Справа № 427/1830/14-ц
Провадження № 2/427/1089/14
міський суд Луганської області у
головуючого судді Шевцова О.А.,
при секретарі с/з Арнаутовій М.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні Свердловського міського
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із
позовною заявою, в обґрунтування якої
зазначила, що з 13.11.1981 р. перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, під час
якого вони за спільні гроші купили
будинок з належними до нього
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. Будинок хоч і був
куплений за спільні гроші в період
шлюбу, проте був оформлений згідно
договору купівлі-продажу від 21.09.1983 р.
за чоловіком ОСОБА_3
25.09.1992 р. між сторонами шлюб було
розірвано, з того часу вони не
спілкуються. Сторони домовились про
поділ спільного майна. Знаючи, що 1/2
частина будинку відповідно до Закону
належить ОСОБА_2, вона у 1992 році купила
належну йому іншу 1/2 частину
вищевказаного житлового будинку.
ОСОБА_3 передав колишній дружині ключі
та всі правовстановлюючі документи на
даний будинок, проте спільно
звертатись до нотаріальної контори для
документального оформлення договору
купівлі-продажу він не забажав.
Бажаючи отримати правовстановлюючі
документи на зазначений будинок,
ОСОБА_2 звернулась до Свердловського
міського суду Луганської області з
позовом про визнання угоди дійсною та
визнання права власності на нерухоме
майно. За рішенням Свердловського
міського суду від 30.07.2013 р. за ОСОБА_2
було визнано право власності на 1/2
частину вищевказаного житлового
будинку, яка належала її колишньому
У теперішній час позивач бажає
зареєструвати свого сина, який
повернувся зі служби у Збройних силах
України, проте після звернення до
Свердловського відділу Управління
Державної міграційної служби України в
Луганській області, позивачу стало
зрозуміло, що на 1/2 частину будинку,
якою володіє вона відповідно до
Сімейного законодавства, як на спільно
нажите майно під час шлюбу із ОСОБА_3,
вона взагалі не має документів.
Враховуючи викладене, позивач просить
суд визнати за нею право власності на
вищевказаний житловий будинок з
належними до нього господарськими та
побутовими будівлями і спорудами.
У судове засідання позивач не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи за її відсутністю, в якій
наполягала на задоволенні заявлених
Відповідач ОСОБА_3 у призначені судові
засідання не з'являвся, про дати та час
слухання справи належним чином
повідомлявся, про що оголошення про
судовий виклик у видавництві "Наша
Газета", яка містяться в матеріалах
справи, у зв'язку з чим, суд вважає
можливим розглянути справу за
відсутності відповідача.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або зазначені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Дослідивши письмові докази, наявні в
матеріалах справи, суд вважає, що
заявлені вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 58 Конституції України,
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.
Відповідно ст. 22 Кодексу України про
шлюб та сім'ю, майно, нажите подружжям
за час шлюбу, є їх спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном. Подружжя
користується рівними правами на майно
і в тому разі, якщо один з них був
зайнятий веденням домашнього
господарства, доглядом за дітьми або з
інших поважних причин не мав
самостійного заробітку.
Згідно ст. 28 Кодексу України про шлюб та
сім'ю, в разі поділу майна, яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
їх частки визнаються рівними.
Частиною 2 ст. 29 Кодексу України про
шлюб та сім'ю визначено, що поділ
спільного майна подружжя може бути
проведений як під час перебування в
шлюбі, так і після розірвання шлюбу.
Судом встановлено, що у 1983 році ОСОБА_3
купив житловий будинок, розташований
за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
копією договору купівлі-продажу від
21.09.1983 р. (а.с. 8).
Згідно копії витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про шлюб від 03.08.2010 р. (а.с. 10),
13.11.1981 р. виконавчим комітетом
Комсомольської селищної ради м.
Свердловська між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
зареєстровано шлюб, після чого дружині
присвоєно прізвище "ОСОБА_4".
25.09.1992 р. розірвано шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, що підтверджується відповідною
копією свідоцтва (а.с. 11).
Згідно копії технічного паспорту від
19.11.1991 р. (а.с. 23-25) вбачається, що
житловий будинок АДРЕСА_1, має загальну
площу 35,0 кв.м., житлову площу 17,5 кв.м., та
до нього належать наступні
господарські та побутові будівлі і
споруди: літня кухня під літерою Б,
погріб під літерою Г, сарай під літерою
Д, сарай під літерою З, вбиральня під
літерою Ж, сарай під літерою І, сарай
під літерою К. огорожа під № 1-3,
водопровід під № 4, замощення під
Рішенням Свердловського міського суду
Луганської області від 30.07.2013 р. за
ОСОБА_2 визнано право власності в
порядку набувальної давності на 1/2
частину житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
позначений у технічному паспорті під
літерою "А" загальною площею 35 кв.м.,
житловою площею 17,5 кв.м., з належними до
нього господарськими та побутовими
будівлями і спорудами: літня кухня під
літерою Б, погріб під літерою Г, сарай
під літерою Д, сарай під літерою З,
вбиральня під літерою Ж, сарай під
літерою І, сарай під літерою К. огорожа
під № 1-3, водопровід під № 4, замощення
під літерою І. З мотивувальної частини
зазначеного рішення вбачається, що
право власності за ОСОБА_2 визнано на 1/2
частину житлового будинку, що належала
ОСОБА_3.

З матеріалів справи вбачається, що за
час перебування шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_2
набули право спільної сумісної
власності подружжя на житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, тобто кожному з подружжя
належало по 1/2 частині даної
нерухомості. У зв'язку з тим, що за
рішенням суду 1/2 частина будинку, що
належала чоловіку позивача, визнано за
ОСОБА_2, позивач набула право власності
на цілий житловий будинок, оскільки
інша 1/2 частина будинку належала їй на
праві спільної сумісної власності
подружжя.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

На підставі ст. 22, 28, 29 Кодексу України
про шлюб та сім'ю, керуючись ст. 10, 11, 209,
212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 35 кв.м., житловою
площею 17,5 кв.м., з належними до нього
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами: літня кухня під
літерою - Б, погріб під літерою - Г, сарай
під літерою - Д, сарай під літерою - З,
вбиральня під літерою - Ж, сарай під
літерою - І, сарай під літерою - К,
огорожа під № 1-3, водопровід під № 4,
замощення під літерою І.

Заочне рішення може бути переглянуте
Свердловським міським судом
Луганської області, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається позивачем протягом десяти
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Луганської області.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.А. Шевцов