Справа № 459/5463/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі: головуючого - судді
Новосад М. Д.

при секретарі
Смолій О.Я.

з участю: позивачів
ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника позивачів
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Червонограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ
КБ «Приватбанк», ОСОБА_5 про визнання
недійсним договору поруки від 30.07.2008
року та незаконним розірвання в
односторонньому порядку договорів та
стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк»
депозитних коштів за депозитними
договорами від 11.07.2012 р. та 01.10.2012 р. в
сумі 25000 доларів США,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 06.11.2013 року
звернувся до суду із позовом до ПАТ КБ
«Приватбанк», ОСОБА_2, ОСОБА_5 про
визнання незаконним та недійсним
договору поруки.

Окрім цього, ухвалою суду від
26.12.2013 року даний позов об'єднаний в
одне провадження із позовом ОСОБА_2 до
ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_5 про
визнання договору поруки недійсним.

В подальшому позивачами
неодноразово уточнювались та
змінювались позовні вимоги. Останніми
уточненнями позовних вимог позивачі
ОСОБА_2, ОСОБА_1, просили визнати договір
поруки від 30.07.2008 р. недійсним, а також
визнати незаконним розірвання в
односторонньому порядку депозитних
договорів та стягнення з ПАТ КБ
«Приватбанк» коштів за депозитними
договорами від 11.07.2012 р. та 01.10.2012 р. в
розмірі 25000 доларів США.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позов підтримав повністю. В його
обґрунтування зіслався на те, що на
протязі тривалого часу їздив на
заробітки за кордон, і пересилав гроші
дружині - ОСОБА_2. Дані кошти вони
поклали на депозит у ПАТ КБ
«Приватбанк». У жовтні 2013 він звернувся
у банк для зняття грошей, однак йому
повідомили що кошти заблоковані, так як
його дружина виступає поручителем за
зобов'язаннями ОСОБА_5. В подальшому в
користь погашення кредиту за
зобов'язаннями ОСОБА_5 з депозитних
рахунків відкритих ОСОБА_2 № НОМЕР_1 та
№ НОМЕР_2було списано 25000 Доларів США.

Про підписаний дружиною договір
поруки він не знав, дозволу на списання
коштів з рахунків на яких були їх
спільні з ОСОБА_2 кошти він недавав.
Просив визнати договір поруки від
30.07.2008 року недійсним та скасувати його
і стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» 25000
доларів США.

Позивачка ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов підтримала, в його
обґрунтування зіслалась на те, що при
укладенні договору поруки її не
попереджали про можливість списання
коштів які знаходяться на депозитних
рахунках в рахунок погашення
заборгованості по кредитних
зобов'язаннях ОСОБА_5. Окірм цього
повідомила, що ПАТ КБ «Приватбанк» не
попереджав її про те що ОСОБА_5 не
погашає кредит і те що нараховуються
штрафні санкції. Про те, що уклала
договір поруки чоловіку не
розповідала, так як вважала дані кошти
своїми. Просила позов задовольнити,
скасувати договір поруки від 30.07.2008 р.
та визнати розірвання в
односторонньому порядку та стягнення
ПАТ КБ «Приватбанк» депозитних коштів
за депозитними договорами від 11.07.2012 р.
та 01.10.2012 р. на суму 25000 доларів США
незаконними і стягнути в її користь з
ПАТ КБ «ПриватБанк» 25000 доларів США.

Відповідач ОСОБА_5 у судове
засідання не з'явився не повідомив про
причини своєї неявки, хоча про день та
час розгляду справи неодноразово
належним чином був повідомлений.

Представник відповідача ПАТ КБ
«Приватбанк» позов не визнав. В його
заперечення зіслався на подані
письмові заперечення, та пояснив, що
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 30.07.2008
р. було укладено договір поруки, згідно
яким остання виступила поручителем
перед ПАТ КБ «Приватбанк» за виконання
ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним
договором від 29.07.2008 р. №CGR0AN02260357. Окрім
цього, зазначив, що порука є способом
забезпечення виконання зобов'язання, а
не правочином щодо розпорядження
майном, належним поручителю, договір
поруки не створює для ОСОБА_1
обов'язків. Таким чином вважає що права
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніяким чином не
порушені. Також вказав, що у договорі
поруки, підписаному ОСОБА_2 остання
дала згоду на списання з належних їй
депозитних рахунків коштів у разі
невиконання ОСОБА_5 зобов'язань за
кредитним договором. Просив у позові
відмовити.

Вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд встановив
слідуюче:

30.07.2008 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_2 було укладено договір поруки,
згідно якого остання виступила
поручителем перед ПАТ КБ «Приватбанк»
за виконання ОСОБА_5 зобов'язань по
кредитному договору від 29.07.2008 р.
№CGR0AN02260357.

У п.4. вказаного договору
зазначено, що у разі невиконання
боржником своїх зобов'язань за
кредитним договором, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором, як солідарні боржники.

В судовому засіданні встановлено,
що у зв'язку із невиконанням ОСОБА_5
своїх зобов'язань по кредитному
договору № CGR0AN02260357 від 29.07.2008 р. у нього
виникла заборгованість в розмірі 30984
Доларів США та 15530 грн. штрафних
санкцій.

В рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ КБ
«Приватбанк» з депозитних рахунків №
НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 поручителя - ОСОБА_2
було списано 25000 Доларів США, що
підтверджується листом ПАТ КБ
«ПриватБанк» від 06.11.2013 р.

Щодо позовних вимог про визнання
договору поруки недійсним, суд прийшов
до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 65 СК України при
укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Як визначено ч. 4 ст. 369 ЦК України
правочин щодо розпорядження спільним
майном, вчинений одним із
співвласників, може бути визнаний
судом недійсним за позовом іншого
співвласника у разі відсутності у
співвласника, який вчинив правочин,
необхідних повноважень.

Положення ст. 65 СК України щодо
порядку розпорядження майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, регулюють
відносини, які стосуються саме
розпорядження майном, що є у спільній
сумісній власності подружжя, і не
стосуються укладення договору поруки.

Відповідно до ст. 553 ЦК України,
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Таким чином, порука є способом
забезпечення виконання зобов'язання, а
не правочином щодо розпорядження
майном, належним поручителю і договір
поруки не створює обов'язків для
будь-яких інших осіб, крім сторін за
договором, а відтак до даних
правовідносин норми ст. 65 СК України не
застосовуються.

Дана позиція висвітлена в
постанові ВСУ №6-88цс12 від 12.09.2012 р., де
зазначено, що договір укладений одним
із подружжя, створює обов'язок другого
подружжя лише в тому разі, якщо договір
укладено в інтересах сім'ї, а майно
одержане за цим договором
використовується для потреб сім'ї. Якщо
договір одним із подружжя укладено не в
інтересах сім'ї, він не створює
обов'язку для другого подружжя і згоди
останнього на його укладення законом
не вимагається та відсутність такої
згоди не може бути підставою для
визнання такого договору недійсним.

В судовому засіданні встановлено,
що договір поруки позивачка ОСОБА_2
уклала не в інтересах сім'ї а на користь
третьої особу - ОСОБА_5, з огляду на це
укладення даного договору не створює
для ОСОБА_1 жодних обов'язків.

Отже, посилання позивача -ОСОБА_1
на те, що його дружина уклала договір
поруки без його згоди, не може бути
підставою для визнання договору поруки
недійсним.

Щодо вимог про визнання
незаконним одностороннього розірвання
договору та списання коштів з
депозитних рахунків ОСОБА_2 суд прийшов
до наступного.

Згідно п.8 договору поруки,
укладеного 30.07.2008 р. між ОСОБА_2 та ПАТ КБ
«ПриватБанк» вбачається, поручитель
доручає кредитору списувати грошові
кошти з усіх своїх поточних рахунків у
валюті кредиту або у валюті відмінній
від валюти кредиту, при наявності на
них необхідної суми грошових коштів
наданих в кредитів межах сум, що
підлягають сплаті кредитору за цим
договором, при настанні строків
платежів згідно п.6 даного договору.
Списання грошових коштів здійснюється
у відповідності до встановленого
законодавством порядку.

Підписуючи даний договір
позивачка ОСОБА_2 таким чином дала
згоду на списання коштів з її
депозитних рахунків.

Доводи позивачів про те, що кошти
які були списані з депозитних рахунків
ОСОБА_2 є спільним майном подружжя,
судом до уваги не приймаються,
оскільки останніми у судовому
засіданні не надано жодного доказу на
підтвердження цього.

Враховуючи усі ці обставини, на
думку суду ОСОБА_1 не був стороною при
укладені депозитних договорів, а тому у
нього відсутнє право вимагати
стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк»
депозитних коштів у сумі 25000 Доларів
США.

Окрім цього, слід зазначити, що
ОСОБА_1 має право звернення із позовом
до ОСОБА_2 про відшкодування йому
вартості його частки у спільному майні
подружжя.

Беручи до уваги наведене, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до задоволення не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 30, 60, 209, 212 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И
В:

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ КБ
«Приватбанк», ОСОБА_5 про визнання
недійсним договору поруки від 30.07.2008
року та незаконним розірвання в
односторонньому порядку та стягнення
ПАТ КБ «Приватбанк» депозитних коштів
за депозитними договорами від 11.07.2012 р.
№ SAMDN 5496 та 01.10.2012 р. № SAMDN 8778
на суму 25000 доларів США - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
через Червоноградський міський суд
Львівської області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
М.Д. Новосад

ішення Р