АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №671/198/14ц
Провадження №22ц/792/888/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року

м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді Грох
Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.,

при секретарі: Кошельнику В.М.,

з участю апелянта та представника
відповідача,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Волочиського районного суду
Хмельницької області від 03 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління освіти, молоді та спорту
Волочиської районної державної
адміністрації Хмельницької області
про визнання дій та рішення
незаконними, скасування наказу,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди Заслухавши доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

В січні 2014 року ОСОБА_1, звертаючись до
суду з вказаним позовом до управління
освіти, молоді та спорту Волочиської
районної державної адміністрації,
вказував, що він з 29 серпня 2008 року
працював на посаді директора
Видавської загальноосвітньої школи
І-ІІ ступенів згідно з наказом
Управління освіти, молоді та спорту
Волочиської районної державної
адміністрації №129-К від 29.08.2008 року.
Відповідно до наказу управління
освіти, молоді та спорту Волочиської
районної державної адміністрації №
160/в від 17 червня 2013 року йому була
надана чергова відпустка з 01 липня 2013
року по 05 серпня 2013 року, проте наказом
№ 202/в від 15 липня 2013 року його було
відкликано з відпустки з посиланням на
необхідність ремонту приміщень школи.
В порушення ч.8 ст. 79 КЗпП України його
згода на відкликання з відпустки не
отримувалася, законних підстав для
відкликання з відпустки не було.

Наказом №81-к від 01 серпня 2013 року
ОСОБА_1 був звільнений з роботи за п.7 ч.1
ст. 40 КЗпП України - появу на роботі у
нетверезому стані, хоча такого він не
допускав. Крім того, вважав звільнення
незаконним, оскільки наказ про його
звільнення не містить ні дати, ні часу,
ні обставин появи його у нетверезому
стані на роботу, звільнення проведено
без попередньої згоди виборного
органу первинної профспілкової
організації. Позивач просив поновити
строк звернення до суду, який пропустив
з поважних причин, оскільки отримав
копію наказу про звільнення лише 09.01.2014
року, а також здійснював догляд за
хворою малолітньою внучкою. За період з
02.08.2013 року по 02.02.2014 року середній
заробіток за час вимушеного прогулу
становить 25823,16 грн. Внаслідок
незаконного звільнення ОСОБА_1 також
заподіяні моральні страждання
внаслідок погіршення його авторитету
та ділової репутації, погіршення
матеріального становища, зумовило
необхідність докладання додаткових
зусиль для організації свого життя,
тому просив стягнути 3000 грн. моральної
шкоди.

Рішенням Волочиського районного суду
від 03 березня 2014 року в позові ОСОБА_1
до Управління освіти, молоді та спорту
Волочиської районної державної
адміністрації Хмельницької області
про визнання дій та рішення
незаконними, скасування наказу,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не
погоджується з рішенням суду, просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов
повністю. Посилається на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи. Суд не врахував, що
згода на відкликання його з відпустки
відповідачем не бралася, законні
підстави для відкликання з відпустки
відсутні. Проігноровано судом те, що в
наказі про звільнення не зазначено
дати, часу, обставин вчиненого ним
правопорушення. Суд в порушення вимог
ст. 131 ЦПК задовольнив клопотання
відповідача та допитав ряд свідків, не
врахувавши їх упередженість внаслідок
неприязних стосунків з позивачем. Не
враховано, що звільнення проведено з
порушенням вимог ст. 149 КЗпП України.
Долучені до наказу №81-К від 01 серпня 2013
року матеріали, як підстава звільнення,
носять ознаки підроблення,
упередженості та свідчать про навмисну
організацію звільнення ОСОБА_1

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що наказом відділу освіти
Волочиської РДА від 29.08.2008 року № 29-К
ОСОБА_1 призначено на спосаду директора
Видавської загальноосвітньої школи
І-ІІ ступенів з 29.08.2008 року.

Наказом управління освіти № 160/в від
17.06.2013 року йому надано щорічну
основну відпустку тривалістю 35
календарних днів з 01 липня 2013 року по 05
серпня 2013 року.

Згідно наказу управління освіти № 202/в
від 15.07.2013 року у зв'язку з виробничою
необхідністю, пов'язаною з підготовкою
школи до роботи в новому навчальному
році на належному рівні, забезпеченню
до 05.08.2013 року якісного ремонту
шкільних приміщень, ОСОБА_1 відкликано
з відпустки з 19 липня 2013 року.

Наказом управління освіти від 01 серпня
2013 року № 81-К позивача звільнено з
посади директора Видавської ЗОШ з 01
серпня 2013 року у зв'язку з появою на
роботі в нетверезому стані на підставі
п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наведені обставини підтверджуються
матеріалами справи і фактично не
оспорюються сторонами.

Доводи апеляційної скарги про те, що
згода на відкликання його з відпустки
відповідачем не бралася, а законні
підстави для відкликання з відпустки
відсутні, є безпідставними.

Так, відповідно до ч.8 ст. 79 КЗпП України
відкликання з щорічної відпустки
допускається за згодою працівника лише
для відвернення стихійного лиха,
виробничої аварії або негайного
усунення їх наслідків, для відвернення
нещасних випадків, простою, загибелі
або псування майна підприємства,
установи, організації з додержанням
вимог частини 6 цієї статті та в інших
випадках, передбачених законодавством.

Аналогічний порядок відкликання
працівника з відпустки встановлено і
ст. 12 Закону України „Про відпустки".

Судом встановлено, що згідно п.п. 3.32, 3.40
посадової інструкції директора ЗОШ,
затвердженої начальником відділу
освіти Волочиської РДА 23 липня 2010 року,
директора школи забезпечує належну
експлуатацію інженерно-технічних
комунікацій, обладнання і вживає
заходи щодо приведення їх у
відповідність до чинних стандартів,
правил і норм з охорони праці,
своєчасно організовує огляди та ремонт
приміщень закладу за рахунок коштів
загального бюджету та позабюджетних
надходжень; створює умови для роботи
комісії з прийняття закладу до нового
навчального року.

Станом на 15.07.2013 року ремонт приміщення
Видавської ЗОШ не було завершено,
зокрема, одне з приміщень школи
потребувало ремонту стелі, що не
оспорювалося сторонами.

Наведені обставини щодо необхідності
вжиття заходів щодо ремонту приміщення
давали підстави відповідачу для
відкликання позивача з чергової
відпустки згідно вимог ч. 8 ст. 79 КЗпП
України та ст. 12 Закону України "Про
відпустки".

Доводи позивача щодо незгоди з
відкликанням з відпустки
спростовуються тим, що він не
заперечував проти відкликання його з
відпустки та приступив до виконання
посадових обов'язків згідно з наказом.
Про його згоду з відкликанням з
відпустки свідчить і факт звернення з
позовом про скасування спірного наказу
як незаконного лише по спливу більш як 6
місяців з дня його прийняття.

Посилання апелянта на незаконність
його звільнення за п.7 ч.1 ст. 40 КЗпП
України також не ґрунтуються на нормах
закону і суперечать фактичним
обставинам справи.

Відповідно до п. 7 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом, зокрема, у випадку появи
працівника на роботі в нетверезому
стані, у стані наркотичного або
токсичного сп'яніння.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України, від 06.11.1992, № 9
"Про практику розгляду судами трудових
спорів", при вирішенні позовів про
поновлення на роботі осіб, трудовий
договір з якими розірвано за п. 7 ст. 40
КЗпП, слід мати на увазі, що з цих
підстав можуть бути звільнені з роботи
працівники за появу на роботі у
нетверезому стані, у стані
наркотичного або токсичного сп'яніння
в будь-який час робочого дня, незалежно
від того, чи були вони відсторонені від
роботи, чи продовжували виконувати
трудові обов'язки. Для працівника з
ненормованим робочим днем час
знаходження на роботі понад
встановлену його загальну тривалість
вважається робочим.

Факт появи на роботі у нетверезому
стані може встановлюватись не тільки
спеціальним обстеженням, а також будь
якими іншими належними та допустимими
доказами, яким суд має дати відповідну
оцінку. При цьому не має значення
ступінь алкогольного або наркотичного
сп'яніння. Для наявності підстав для
звільнення достатньо факту такого
сп'яніння.

Комісійним актом від 25.07.2013 року
встановлено, що цього дня о 13.15 год. (у
період робочого часу, що триває з 08 по 17
год., перерва - з 12 по 13 год. згідно п.6.1.
посадової інструкції директора)
позивач перебував у приміщенні
Видавської ЗОШ, у своєму робочому
кабінеті в нетверезому стані.

Дані цього акта, підписаного членами
комісії в складі начальника управління
освіти Плотнікової А.М., начальника
господарської групи управління освіти
Жарковського І.С., дільничих
інспекторів міліції Самолюка О.В.,
Ковалішина Д.В., лікаря відділення
невідкладної медичної допомоги
Волочиської центральної районної
лікарні ОСОБА_6, в присутності батьків
учнів школи ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 цілком узгоджуються з даними
протоколу про адміністративне
правопорушення № 0033472/665 від 25.07.2013 року
за ч. 1 ст. 179 КУпАП щодо позивача;
довідкою Волочиської районної лікарні
№ 209 від 25.07.2013 року, за якою лікарем
ОСОБА_6 у обстежуваного ОСОБА_1 о 13 год. 40
хв. було об'єктивно виявлено, що шкіра
обличчя гіперемійована, наявний запах
алкоголю з рота, тремор рук, порушення
координації рухів та утруднена мова;
висновком Волочиської районної
лікарні щодо результатів медичного
огляду з метою встановлення
алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 від
25.07.2013 року, складеного о 13 год. 40 хв., з
якого вбачається, що позивач
відмовився від проходження медичного
огляду на наявність стану сп'яніння.

Суд обґрунтовано прийняв до уваги
показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_9, що підтвердили перебування
позивача на роботі у нетверезому стані
25.07.2013 року, а також свідка ОСОБА_11, що
ствердив факт вживання спиртного ним у
період з 11 до 13 години 25.07.2013 року.

Суд у відповідності до ст.212 ЦПК України
належно оцінив показання цих свідків
як належні та допустимі докази у
справі, а також їх достатність і
взаємний зв'язок з наведеними вище
письмовими доказами в їх сукупності.

Водночас колегія суддів констатує, що
позивач безпідставно ухилився від
проходження медичного огляду на стан
сп'яніння, чим унеможливив
спростування факту його перебування в
нетверезому стані на роботі.

Посилання позивача на те, що в наказі
про звільнення не зазначено дату та час
вчинення правопорушення, оскільки за
змістом цього наказу позивача
звільнено у зв'язку з появою на роботі
в нетверезому стані за п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України, а також вказано, що підставою
для видачі наказу є, зокрема, акт
перевірки виконавської дисципліни
директора Видавської ЗОШ від 25.07.2013
року, висновок та довідка Волочиської
районної лікарні від 25.07.2013 року тощо.

Не ґрунтуються на нормах закону доводи
апеляційної скарги про те, що
відповідачем не були дотримані вимоги
ст. 43 КЗпП України щодо звільнення за
згодою виборного профспілкового
органу первинної профспілкової
організації.

Так, статтею 431 КЗпП України
передбачено, що розірвання трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу без згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації
допускається звільнення керівника
підприємства, установи, організації.

Позивач, працюючи на посаді директора
Видавської ЗОШ, був керівником даного
навчального закладу, відтак
розірвання трудового договору з ним як
керівником можливе з ініціативи
власника без попередньої згоди
профспілкового органу.

Згідно з ч. 1 ст. 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. При обранні виду
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен врахувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередню роботу
працівника (ч. 3 ст. 149 КЗпП України).

Таким чином, метою отримання власником
або уповноваженим ним органом
письмових пояснень порушника трудової
дисципліни є з'ясування обставин, за
яких вчинено проступок для врахування
цього поряд з іншими обставинами при
обранні виду стягнення, а тому сам по
собі факт неотримання власником або
уповноваженим ним органом таких
пояснень за відсутності даних про
поважність причин вчинення проступку
не може бути підставою для визнання
рішення про застосування
дисциплінарного стягнення незаконним.

Інші доводи апеляційної скарги також
не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування в
межах доводів апеляційних скарг не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Волочиського районного суду
Хмельницької області від 03 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.М.Грох

________________________________________________________________________
_

Головуюча у першій інстанції: Ніколова
С.В. Провадження №
22-ц/792/888/14

Доповідач: Грох Л.М.

Категорія: 51