Справа № 427/6635/13-ц
Провадження № 22ц/782/403/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

Головуючого судді - Лозко Ю. П.

Суддів: Заіки В. В., Дмитрієвої
Л. Д.

При секретарі :
Івасенко І.А.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_2 та
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Ровенькиантрацитвуглесервіс» на
рішення Свердловського міського суду
Луганської області від 20 грудня 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Ровенькиантрацитвуглесервіс» про
стягнення моральної шкоди, внаслідок
смерті батька ОСОБА_4 на виробництві,
третя особа на стороні відповідача без
самостійних вимог - Мале приватне
підприємство «Виробничо-комерційна
фірма «Стронг»,-

ВСТАНОВИЛА:

14 серпня 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з вказаним позовом, в
обґрунтування якого послався, що його
батько, ОСОБА_4, більше 20 років працював
у якості прохідника на шахті у
відповідача. 06 березня 2011 року з його
батьком ОСОБА_4 стався нещасний випадок
на виробництві зі смертельним
наслідком, чим позивачеві завдано
моральних страждань, тому позивач
просив суд, стягнути з відповідача
моральну шкоду спричинену смертю
батька у розмірі 150000 (сто п'ятдесят
тисяч) грн. на його користь.

Вирішити питання, що стосується
сплати судового збору.

Рішенням Свердловського міського
суду Луганської області від 20 грудня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково.

Стягнуто з ТОВ
«Ровенькиантрацитвуглесервіс» на
користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 10000 (десять тисяч) грн.

Вирішено питання пов'язане зі
сплатою судового збору.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду ОСОБА_2 та ТОВ
«Ровенькиантрацитвуглесервіс»
звернулись з апеляційними скаргами.

Посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
ОСОБА_2 просить суд, змінити рішення
Свердловського міського суду від 20
грудня 2013 року в частині суми
відшкодування моральної шкоди, вважає,
що розмір моральної шкоди судом
занижено, та ухвалити рішення, яким
стягнути з відповідача моральну шкоду
спричинену смертю на виробництві у
розмірі 150000 грн. на користь ОСОБА_2

Інший апелянт, ТОВ
«Ровенькиантрацитвуглесервіс», також
послався на порушення судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права, у зв'язку з цим
просить суд, рішення Свердловського
міського суду Луганської області від 20
грудня 2013 року в частині задоволення
заявлених позивачем вимог в розмірі 10000
грн. скасувати, оскільки розмір
моральної шкоди судом завищено,
ухваливши в цій частині нове рішення
про часткове задоволення позовних
вимог позивача в розмірі 5000 грн.

Заслухавши доповідача, дослідивши
письмові матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судова колегія вважає, що у даному
випадку вказані вимоги закону судом
першої інстанції виконано.

Задовольняючи позовні вимоги частково
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачеві ОСОБА_2, внаслідок смерті
батька ОСОБА_4, загиблого на
виробництві з вини відповідача, з яким
він проживав однією родиною, дійсно
було заподіяна моральної шкоди, а тому
він має право на відшкодування такої
шкоди у визначеному судом розмірі.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають дійсним
обставинам справи, вимогам закону.

Згідно з ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України
моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Згідно ст. 23 ЦК України особи, мають
право на відшкодування завданої
внаслідок порушення їх прав моральної
шкоди, що полягає зокрема у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Судом та матеріалами справи
встановленні наступні обставини,
згідно запису у трудовій книжці
померлого ОСОБА_4, він дійсно перебував
у трудових відносинах із відповідачем.

Копією свідоцтва про народження
позивача підтверджується той факт, що
ОСОБА_4 дійсно був батьком ОСОБА_2

Також матеріалами справи
підтверджується факт того, що 06 березня
2011 року з ОСОБА_4 дійсно стався нещасний
випадок пов'язаний з виробництвом, який
стався внаслідок вивалу порід
покрівлі, в тому місці де знаходився
прохідник ОСОБА_4 (а.с. 8-14).

Актом спеціального розслідування
нещасного випадку, який стався із
прохідником ОСОБА_4 встановлені
причини нещасного випадку:

- Незадовільний стан виробничого
середовища в місці виконання робіт;

- Незадовільний технічний стан
кріплення в місті виконання робіт під
час встановлення додаткових дерев'яних
стійок поруч з поламаними;

- Невиконання вимог п. 1.11
«Інструкції з охорони праці,
безпечному виконанню робіт та
поведінки у шахті прохідника»;

- Недосконале виконання вимог
посадової інструкції з боку заступника
начальника дільниці №1 ТОВ
«Ровенькиантрацитвуглусервіс» ОСОБА_5
під час його перебування в шахті у
першу зміну 06 березня 2011 року.

Згідно до загальних положень ст.. 1166 ЦК
України щодо відшкодування завданої
особі шкоди, відповідальність за шкоду
настає за наявності одночасно
безпосередньо самої шкоди,
протиправних дій чи бездіяльності
особи, причинного зв'язку між завданою
шкодою та діями чи бездіяльністю особи,
та вина особи. Особа, яка завдала шкоди
звільняється від її відшкодування,
якщо доведе, що шкоди завдано не з її
вини.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Оскільки відповідачем не надано
доказів, що ним було забезпечено
безпечні умови праці для батька
позивача, що потягло його смерть і як
наслідок, завдання позивачеві
моральних страждань, пов'язаних з
втратою батька, тому є підстави
вважати, що ці моральні страждання
позивачеві завдано з вини відповідача,
отже є підстави для покладення на
відповідача обов'язку по відшкодуванню
позивачеві моральної шкоди.

Виходячи з вищевказаного, колегія
суддів повністю погоджується з
висновками суду першої інстанції

Апеляційний суд перевірив доводи
апелянтів та дійшов висновку щодо їх
безпідставності, оскільки відповідно
до ч. 3 ст. 23 ЦК України визначення
розміру грошового відшкодування
моральної шкоди є виключною
компетенцією суду.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з розміром моральної
шкоди стягнутої з відповідача на
користь позивача, судом взято до уваги
роз'яснення п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року з подальшими змінами «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» щодо
визначення розміру моральної шкоди
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо) та визначено розмір
моральної шкоди з урахуванням обсягу
та характеру заподіяних позивачу
душевних страждань.

При визначенні розміру моральної
шкоди судом враховано положення ст.. 23
ЦК України, і визначена сума відповідає
принципам виваженості, розумності та
справедливості.

З огляду на викладене, апеляційний суд
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив обставини справи та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення необхідно
залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 209 ЦПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Ровенькиантрацитвуглесервіс»
відхилити.

Рішення Свердловського міського
суду Луганської області від 20 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :