Єдиний унікальний номер 205/1239/14-ц
Справа № 2/205/2047/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року

м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» 11 лютого 2014 року
звернулося до Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Уточнивши позовні вимоги, позивач у
посилався на те, що 13 грудня 2007 року між
позивачем та відповідачем було
укладено кредитний договір, згідно
умов якого позивач надав відповідачу
кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,00 % на рік на суму залишку
заборгованості, а відповідач
зобов'язався кошти прийняти, належним
чином їх використовувати та повернути
у строк та на умовах, передбачених
договором. Разом з тим, відповідач свої
зобов'язання щодо повернення кредиту
та сплати процентів не виконав, що
призвело до виникнення заборгованості,
розмір якої станом на 23 січня 2014 року
склав 41370,93 грн.

Позивач у своєму позові просив суд
стягнути з відповідача на користь
позивача заборгованість за кредитним
договором у сумі 41370,93 грн. та судові
витрати.

У своїй заяві до суду представник
позивача просив справу розглядати без
його участі, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином. Про причини своєї неявки суд не
повідомив. Письмових заяв від нього не
надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд, перевіривши матеріали справи,
оцінивши надані та добуті докази,
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню за
наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 13 грудня 2007 року
між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого відповідно до
Статуту є ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 18), та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ б/н, згідно умов якого банк надав
відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму
залишку заборгованості, а відповідач
зобов'язався кошти прийняти, належним
чином їх використовувати та повернути
у строк та на умовах, передбачених
договором і Умовами та правилами
надання банківських послуг (а.с. 9, 10-13).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»
банківський кредит - будь-яке
зобов'язання банку надати певну суму
грошей, будь-яка гарантія, будь-яке
зобов'язання придбати право вимоги
боргу, будь-яке продовження строку
погашення боргу, яке надано в обмін на
зобов'язання боржника щодо повернення
заборгованої суми, а також на
зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідачем порушуються взяті на себе
зобов'язання щодо повернення кредиту
та сплати процентів, внаслідок чого
станом на 23 січня 2014 року відповідно до
розрахунку виникла заборгованість у
розмірі 41370,93 грн. (а.с. 5-8).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності з розрахунком у
відповідача перед позивачем станом на
23 січня 2014 року виникла заборгованість
за кредитним договором у сумі 41370,93 грн.,
яка складається з: заборгованості за
кредитом у розмірі 5000 грн.;
заборгованості по процентам за
користування кредитом у розмірі 20974,70
грн.; заборгованості по комісії за
користування кредитом у розмірі 12950
грн.; штрафу (фіксованої частини) в
розмірі 500 грн. та штрафу (процентної
складової) в розмірі 1946,23 грн. (а.с. 5-8).

З урахуванням викладеного, суд вважає
за можливе стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість за
кредитним договором у розмірі 41370,93 грн.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України
встановлено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Позивачем при поданні позову було
сплачено судовий збір у розмірі 413,71
грн. (а.с. 19, 48), тому з відповідача на
користь позивача також слід стягнути
судові витрати, які ним було сплачено
при поданні позову, а саме: судовий
збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 15-16, 525-526, 610, 612, 629, 1054 Цивільного
кодексу України, Законом України «Про
банки і банківську діяльність», ст. ст.
10-11, 59-60, 88, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212-215, 218
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 13 грудня 2007 року в сумі 41370,93
грн., яка складається з: заборгованості
за кредитом у розмірі 5000 грн.;
заборгованості по процентам за
користування кредитом у розмірі 20974,70
грн.; заборгованості по комісії за
користування кредитом у розмірі 12950
грн.; штрафу (фіксованої частини) в
розмірі 500 грн. та штрафу (процентної
складової) в розмірі 1946,23 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк»
судовий збір у розмірі 413,71 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Н.В. Залімська