Справа № 286/2059/14-ц
УХВАЛА

28 квітня 2014 року

Суддя Овруцького районного суду
Житомирської області Смиковська Л.
О. , розглянувши заяву ОСОБА_1 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю про
виділення пайового майна та стягнення
моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом до
відповідача та просить виділити йому
корови та молодняк великої рогатої
худоби у кількості 19 голів вагою 5722 кг.
на загальну суму 15063 грн. Стягнути з
відповідача на його користь моральну
шкоду у вигляді надання належним чином
завірених копій документів з
розпаювання майна КСП «Нове життя»,
протоколів з додатками, відомостей про
виділення майна в натурі. Звільнити
його від сплати судового збору на
підставі п.17. ч.1 ст.5 Закону України «Про
судовий збір».

Однак даний позов не відповідає
вимогам п.5,п.6 ч.2 ст.119 та ч.5 ст.119 ЦПК
України.

Так в даній позовній заяві об'єднуються
дві позовні вимоги, тобто об'єднано для
розгляду в одному процесі різні
предмети (об'єкти) спору, а саме:
виділення майна (майновий характер) та
стягнення моральної шкоди (немайновий
характер).

У відповідності до ст.118 ЦПК України,
позивач вправі об'єднати в позовній
заяві декілька позовних вимог, які
пов'язані між собою. Вимоги вважаються
такими, що пов'язані між собою, якщо
вони випливають із одного
правовідношення та мають спільні
підстави.

При об'єднанні позовних вимог, кожна із
них має самостійне значення, і щодо
кожної з заявлених вимог суд
зобов'язаний зробити висновок,
виклавши і мотивувавши його у своєму
рішенні.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
справляється за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством.

В ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий
збір» зазначається, що за подання
позовної заяви, що має одночасно
майновий і немайновий характер,
судовий збір сплачується за ставками,
встановленими для позовних заяв
майнового і немайнового характеру

У відповідності до п.1 ч.2 ст.4 Закону
України «Про судовий збір» це позовна
заява, яка об'єднує в собі вимоги:
виділення майна - ставка судового збору
становить 1 відсоток ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати (243,60 грн.) та
немайнового характеру - ставка
судового збору становить 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати (243,60 грн.),
які позивач повинен сплатити за
подання до суду заяви.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2014 року розмір
мінімальної заробітної плати
становить1218,00 грн.

Щодо заяви позивача про звільнення від
сплати судового збору суд зазначає.

У відповідності до п.17 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільняються позивачі -
за подання позовів про відшкодування
збитків, завданих внаслідок
неповернення у строки, передбачені
договором або установчими документами,
грошових та майнових внесків,
залучених до акціонерних товариств,
банків, кредитних установ, довірчих
товариств та інших юридичних осіб, які
залучають кошти та майно громадян.

Із аналізу даної норми, суд приходить
до висновку, що вона не розповсюджує
свою дію на правовідносини вказані у
даній позовній заяві.

Таким чином, з урахуванням вище
наведеного, розмір судового збору по
даній заяві становить 487 грн.20 коп., яку
необхідно сплатити позивачу на р/р
0426 одержувач УДКСУ у Овруцькому
районі.

Із змісту позовних вимог вбачається, що
позивач просить стягнути з відповідача
моральну шкоду у вигляді надання
належним чином завірених копій
документів з розпаювання майна КСП
«Нове життя», протоколів з додатками,
відомостей про виділення майна в
натурі. Однак у змісті позовної заяви
відсутній виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує саме такий спосіб
відшкодування моральної шкоди, що саме
такий спосіб є достатнім для
нівелювання, загладжування тих
душевних страждань або втрат
немайнового характеру, яких позивач
зазнав у зв'язку із порушенням його
права. Також відсутнє зазначення
доказів, якими позивач обґрунтовує
такий спосіб відшкодування моральної
шкоди.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»
зазначається, що у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

При недотриманні позивачем зазначених
вимог настають наслідки, передбачені
ст.121 ЦПК України.

Окрім того, позивач просить суд
витребувати з відповідача певні види
документів, перелік яких викладений в
п.п.4.1-4.6 вимог позовної заяви.

Щодо даного клопотання суд зазначає, що
позивач повинен визначитись, що це є за
клопотання: забезпечення доказів (ст.133
ЦПК України) чи витребування доказів
(ст.137 ЦПК України) та оформити дане
клопотання у відповідності до
зазначених норм законодавства.

За вказаних обставин заяву слід
залишити без руху для виправлення
недоліків, а саме: викласти обставини
та зазначити докази, що підтверджують
вибраний позивачем спосіб
відшкодування моральної шкоди,
здійснити оплату судового збору у сумі
487 грн.20 коп. та конкретизувати своє
клопотання викладене в п.п.4.1-4.6 вимог
позовної заяви у відповідності до
ст.ст.133,137 ЦПК України.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю про
виділення пайового майна та стягнення
моральної шкоди залишити без руху і
надати позивачу строк для виправлення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ :
Л. О.
Смиковська