зокрема
Державною екологічною інспекцією в
Запорізькій області (т.1, а.с.9, 11-17, 76-102).
Допитані судом свідки ОСОБА_15, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 підтвердили суду про розповіді
анонімних осіб про порушення
технологічного процесу на
підприємстві, використання сировини з
«чорнобильської зони», тобто джерелом
цієї інформації були чутки. Тому, у
судової колегії не має підстав вважати,
що виголошені в спірній статті
переконання та судження відповідачів
ОСОБА_3 та Запорізької обласної
організації «Українське товариство
охорони природи» в особі ОСОБА_6
взагалі не мали під собою підґрунтя.

Покладання на відповідачів обов'язку
довести правдивість таких чуток, на
думку судової колегії, є нездійсненим
завданням.

Аналогічний висновок зазначено у
справі ЄСПЛ Торгейр Торгейрсон проти
Ісландії (Thorgeir Thoreirson v. Iceland): що
стосується інших фактичних аспектів,
викладених у статті, суд хоче
зауважити, що вони, по суті, наводяться
як «історії» або «чутки», що виходять
не від заявника, а від інших осіб, або як
«громадська думка». Отже, заявник, по
суті, переповідав те, що інші говорили…
Покладений на заявника обов'язок
довести правдивість своїх заяв, на
думку суду, став для нього надмірним,
якщо не сказати нездійсненим
завданням». Крім того, європейський суд
у вказаній справі зазначав, що заявник
виразив свої погляди шляхом публікації
їх у газеті. У цьому зв'язку слід
звернути увагу на особливу роль преси в
державі, яка керується верховенством
права (рішення у справі Кастеллс проти
Іспанії). Хоча преса не повинна
переступати межі, встановлені, зокрема,
для «захисту репутації … інших осіб»,
вона все ж покликана передавати
інформацію й ідеї про питання, які
становлять інтерес для суспільства. І
не тільки на неї покладається завдання
передавати таку інформацію й ідеї;
громадськість також має право їх
отримувати. Інакше преса не могла б
відігравати свою ключову роль,
відповідно до якої вона «стоїть на
сторожі громадських інтересів (рішення
у справі «Обсервер» і «Гардіан» проти
Сполученного Королівства).

Задоволення позову в спосіб обраний
позивачем, на думку колегії суддів,
суперечить принципам ст.10 Конвенції,
оскільки позивач не довів суду
необхідність застосування обмежень
передбачених ч.2 ст.10 Конвенції до
відкритого суспільного обговорення
суспільно важливої теми екології і
необхідності втручання держави в особі
судових органів до висвітлення думок,
переконань, суджень з цієї теми з метою
захисту ділової репутації позивача.
Позивачем не доведено, що захист його
ділової репутації, в обраний ним
спосіб, повинен мати перевагу над
обговоренням суспільно важливої теми
екології і такий захист не буде
стримувати відкритої суспільної
дискусії з цього питання.

Щодо стягнення моральної шкоди, то ці
вимоги є похідними і також не
підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3, 5, абз. 4 п. 11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під немайновою шкодою,
заподіяною юридичній особі, слід
розуміти втрати немайнового характеру,
що настали у зв'язку з приниженням її
ділової репутації, посяганням на
фірмове найменування, товарний знак,
виробничу марку, розголошенням
комерційної таємниці, а також
вчиненням дій, спрямованих на зниження
престижу чи підрив довіри до її
діяльності.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди; протиправність
діяння її заподіювача; наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку що думки, переконання та
судження стосовно суспільно важливої
теми, що викладені у спірній статті є
оціночними судженнями і не підлягають
спростуванню та доведенню їх
правдивості, тому у задоволенні
позовних вимог про захист ділової
репутації шляхом спростування
інформації та стягнення моральної
шкоди необхідно відмовити у повному
обсязі.

Колегія суддів також зазначає, що
позивач має право скористатися наданим
йому законодавством правом на
відповідь, а також на власне тлумачення
справи у тому самому засобі масової
інформації з метою обґрунтування
безпідставності поширених суджень,
думок та переконань, надавши їм іншу
оцінку, а втручання держави у вигляді
притягнення відповідачів до цивільної
відповідальності буде надмірним та
непропорційним і таким що не
ґрунтується на приписах ч.2 ст.10
Конвенції.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів вважає, що оскаржуване рішення
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 310, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги Запорізької
обласної організації «Українське
товариство охорони природи» та ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 16 грудня 2013 року по цій
справі скасувати, ухвалити нове
наступного змісту.

У задоволенні позову Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Запорізький завод кольорових
металів» до ОСОБА_3, Запорізької
обласної організації «Українське
товариство охорони природи»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Газета «Миг» про
захист честі, гідності та ділової
репутації - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте воно
може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: