ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
13 лютого 2014 року.
Фастівський міськрайонний суд
Київської області в складі:
головуючого - судді Зуй Т.С.,
при секретарі: Антощенко Г.М.,
за участю: позивача ОСОБА_1,
третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Фастові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа: ОСОБА_2, про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням у зв'язку з
відсутністю в ньому понад шість
місяців без поважних причин, -
Позивач звернулась до суду з
зазначеним позовом до відповідача,
посилаючись на те, що їй на праві
власності належить житловий будинок
АДРЕСА_1. В будинку проживали та були
зареєстровані вона та її син ОСОБА_2 У
вересні 2000 року її син уклав шлюб з
відповідачкою, після чого вона дала
згоду на реєстрацію відповідачки за їх
адресою. Спільне життя сина та
відповідачки не склалось, і в липні 2009
року шлюб було розірвано. Ще деякий час
після цього відповідачка проживала у
будинку, проте влітку 2010 року вона
переїхала на постійне проживання за
іншою адресою і з цього часу в
належному їй будинку не проживає.
Відповідачка відмовляється в
добровільному порядку знятися з
реєстрації. Тому просить визнати її
такою, що втратила право користування
Позивач в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги, посилаючись
на вищевикладені обставини.
Відповідач в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена вчасно та належним
чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України
та зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи.

Третя особа ОСОБА_2 не заперечує
проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача,
третьої особи, покази свідка, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, враховуючи
наступне.

Судом встановлено, що позивачу на праві
власності належить житловий будинок
АДРЕСА_1, що підтверджується Договором
міни від 22.09.1992 року.

У вказаному будинку були прописані
позивачка та її син ОСОБА_2

В 2000 році ОСОБА_2 уклав шлюб з
відповідачкою ОСОБА_3 (на момент
укладення шлюбу її прізвище було
ОСОБА_3). На прохання сина позивач дала
дозвіл на реєстрацію відповідачки за
їх адресою та 28.11.2000 року відповідач
була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
що підтверджено записом в будинковій
книзі (а.с.8-9).

Спільне життя ОСОБА_2 та відповідачки
ОСОБА_3 не склалось та в липні 2009 року
вони розірвали шлюб. Проте ще протягом
деякого часу відповідачка проживала у
будинку за місцем реєстрації, але
влітку 2010 року забрала свої речі та
переїхала на проживання до іншого
місця, з того часу за місцем реєстрації
не проживає.

Згідно довідки голови вуличкому
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно запису
будинкової книги зареєстрована, але не
проживає з 2010 року (а.с.13).

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_4 суду показала, що знає цю
сім'ю 12 років. ОСОБА_2 та ОСОБА_3
перебували у шлюбі та проживали у
матері ОСОБА_2 до 2010 року. Після
розлучення відповідачка виїхала до
матері, потім вийшла заміж і перейшла
проживати до чоловіка. В будинку
АДРЕСА_1 її речей немає, вона її тут
ніколи не бачила. Їх спільна дитина
проживає з батьком.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Ст. 72 ЖК УРСР передбачає, що
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки, провадиться
в судовому порядку.

Таким чином в судовому засіданні
достовірно встановлено, що відповідач
не проживає і не користується житлом
без поважних причин з 2010 року, тобто
понад шість місяців, і тому її
необхідно визнати такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням.

Керуючись ст.ст. 71, 72, ЖК УРСР, ст.ст. 10, 60,
212-215, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням в
будинку АДРЕСА_1, який належить на праві
власності ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії.

Суддя: