Справа № 2-223/12
Провадження № 2/362/14/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2014 року Васильківський
міськрайониий суд Київської області у
складі: головуючого судді Грибанової
Ю.Л.

при секретарі Іщенко Л.В., Вакуленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Василькові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Яцьківської сільської ради
Васильківського району, ОСОБА_3, третя
особа ОСОБА_4 про визнання державних
актів на право приватної власності
на землю недійсними, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
позовом до Яцьківської сільської ради
Васильківського району, ОСОБА_3,
просить визнати державний акт на право
приватної власності на землю серії ЯМС
№3, виданий ОСОБА_3, недійсним,
визнати державний акт на право
приватної власності на землю серії ЯМС
№4, виданий ОСОБА_3, недійсним.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 16.04.1979 року його
мати ОСОБА_5 купила в ОСОБА_6 житловий
будинок в с.Яцьки, що розташований на
присадибній земельній ділянці
розміром 5200 кв.м.

Після смерті матері він оформив
спадщину на будинок на себе, тому має
право користуватися земельною
ділянкою площею 0,5200 га. Коли звернувся
за отриманням державного акту, то
дізнався, що до автоматизованої
системи державного земельного
кадастру на його ім.»я внесені земельні
ділянки площею 0,2555 га , кадастровий
номер :01:010:0011 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд та
площею 0,2700 га , кадастровий номер
:01:010:0012 для ведення особистого
селянського господарства в с.Яцьки.

Згодом йому стало відомо, що
відповідачу ОСОБА_3 видані державні
акти на право приватної власності на
земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,0060
га, при цьому в загальну площу
земельних ділянок було включено
частину земельної ділянки площею 0,10 га,
що належить позивачу на праві
користування, хоча він не надавав згоди
на її вилучення, чим порушені його
права.

В процесі розгляду до участі в
справі третьою особою залучена ОСОБА_4,
як попередній власник земельних
ділянок, які потім придбала ОСОБА_3

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_7 повністю підтримав
позовні вимоги.

Представник відповідача
Яцьківської сільської ради позовні
вимоги не визнав , посилаючись на їх
недоведеність.

Представник відповідача ОСОБА_3
ОСОБА_8 позов повністю не визнала та
пояснила, що ОСОБА_3 є добросовісним
набувачем, позовні вимоги не доведені,
в задоволенні позову слід відмовити.

Третя особа ОСОБА_4 до суду не
з»явилася, подала заперечення на
позов, згідно якого вона приватизувала
свою земельну ділянку на законних
підставах, а потім продала її ОСОБА_3, в
задоволенні позову слід відмовити.

Вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові матеріали справи, суд
прийшов до висновку про те, що позовні
вимоги повністю не підлягають до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що як
вбачається із договору
купівлі-продажу від 16.04.1979 року, ОСОБА_6
продав ОСОБА_5 житловий будинок , що
знаходиться в с.Яцьки і розташований на
земельній ділянці розміром 5200 кв.м.

Згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 10.04.2009 року ,
ОСОБА_1 успадкував житловий будинок з
господарськими та побутовими
надвірними будівлями та спорудами
АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
матері ОСОБА_5.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на ч.2 ст.120
діючого Земельного кодексу України,
який набрав чинності з 01.01.2002 року, і яка
передбачає, що якщо жилий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об»єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що була у попереднього
землекористувача, і тому його мати, а
значить і він мали право на земельну
ділянку площею 0,52 га..

Однак, станом на придбання
житлового будинку ОСОБА_5 діяв
Земельний кодекс Української РСР 1970
року до 01.01.1992 року (прийняття іншого
Земельного кодексу Української РСР),
згідно якого право користування
земельними ділянками засвідчувалося
записами в земельно-шнуровій книзі
колгоспу (ст.63); надання присадибних
земельних ділянок членам колгоспу,
які набули право власності на жилий
будинок і господарські будівлі,
провадиться в порядку відведення (
ст.16).

Тому зазначення у договорі
купівлі-продажу земельної ділянки
того, що будинок розташований на
земельній ділянці розміром 5200 кв.м не є
належним доказом того, що ця земельна
ділянка належала попередньому
користувачу і стала автоматично
належати ОСОБА_5

Дані про те, що ОСОБА_5 на законних
підставах користувалася з 1979 року саме
земельною ділянкою площею 0,52 га
відсутні.

Позовні вимоги в частині визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельні ділянки
відповідача ОСОБА_3 не обґрунтовані, не
мотивовані.

Крім того, до відповідача ОСОБА_3
власником земельної ділянки площею 0,256
га для обслуговування житлового
будинку та ведення особистого
селянського господарства в с.Яцьки
Васильківського району була ОСОБА_4 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю від 22.05.1997
року на підставі рішення 4 сесії 22
скликання Яцьківської сільської ради
від 07.09.1995 року (а.с.51).

Рішенням 4 сесії 22 скликання
Яцьківської сільської ради від 07.09.1995
року (а.с.62) були затверджені матеріали
інвентаризації земельних ділянок в
с.Яцьки Васильківського району,
громадянам с.Яцьки передані у
власність земельні ділянки для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель , ведення
особистого селянського господарства, в
тому числі: ОСОБА_4- 0,2555 га, ОСОБА_1-0,4752
га (а.с.63. ).

В технічній документації на ім.»я
ОСОБА_4 є також підписаний ОСОБА_1 акт
встановлення та узгодження зовнішніх
меж земельної ділянки ОСОБА_4 в натурі
за листопад 1995 року площею 0,2555 га (а.с.72-
74).

Зазначені документи сумніву не
піддаються, питання про їх скасування
чи визнання недійсними не
ставиться.

У відповідності зі ст.81
Земельного кодексу України 2002 року
громадяни України набувають
права власності на земельні ділянки на
підставі, зокрема, придбання за
договором купівлі-продажу.

Як вбачається із договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
18.11.2006 року (а.с.85), ОСОБА_3
купила у ОСОБА_4 земельну ділянку
площею 0,256 га на території с.Яцьки
Васильківського району.

На підставі договору виготовила
технічну документацію із землеустрою
щодо складання державного акту на
право власності на земельну ділянку,
22.05.2009 року отримала державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,2500 га для будівництва,
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
площею 0,0060 га для ведення особистого
селянського господарства по АДРЕСА_1 .

Стаття 152 Земельного кодексу
України 2002 року передбачає способи
захисту прав на земельні ділянки.
Такого способу захисту , як визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку не
зазначено.

Крім того, в обґрунтування своїх
позовних про те, що позивач має право на
земельну ділянку площею 0,52 га, він
посилається на лист управління
Держкомзему у Васильківському районі
№1351/02-1 від 27.04.2011 року, згідно якого
відповідно до автоматизованої системи
державного земельного кадастру
внесені дані на земельну ділянку
площею 0,2500 га кадастровий номер
:01:010:0011 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та
площею 0,2700 га, кадастровий номер
:01:010:0012 для ведення особистого
селянського господарства на ОСОБА_1 в
с.Яцьки (а.с.11).

Однак лист управління
Держкомзему у Васильківському районі
від 29.11.2012 року за №5132/02-1 та
викопіювання із чергового
кадастрового плану свідчать про те, що
земельні ділянки з кадастровими
номерами :01:010:0011 та :01:010:0012
не перетинаються із земельними
ділянками з кадастровими номерами
:01:018:0017 і :01:018:0018, так як
знаходяться в різних кадастрових
кварталах і відповідно координати
поворотних точок земельних ділянок,
які належать ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не
співпадають.

Судом по справі призначалася
судова технічна експертиза , яка не
була проведена в зв»язку з
несплатою її вартості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається , як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши всі зібрані та
досліджені докази в їх сукупності суд
прийшов до висновку про те, що
позовні вимоги повністю не підлягають
до задоволення за їх недоведеністю
позивачем.

На підставі наведеного,
Земельного кодексу УРСР 1970 року,
Земельного кодексу України 2002
року, керуючись ст.ст. 11, 60, 212-215, 292, 294
ЦПК України, с у д, -

В И
Р І Ш И В:

В задоволенні позову повністю
відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається на протязі десяти днів з дня
його проголошення до
апеляційного суду Київської області
через Васильківський міськрайонний
суд.

СУДДЯ
ГРИБАНОВА Ю.Л.