Справа № 182/7291/13-ц
Провадження № 2/0182/694/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.04.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Бабаніної
В.А.

при секретарі Нагаєвій
Н.О.

з участю позивача ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

його представника ОСОБА_5

представника органу опіки і
піклування Канчук І.І.

прокурора Проць О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нікополі
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та
піклування Нікопольської міської ради
про позбавлення батьківських прав.
Зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до
ОСОБА_1,ОСОБА_3, третя особа: орган опіки
та піклування Нікопольської міської
ради про відібрання малолітньої
дитини.

Встановив:

06.08.2013 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 звернулись з
позовом , який підтримали у судовому
засіданні і просять позбавити ОСОБА_4
батьківських прав по відношенню до
його малолітньої доньки ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаються на те, що їх донька ОСОБА_8
18 жовтня 2003 року уклала шлюб з
відповідачем по справі ОСОБА_4, який
після реєстрації шлюбу змінив своє
прізвище на «ОСОБА_4». ІНФОРМАЦІЯ_1 року
в них народилася донька - ОСОБА_7.

Після народження ОСОБА_7 донька разом з
онучкою проживали у них. Деякий час
відповідач ОСОБА_4 проживав теж разом з
дружиною в їх будинку, при цьому
періодично влаштовував сварки та
зловживав спиртними напоями.
Приблизно в жовтні 2005 року відповідач
пішов з дому проживати до іншої жінки.

03 березня 2008 року рішенням
Нікопольского міськрайонного суду
Дніпропетрjвської області шлюб між
ОСОБА_8 та ОСОБА_4 було розірвано. З
позовом про розірвання шлюбу по даній
справі звертався ОСОБА_4

І після припинення спільного
проживання з ОСОБА_8, і після розірвання
шлюбу відповідач життям своїє дочки не
цікавився. Він жодного разу навіть не
навідався до дитячого садка, який
відвідувала ОСОБА_7, а саме: КДНЗ
(ясла-садок) «Оленка» в період з 05.06.2006
року по 01.08.2011 року. Вона перебувала в
логопедичній групі з діагнозом ЗНМ 2
ступеня заїкання.

Вони регулярно приводили та забирали
дитину, брали участь в
навчально-виховному процесі, загальних
та батьківських зборах, інших заходах,
передбачених планом роботи
дошкільного закладу.

Фактично з народження доглядом та
вихованням малолітньої ОСОБА_7
займалися вони - бабуся та дідусь. Це
було обумовлено тим, що ОСОБА_8 була
інвалідом дитинства 1 групи, а згодом 2
групи і була обмежена в можливості
повноцінного виховання дитини.

Вони забезпечували дитину всім
необхідним: одягом, харчуванням,
ліками, дошкільним та шкільним
приладдям.

З серпня 2008 року по червень 2010 року
ОСОБА_7 проходила курс
корекційно-розвиваючих занять з
психологом центру «Синтез», за
допомогою до якого вони зверталися.
Навчання в центрі «Синтез» дало
позитивні результати і дозволило
приблизити розвиток дитини до вікової
норми.

З 01.09.2011 року ОСОБА_7 навчається в КЗ
«Нікопольська середня загальноосвітня
школа».

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_8 померла. Після
смерті матері ОСОБА_7 і надалі
залишилась проживати разом з ними. Вони
пропонували ОСОБА_4 приходити до них,
спілкуватись з дитиною, щоб вона звикла
до нього, пропонували його дружині, щоб
вони разом приходили до них. Зважаючи
на свій вік вони хвилюються за майбутнє
онуки, однак дружина відповідача
заявила, що для них багато честі, щоб
вона з ними чаї розпивала. Вони
зрозуміли, що в сім"ї батька ОСОБА_7 не
потрібна. Не спілкуються з онукою і
батьки ОСОБА_4

ОСОБА_4 одразу ж після смерті дружини
звернувся до ВДВС Нікопольського
міськрайонного управління юстиції з
заявою про припинення стягнення з
нього аліментів на утримання ОСОБА_7 та
закриття виконавчого провадження. З
тих пір ніякої матеріальної допомоги
на утримання дитини він не надавав.

На даний час гостро стоїть питання
оформлення ОСОБА_7 пенсії у зв'язку з
втратою годувальника. Вони мають
можливість вивезти онуку для лікування
в Німеччину , але для цього потрібні
кошти. Відповідно до вимог Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
особами, які можуть звернутися до
управління Пенсійного фонду за
призначенням даної пенсії може бути
один з батьків або опікуни. Зважаючи на
те, що вони поки що не є опікунами
малолітньої онучки ОСОБА_7, батько
дитини намагається використати цю
ситуацію на свою користь. В даному
випадку згідно вимог Закону
отримувачем пенсії буде ОСОБА_4, з яким
донька не проживає. Оформити пенсію і
передати їм банківську картку
відповідач відмовився. Він бажає
контролювати пенсійний рахунок доньки
і використовувати гроші на власний
розсуд, що звісно ж суперечить
інтересам малолітньої дитини, для якої
передбачено державою відповідну
пенсію.

Цими коштами відповідач планує
поправити своє скрутне матеріальне
становище, розрахуватися з банками по
кредитним зобов'язанням.

ОСОБА_4 ухиляється від виховання та
матеріального утримання дитини.
Контролю з боку батька ніякого немає,
він не відвідує школу, не займається
розвитком дитини.

На підставі обстеження
матеріально-побутових умов, комісія КЗ
«НСЗШ № 21» дійшла висновку про
необхідність позбавлення ОСОБА_4
батьківських прав та встановлення
опіки над ОСОБА_7 бабусі ОСОБА_1 та
дідуся ОСОБА_3.

Нікопольським міськрайонним судом
Дніпропетровської області
розглядалася справа про визначення
місця проживання ОСОБА_7 і рішенням
суду від 07.05.2013 року по справі

№ 0426/11556/2012 було визначено місце
проживання малолітньої ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за їх
постійним місцем проживання.

Під час розгляду даної цивільної
справи ОСОБА_7 була опитана в судовому
засіданні в присутності педагога,
психолога та представника служби в
справах дітей. ОСОБА_7 пояснила суду, що
все своє життя вона проживає разом з
дідом та бабою в їх будинку. Вони
доглядають її, виховують, створили їй
гарні умови для розвитку, обладнали її
кімнату всім необхідним. Вона дуже
любить діда та бабу і хоче жити саме з
ними, її ніхто там не ображає. З батьком
жити не бажає, оскільки боїться його.
Коли була жива її мама, а вона була
маленькою, батько ображав маму в її
присутності.

Позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав
буде відповідати інтересам дитини.

ОСОБА_4 позов не визнав і звернувся з
зустрічною позовною заявою в якій
просить відібрати у ОСОБА_3 і ОСОБА_1
ОСОБА_7 та зобов"язати їх передати
малолітню ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 йому.

Посилається на те, що позивачі
агресивно відносяться до нього, не
дають йому можливості спілкуватися з
донькою, виховувати і утримувати її,
насаджують дитині негативне
відношення до нього.

Він створив сім"ю з ОСОБА_11. У 2013 році у
них народився син ОСОБА_12. Вони разом
мешкають у двокімнатній квартирі. З
ними проживає донька дружини-ОСОБА_14
ІНФОРМАЦІЯ_1. Квартира належить на
праві приватої власності рідній сестрі
його дружини.

Він не вживає алкоголю, має постійну
роботу. Він хоче щоб його діти жили в
одній сім"ї і може створити умови для їх
повноцінного життя духовного і
фізичного розвитку.

Він недноразово звертався до
Управління пенсійного фонду щодо
призначення пенсії по втраті
годувальника для ОСОБА_7, однак кожен
раз йому пояснювали, що потрібен пакет
документів в оригіналах, яких у нього
немає. 21.02.2014 року він звернувся
письмово і отримав офіційну відповідь,
де вказаний перелік документів
необхідний для оформлення пенсії. Всі
оригінали документів знаходяться у
позивачів, які відмовляються їх надати.

Вислухавши сторони, свідків,
представника органу опіки і
піклування, прокурора, дослідивши
матеріали справи суд приходить до
наступного.

Як встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. В
жовтні 2012 року ОСОБА_4 останній раз
сплатив аліменти на утримання доньки
ОСОБА_7 і з тих пір ніякої матеріальнї
допомоги доньці яка проживалє з дідом і
бабою не надає. Цього не заперечує сам
ОСОБА_4, підтверджується довідкою з
місця його роботи( а.с.72), підтверджують
позивачі. 21.03.2014 року ОСОБА_4 вперше
надіслав ОСОБА_1 переказ на 400 гривень
після того, як 20.03.2014 року подав
зустрічний позов про відібрання
дитини. Однак з лютого місяця 2014 року
він сплачує аліменти на утримання сина
ОСОБА_12 ( а.с.84) в розмірі ? частки від
заробітку на користь своєї дружини. В
судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що
вони з дружиною проживають однією
сім"єю, але аліменти стягнено для того,
щоб його син не знаходився в гіршому
становищі, коли він буде сплачувати
аліменти на утримання доньки ОСОБА_7. Це
підтверджує те, що ніхто не жде ОСОБА_7 в
сім"ї батька.

Так, ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснював, що знає що ОСОБА_7 ходить до
логопеда і знає скільки коштує година
зайнять, бо донька його дружини теж
займається у логопеда, але не міг
пояснити, чому він ні разу не оплатив
і зайняття своїй доньці у логопеда.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_7 її
учениця з першого класу з 2011 року.

В 2012 році ОСОБА_4 вперше з"явився в
школі, дівчинка не знала, що це її
батько, вона його боялась і не хотіла з
ним спілкуватись. Потім він приходив
зі своїм адвокатом і її з дівчинкою
покликали до директора школи, але
дівчинка не хотіла йти до батька і
розмовляти з ним. Він приходив до школи
ще два рази, приносив солодкий
подарунок та ляльку. З 2013 року вона
його в школі не бачила.

Представник органу опіки і піклування
Канчук І.І. суду пояснив, що
неодноразово намагався допомогти
сторонам вирішити питання з пенсією
для дитини, але ОСОБА_4 хоче пенсію
отримувати сам, з чим не згоден ОСОБА_3 ,
тому вони не можуть домовитись.

Орган опіки і піклування вважає, що
ОСОБА_4 слід позбавити батьківських
прав, про що виклав у своєму висновку (
а.с.70,71).

Відповідно до ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від своїх обов"язків по
вихованню дитини.

Суд вважає, що ОСОБА_4 ухиляється від
виховання своєї дитиниі його слід
позбавити батьківських прав щодо неї.
Він не піклуєтся про здоров"я дочки, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Те, що дочка знаходиться на
вихованні у діда і баби не звільняє
його від обов"язку батьківського
піклування за неї.

ОСОБА_4 після смерті своєї дочки- матері
ОСОБА_7 перші зв"язались з батьком
дитини, турбуючись про її майбутнє,
відповідач це підтвердив. Однак
ОСОБА_4почав не з того, щоб спілкуватись
здочкою, а на першому місці посавив
матеріальні питання : припинив платити
аліменти і надавати матеріальну
допомогу, виник спір хто буде
отримувати пенсію дитини і виникає
таке враження,що він вважажє : якщо не
він то і не позивачі, а те що при цьому
в першу чергу порушені інтереси дитини,
яка потребує матеріальних витрат на
лікування, навчання, харчування, одяг
та інше, його не хвилювали.

Щодо зустрічного позову, то він не
підлягає задоволенню, так як рішенням
Нікопольського міськрайонного суду
від 07.05.2013 року суд визначив місце
проживання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_1
і ОСОБА_3 за їх місцем проживання ( а.с
15-19).

Керуючись ст. 10,11,212,214, 215, 218 ЦПК України
на підставі ст. ст. 150, 164 п.2 ч.1 , 165
Сімейного кодексу України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_3 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4
батьківських прав щодо малолітньої
доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
судові витрати 114 гривень 70 коп.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про відібрання малолітньої
дитини, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
проголошення через Нікопольський
міськрайонний суд.

Суддя: В. А. Бабаніна