НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/5425/13-ц
№ 2/183/623/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2014 року

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.,

секретаря Кравченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Новомосковська державна нотаріальна
контора Дніпропетровської області про
визначення часток у спільному
сумісному майні, визнання права
власності на майно в порядку
спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа -
Новомосковська державна нотаріальна
контора Дніпропетровської області про
визначення часток у спільному
сумісному майні, визнання права
власності на майно в порядку
спадкування за заповітом.

В обґрунтування своїх вимог позивач
ОСОБА_1 посилалася на те, що 21 грудня 1995
року їй, її батькові - ОСОБА_3, її дочці
ОСОБА_2, в порядку, передбаченому
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду», була
передана у спільну сумісну власність
квартира загальною площею 63,5 кв.м.,
розташована по АДРЕСА_1, що
підтверджується Свідоцтвом про право
власності на житло, виданим 21 грудня 1995
року Новомосковським
житлово-експлуатаційним об'єднанням.

Позивач зазначила в заяві, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько -
ОСОБА_3.

За життя, 15 січня 1997 року ОСОБА_3 склав
заповіт, посвідчений у Новомосковській
державній нотаріальній конторі,
відповідно до якого заповідав їй
належну йому частку квартири по
АДРЕСА_1.

Після смерті батька вона у визначений
законодавством строк звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, але, постановою
нотаріуса Новомосковської державної
нотаріальної контори від 12 серпня 2011
року їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки, не визначені частки
співвласників нерухомого майна, в тому
числі частка, ака належить спадкодавцю.

Враховуючи наведене, в позовній заяві
ОСОБА_1 просила суд визначити частки
власників квартири по АДРЕСА_1 -
рівними, визнати за нею право власності
на 13 частину квартири, визнати за
ОСОБА_2 право власності на 13 частину
квартири, визнати за нею, ОСОБА_1 право
власності на 13 частину квартири в
порядку спадкування за заповітом після
батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, в своїй заяві просила суд
розглянути справу без її участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, в своїй заяві просила суд
розглянути справу без її участі,
позовні вимоги визнала.

Представник третьої особи -
Новомосковської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, приходить до переконання, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню, з наступного.

Судом встановлено, що 21 грудня 1995 року
позивачу ОСОБА_1, її батькові - ОСОБА_3,
та дочці = дочці ОСОБА_2, в порядку,
передбаченому Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», була передана у спільну сумісну
власність квартира загальною площею 63,5
кв.м., розташована по АДРЕСА_1, що
підтверджується Свідоцтвом про право
власності на житло, виданим 21 грудня 1995
року Новомосковським
житлово-експлуатаційним об'єднанням.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер батько позивачки - ОСОБА_3, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом.

Судом встановлено, що за життя, 15 січня
1997 року ОСОБА_3 склав заповіт,
посвідчений у Новомосковській
державній нотаріальній конторі,
відповідно до якого заповідав
позивачці належну йому частку квартири
по АДРЕСА_1.

Згідно матеріалів спадкової справи, з
заявою про прийняття спадщини після
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
звернулася дочка - ОСОБА_1.

Судом встановлено, що постановою
нотаріуса Новомосковської державної
нотаріальної контори від 12 серпня 2011
року позивачці ОСОБА_1 було відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину, оскільки, не визначені частки
співвласників нерухомого майна, в тому
числі спадкодавця.

У відповідності до ч.2 ст. 370 та ч.2 ст. 372
ЦК України, в разі виділення частки чи
поділу майна, що знаходиться в спільній
сумісній власності, частки вважаються
рівними, якщо інше не встановлене
договором.

Судом не встановлено наявності
договору між власниками щодо
визначення часток, тому приходить до
переконання, що їх частки є рівними - по
13 частики кожному.

У відповідності до ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, не заборонених законом.

У відповідності до ст. 346 ЦК України,
право власності припиняється у разі
смерті власника.

На підставі ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 помер, за
позивачкою належить визнати право
власності на 13 частину спірного
нерухомого майна в порядку спадкування
за заповітом.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 370, 372 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати частки власників квартири,
загальною площею 63,5 кв.м., розташованої
по АДРЕСА_1 - рівними.

Визнати за ОСОБА_1 і.н. НОМЕР_1 право
власності на 13 частину квартири,
загальною площею 63,5 кв.м., розташованої
по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 13
частину квартири, загальною площею 63,5
кв.м., розташованої по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 і.н. НОМЕР_1 право
власності на 13 частину квартири,
загальною площею 63,5 кв.м., розташованої
по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом після батька - ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
Д.І. Городецький