Справа № 369/515/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28.03.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Ковальчук Л.М.,

при секретарі
Рябець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О
В И В:

У січні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, посилаючись на те, що
01 червня 1991 року у Києво-Святошинському
будинку урочистих подій м. Боярка між
нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб,
про що зроблено актовий запис № 110.

Від спільного подружнього життя вони
мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Їхнє спільне життя не склалося,
оскільки вони мають пізні погляди на
сімейне життя, внаслідок чого між ними
часто виникали сварки та
непорозуміння, що призвело до
поступового віддалення один від
одного. Їхня сім'я розпалася, більше
двох років вони разом не проживають,
кожен з них веде самостійне життя та
незалежний один від одного.

ОСОБА_1 вважає, що подальше збереження
шлюбу і примирення сім'ї є неможливим.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1
просила розірвати шлюб між нею та
ОСОБА_2, та у разі розірвання шлюбу
залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи
та дослідивши письмові докази, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що з 1 червня 1991 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу серії НОМЕР_1. Від цього
шлюбу вони мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини серії
НОМЕР_2.

Подружнє життя між ними виявилося
неможливим, оскільки у позивача та
відповідача різні характери та погляди
на життя, через що між ними виникають
непорозуміння. Їхня сім'я розпалася,
більше двох з половиною років вони
разом не проживають, спільного
господарства не ведуть, шлюбно-сімейні
відносини не підтримують. ОСОБА_1
зазначала, що сім'ю зберегти не бажає,
строк для примирення не потрібен. Після
розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1
просила залишити їй прізвище ОСОБА_1.

Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу є
неможливим, а тому позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного
кодексу України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка ОСОБА_1 просила залишити їй
прізвище «ОСОБА_1», а тому суд залишає
прізвище позивачці після розірвання
шлюбу - ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 88, 213, 215, 218, 224-228
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 01 червня 1991 року
Києво-Святошинським районним Будинком
урочистих подій м. Боярка, актовий
запис № 110, розірвати.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після
розірвання шлюбу - ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
осіб, які брали участь у справі, під час
проголошення судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.