Справа № 295/8737/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Зоренко Т.О.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2, (довіреність від 06.08.2013
р.), /а.с. 58/

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4
(довіреність № 113 від 10.01.2012 р.), /а.с. 59/

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1, яка діє у своїх
інтересах

та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5,

АДРЕСА_2,

до ОСОБА_3, ОСОБА_6,

ОСОБА_7, ОСОБА_8

та ОСОБА_9,

АДРЕСА_1,

про захист права власності шляхом
виселення та стягнення моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду та просить
захистити право власності своєї доньки
шляхом виселення відповідачів з
кімнати АДРЕСА_1, та стягнути завдану
незаконним вселенням моральну шкоду в
загальній сумі 26000 грн. на користь
ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

В обгрунтування заявлених позовних
вимог посилається на те, що ОСОБА_5
являється власником кімнати АДРЕСА_1.
Разом з тим, користуватися вказаним
помешканням дитина та її мати не
можуть, оскільки у вказаній кімнаті
проживають ОСОБА_3 (мати) ОСОБА_3
(молодша донька), ОСОБА_7 (старша донька),
ОСОБА_8 (зять) та ОСОБА_9 (онук). Зазначені
події, як вказує позивач, призвели до
душевних страждань, а тому підлягають
відшкодуванню.

У судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позов та
просили його задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову
заперечила та пояснила, що
приватизація кімнати НОМЕР_1 відбулася
незаконно, що вона із молодшою донькою
проживає в кімнаті НОМЕР_2, а сім'я
старшої доньки у кімнаті НОМЕР_1.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у
судовому засіданні пояснили, що
зареєстровані в кімнаті НОМЕР_2, однак
разом із дитиною ОСОБА_9 проживають в
кімнаті НОМЕР_1, оскільки проживати
вп'ятьох в одній кімнаті НОМЕР_2
неможливо.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши думку учасників судового
процесу, суд дійшов наступного
висновку.

Згідно свідоцтва про право власності
на житло (а.с. 9) ОСОБА_10 приватизував
кімнату АДРЕСА_1.

У подальшому вказану кімнату ОСОБА_10
подарував своїй малолітній дочці
ОСОБА_5, що підтверджується договором
дарування від 22.06.2011 р. (а.с. 10)

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав (а.с. 11) ОСОБА_5 являється власником
кімнати АДРЕСА_1.

Разом з тим, користуватися належною на
праві власності кімнатою дитина разом
із матір'ю ОСОБА_1 не можуть у зв'язку із
проживанням там відповідачів.

У відповідності із відомостями,
наданими адресно-територіальним
органом ДМС, та поясненнями
відповідачів останні зареєстровані в
кімнаті АДРЕСА_3, в тому числі і
малолітня дитина ОСОБА_9

Допитані у судовому засіданні свідки
та самі відповідачі пояснили, що з
кімнат НОМЕР_2 та НОМЕР_1 ОСОБА_3
облаштувала двокімнатну квартиру із
вхідними дверима з загального коридору
в кімнату НОМЕР_2 та проходом, вибитим у
стіні, в кімнату НОМЕР_1.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні
пояснили, що разом із дитиною ОСОБА_9
проживають в кімнаті НОМЕР_1, а мати
ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_3 в кімнаті
НОМЕР_2.

Разом з тим, у судовому засіданні 27.01.2014
р. ОСОБА_3, намалювавши схему
розташування меблів та інших речей у
двох кімнатах, пояснила, що фактично
вона із молодшою донькою та сім'єю
старшої доньки проживають разом,
ведуть спільне господарство,
харчуються разом, в спірній кімнаті
НОМЕР_1 знаходяться її та доньчині
особисті речі, посуд, постільна
білизна. Також повідомила, що постійно
відвідує кімнату НОМЕР_1, оскільки там
знаходиться її онук, донька та зять.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що поєднані дві кімнати
фактично є окремою квартирою без
зручностей, а тому ОСОБА_3 та її молодша
донька ОСОБА_3 також проживають у
кімнаті НОМЕР_1 та зберігають там свої
речі.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, позовні вимоги в
частині виселення відповідачів із
належної ОСОБА_5 кімнати НОМЕР_1
підлягають задоволенню повністю.

Що стосується позовних вимог в частині
стягнення моральної шкоди, то суд
прийшов наступного висновку.

У відповідності із ч. 3 ст. 386 ЦК України
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Згідно ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає, серед іншого, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Оскільки відповідачами таких дій по
відношенню до майна ОСОБА_5 як знищення
чи пошкодження кімнати НОМЕР_1 не
вчинялося, то позовні вимоги в цій
частині не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 212-215ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
та ОСОБА_9 з кімнати АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1
судовий збірв сумі 229,40 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через суд першої інстанції
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, особи які брали участь у
справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
даного рішення.

Суддя
В.О. Корицька