РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1442/14-ц

пр. № 2/759/2022/14

24 березня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Ул'яновської О.В.,

при секретарі
Бандурі Н.О.,

з участю: позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 р. ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому
просить суд, стягнути аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на ті
підстави, що відповідач ухиляється від
покладеного на нього обов'язку
утримувати свого сина та у
добровільному порядку не надає
матеріальної допомоги на його
утримання та виховання.

Позивачка у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі, та
просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
проти позовних вимог не заперечував,
але пояснив, що він не має стабільного
заробітку, постійного житла та даний
час не може надавати матеріальну
допомогу у тому обсязі в якому просить
позивачка.

Суд, всебічно з'ясувавши
обставини, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
вважає встановленими такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 12.12.2003 р. між
сторонами було укладено шлюб у відділі
РАЦС Святошинського РУЮ в м. Києві,
актовий запис № 2057. Від даного шлюбу у
них є спільний неповнолітній син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить
свідоцтво про народження , актовий
запис № 2595. (а.с.4-5).

Враховуючи обставини, зазначені у
ст. 182 Сімейного Кодексу, а також
погодження сторін щодо розміру
аліментів, суд вважає можливим
стягнути з відповідача на утримання
неповнолітнього сина аліменти в
розмірі ? частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи, вислухавши пояснення сторін,
суд дійшов висновку, що передбачені
законом підстави стягнення аліментів з
відповідача підлягають частковому
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 14, 57, 60, 61,88, 179, 212, 214, 218 ЦПК
України, ст.ст. 180, 191, 192, 197 Сімейного
кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Києва на користь ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі ? частини
всіх видів заробітку щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
24.03.2014 р. і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави в розмірі 243, 60 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання
рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів.

СУДДЯ: