Справа № 2-6958/13 № апеляційного
провадження: 22-ц/796/4533/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Лозинська М.І.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого
судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Волошиної
В.М., Антоненко Н.О.

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: позивача - ОСОБА_3

представника позивача -
ОСОБА_4

відповідача - ОСОБА_5

представника
відповідача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Солом'янського районного суду
м.Києва від 22 січня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року позивач ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5
про стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 2008
року вона з відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі. 24 липня 2012 року
рішенням Печерського районного суду м.
Києва шлюб розірвано. Від шлюбу з
відповідачем вони мають спільну
дитину- ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. З вересня
2011 року дитина проживає разом з нею та
її батьками, та перебуває на її
утриманні. Відповідач не приймає
рівнозначної з нею участі в утриманні
дитини, спільної згоди щодо утримання
дитини між сторонами не досягнуто.
Просила стягнути з відповідача на її
користь на утримання сина аліменти у
розмірі 1/3 частини з усіх видів
заробітку (доходу) щомісяця, але не
менше 30% від прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 22 січня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів
задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь
ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини
з усіх видів заробітку щомісяця, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 16
жовтня 2012 року і до повноліття дитини
до 22 січня 2028 року.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
позивач ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу, в якій просить змінити рішення
суду першої інстанції в частині
розміру аліментів стягнути з
відповідача на її користь аліменти в
розмірі 1/3 частки доходу на утримання
дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно,
до його повноліття, але не менше 30% від
встановленого прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

В апеляційній скарзі послалася на
порушення та неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин справи, що призвело
до неправильного її вирішення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її
представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу
підтримали і просили її задовольнити.
Крім того, ОСОБА_3 пояснила, що на даний
час вона не працює у зв'язку з
продовженням терміну відпустки по
догляду за дитиною до липня 2014 року.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник
ОСОБА_6 проти апеляційної скарги
заперечували і просили рішення як
законне і обґрунтоване залишити без
змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Задовольняючи частково позов та
стягуючи з відповідача аліменти на
утримання малолітнього сина, суд
першої інстанції виходив з того, що
малолітній син сторін знаходиться на
утриманні матері, остання вправі
вимагати від батька, який проживає
окремо, сплати аліментів на утримання
сина за відсутності між ними
домовленості.

Такий висновок суду відповідає
фактичним обставинам та ґрунтується на
вимогах закону.

Судом встановлено, що сторони з 10
жовтня 2008 року перебували в
зареєстрованому шлюбі, який розірваний
за рішенням Печерського районного суду
м.Києва від 24 липня 2012 року. Від шлюбу
мають малолітнього сина ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з
матір»ю.

За змістом ч. 3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини присуджуються у частці від
доходу матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі

Відповідно до ст.184 СК України. якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходів
одержує в натурі, а також за наявності
інших обставин, що мають істотне
значення, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з довідки Державної установи
Інституту нейрохірургії ім..Академіка
А.П. Ромаданова НАМН України ОСОБА_5
працює на посаді завідувача відділення
функціональної нейрохірургії з
рентгеноопераційною, його поточна
заробітна плата за період з квітня 2013
року по вересень 2013 року складає 41606
грн.88 коп. ( а.с.26,27).

За обставин отримання відповідачем
регулярного доходу, висновок суду про
стягнення аліментів на утримання
малолітнього сина у частці від доходу
(заробітку) відповідача є
обґрунтованим.

За правилами статті 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючи розмір аліментів в розмірі
1 / 4 частки від заробітку (доходу)
відповідача щомісяця, суд першої
інстанції, перевіривши законність
вимог позивача, відповідність їх
обставинам справи, правильно вважав
такий розмір достатнім для утримання
дитини.

Належних та допустимих доказів на
підтвердження обґрунтованості
визначення аліментів на утримання
дитини в розмірі 1 / 3 частини від усіх
видів заробітку (доходу) відповідача
позивачем та її представником ні в суді
першої інстанції, ні в апеляційному
суді у передбаченому ст.ст.10,60 ЦПК
України порядку не надано.

Ті обставини, на які посилалася
позивач в обґрунтування своїх вимог, а
саме, що дитина за станом свого
здоров'я потребує лікування,
оздоровлення, на що потрібні додаткові
кошти, можуть бути підставою залучення
батька до участі у додаткових витратах
на дитину. Але таких вимог позивачем
заявлено не було.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення ухвалено судом першої
інстанції з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
доводи апеляційної скарги його
висновків не спростовують.

З огляду на викладене,
передбачених ст.309 ЦПК України підстав
для скасування оскаржуваного рішення
суду першої інстанції по даній справі
немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м.Києва від 22 січня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: