АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/ 310 /2014
інстанції: Радченко Г.А.
Доповідач: Приходько Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 17 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Приходько Л.А.

Суддів: Кузнєцової О.А.

Борка А.Л.

при секретарі: Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, на
рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 10 жовтня 2013 року у
справі

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного
майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2012року ОСОБА_3 звернулась
в суд з позовом до ОСОБА_4 про поділ
спільного майна подружжя, вимоги якого
під час розгляду справи зменшувалися
та уточнювалися. Остаточно просила
розділити майно нажите за час шлюбу, а
саме земельну ділянку, площею 0.0444га,
розташовану за адресою АДРЕСА_2;
недобудований будинок, розташований за
цією же адресою; квартиру АДРЕСА_1;
автомобіль «АУДІ А6», реєстраційний №
НОМЕР_1, 1998 року випуску, шляхом
визнання за нею права власності на
квартиру АДРЕСА_1 та визнання за
відповідачем права власності на
земельну ділянку, площею 0.0444га,
розташовану за адресою АДРЕСА_2;
частину будинку, розташованого за цією
же адресою; автомобіль «АУДІ А6»,
реєстраційний № НОМЕР_1, 1998 року
випуску за умови сплати відповідачем
грошової компенсації в розмірі ?
частини від вартості виділеного
відповідачу майна.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 10 жовтня 2013 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Поділено спільно нажите майно
подружжя. За ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано
право власності по ? частині
земельної ділянки, площею 0.0444га,
розташованої за адресою АДРЕСА_2;
квартири АДРЕСА_1; автомобіля «АУДІ
А6», реєстраційний НОМЕР_1, 1998 року
випуску.

Автомобіль «АУДІ А6», реєстраційний №
НОМЕР_1, 1998 року випуску присуджений
ОСОБА_4, право власності ОСОБА_3 на
вказаний автомобіль припинено зі
сплатою грошової компенсації за
належну їй частину. Зобов'язано
Територіальне управління Державної
судової адміністрації у Херсонській
області виплатити ОСОБА_3 з
депозитного рахунку суду грошові кошти
в розмірі 34755.00грн, які були внесені
ОСОБА_4 на вказаний рахунок відповідно
до квитанції №1 від 08.10.2013 в рахунок
компенсації вартості спірного
автомобіля.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючи в
інтересах ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду в частині відмови у задоволені
позовних вимог щодо поділу будинку
розташованого за адресою АДРЕСА_2
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення, задовольнивши позовні
вимоги.

Під час розгляду справи ОСОБА_2, діючи в
інтересах ОСОБА_3, апеляційну скаргу
підтримав за обставинами викладеними
у скарзі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги
адвокат ОСОБА_5, діючи в інтересах
ОСОБА_4, зазначила, що на її думку
рішення суду є законним та
обґрунтованим. Просила апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймають участь у розгляді справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення, в межах
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебували у зареєстрованому шлюбі з
03.12.1983 по 25.01.2010.

За час шлюбу сторонами було придбано:
автомобіль «АУДІ А6», реєстраційний
НОМЕР_1, 1998 року випуску на підставі
договору купівлі-продажу
транспортного засобу від 23.12.2008 року;
земельну ділянку площею 0.0444га,
розташовану за адресою АДРЕСА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від
17.12.2003; квартиру АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу.

Рішення суду в частині поділу між
сторонами вказаного вище майна в
апеляційному порядку не оскаржено, а
тому апеляційним судом не
переглядалось.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі договору дарування від 17.12.2003
року ОСОБА_4 прийняв у дар ? частину
житлового будинку з відповідною
частиною господарчих та побутових
споруд та будівель, який розташований
за адресою АДРЕСА_2 (житловий будинок
літ «А» - очеретовий, має 69.8м? житлової
площі, при ньому є два сараї літ. «Б»,
«В», туалет літ «Н», гараж літ. «Д»,
огорожа №3,4, споруди №1,2, мостіння І)(
а.с.інв.спр.135).

Як вбачається з матеріалів інвентарної
справи на домоволодіння АДРЕСА_2 та
висновку судової будівельно-технічної
експертизи №21 від 25 березня 2014 року,
за час перебування сторін у шлюбі,
склад домоволодіння розташованого на
земельній ділянці площею 0.0444га, станом
на 15.08.2008 року у порівнянні зі станом
домоволодіння на час набуття власності
на нього ОСОБА_4, змінився:

? частина житлового будинку літ. «А»,
яка розташована на земельній ділянці
площею 0.444га. та споруда під літ.
«Д» знесені (а.с.інв.спр.7-а, 8-а, 162,163);

споруда під літ. «Б», «В» самочинно
реконструйовані у будинок під літ.«П»,
прибудову з підвалом під літ. «п»,
прибудову «п-1»;

споруджений басейн для збору води;

побудовані сарай літ. «З»(самочинний),
та санвузол літ. «Р» (а.с.інв.спр.4, 5г-6а,
9б).

Отже, на земельній ділянці, яка
належала на праві спільної сумісної
власності сторонам у справі, за час
перебування у шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
замість належної ОСОБА_4 ? частини
житлового будинку літ. «А» з
відповідною частиною господарчих та
побутових споруд та будівель самочинно
збудовано будинок під літ.«П»,
прибудову з підвалом під літ. «п»,
прибудову «п-1» та господарські і
побутові споруди і будівлі.

Як вбачається зі змісту судової
будівельно-технічної експертизи №21
від 25 березня 2014 року ринкова вартість
? частини будинку по АДРЕСА_2 у
складі домоволодіння, придбана
ОСОБА_4 на підставі договору
дарування, станом на грудень 2003 року,
без урахування вартості земельної
ділянки станом на час розгляду справи
може складати 27588грн.

Ринкова вартість будинку, збудованого
в період перебування сторін у шлюбі, за
адресою АДРЕСА_2 у складі
домоволодіння без урахування
вартості земельної ділянки станом на
час розгляду справи може складати
282102грн.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

За правилами ст. 62 СК України, якщо
майно дружини, чоловіка за час шлюбу
істотно збільшилося у своїй вартості
внаслідок спільних трудових чи
грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Як вбачається зі змісту
позовних вимог позивачка просила
поділити між нею та відповідачем
недобудований будинок, розташований
на належній подружжю на праві
спільної сумісної власності
земельній ділянці за адресою
АДРЕСА_2, посилаючись на те, що за час
шлюбу частина будинку, що належить на
праві власності відповідачу на
підставі договору дарування була
знесений, а на її місці збудований
новий будинок.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог в частині поділу будинку
розташованого за адресою АДРЕСА_2,
шляхом визнання за відповідачем права
власності на нього за умови сплати
позивачці грошової компенсації ?
частини від його ринкової вартості,
першої інстанції виходив з
недоведеності позивачем факту
проведення поліпшень частини
будинку, належного відповідачу за
сумісні кошти подружжя.

Вказаний висновок суперечить дійсним
обставинам справи, оскільки як
вбачається з матеріалів справи,
належна відповідачу частина будинку
була, в період перебування сторін у
шлюбі, знесена, на земельній ділянці
подружжям за час перебування у шлюбі,
було здійснено будівництво іншого
будинку з прибудовами.

Проте, враховуючи, що збудований за час
шлюбу будинок (літ.«П»,«п»,«п-1»),
відповідно до даних інвентарної
справи, є самочинним будівництвом, і
сторонами під час розгляду справи не
надано жодного доказу, що спірний
будинок будувався на підставі
відповідного документу, який дає право
виконувати будівельні роботи чи
належно затвердженого проекту,
позовні вимоги про його поділ, як
спільного майна подружжя, в силу
вимог ч.2 ст. 367 ЦК України, згідно
якої, особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього, задоволенню не
підлягають.

Зважаючи на те, що допущені судом
порушення норм процесуального права,
а саме не повне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, не призвели до
неправильного вирішення справи по
суті, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити,
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України,
колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в
інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 10 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: