У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кафідова О.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від 20 лютого 2014
року та рішення апеляційного суду
Житомирської області від 19 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені)
за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 20 лютого 2014 року позовні
вимоги задоволено частково, стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку
(пеню) за прострочення сплати аліментів
в сумі 450 грн 00 коп.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від
19 березня 2014 року рішення суду першої
інстанції змінено, суму неустойки
(пені), що підлягає стягненню зі ОСОБА_3
збільшено до 720 грн.

В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 20 лютого 2014 року та рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 19 березня 2014 року,
мотивуючи свою вимогу неправильним
застосуванням судами норм
матеріального та порушенням норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
ухвалюючи оскаржувані рішення,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
і вирішили справу з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від 20 лютого 2014
року та рішення апеляційного суду
Житомирської області від 19 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені)
за прострочення сплати аліментів,
відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Кафідова