АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Семенюк Т.А.

при секретарі:
Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
14 березня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру
аліментів,

в с т а н о в и л а :

у січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в якому просив зменшити
розмір аліментів до 310 грн. щомісячно,
посилаючись на те, що з 12.07.2013 року
перебуває на обліку в Прилуцькому
міськрайонному центрі зайнятості і
отримує допомогу по безробіттю 544 грн.
та не в змозі сплачувати аліменти в
розмірі встановленому судом.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 14.03.2014 року позов задоволено.
Зменшено розмір аліментів з 750 грн. до
310 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 243,60 грн. судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про відмову в позові в
повному обсязі. Посилається на
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи. А саме,
зменшений розмір аліментів менший за 30
% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Крім того, з часу
ухвалення рішення суду про стягнення
аліментів обставини у платника
аліментів не змінилися. Та обставина,
що він перебуває на обліку у центрі
зайнятості була врахована судом при
визначенні розміру аліментів.

У судовому засіданні апелянт та її
представник підтримали апеляційну
скаргу та просили її задовольнити.

Позивач та його представник просили
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

№ апеляційного провадження: Справа №
22-ц-796/5925/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Сухомлінов
С.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Махлай Л.Д.Вислухавши
доповідь судді, пояснення осіб, які
з`явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 25.12.2012 року, яке частково
змінено рішенням Апеляційного суду м.
Києва від 27.08.2013 року, з ОСОБА_2 стягнуто
аліменти на утримання малолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 750
грн. щомісячно.

Згідно з довідкою № 141 від 13.01.2014 року
ОСОБА_2 з 12.07.2013 року перебуває на обліку
в Прилуцькому міськрайонному центрі
зайнятості і отримує допомогу по
безробіттю 544 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
матеріальне становище платника
аліментів погіршилося.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони не
відповідають встановленим обставинам
та нормам матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції не звернув уваги на
те, що на час ухвалення рішення про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 судом
було враховано, що останній не працює,
перебуває на обліку в центрі
зайнятості як безробітний та був
прооперований. Відмовляючи у зменшенні
розміру аліментів за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 суд виходив з того, що
він не надав доказів про те, що втратив
повністю чи частково працездатність.

В обґрунтування зазначеного позову про
зменшення розміру аліментів позивач
посилається на ті ж обставини, які
досліджувалися судом при розгляді
справи про стягнення аліментів та будь
- яких доказів про те, що після
ухвалення рішення про стягнення
аліментів ці обставини змінилися не
надав.

При розгляді справи у апеляційній
інстанції ОСОБА_2 зазначив, що з часу
ухвалення рішення суду матеріальне
становище чи стан здоров`я його не
змінилися.

Крім того, на час ухвалення рішення
суду про стягнення аліментів ОСОБА_2 не
мав будь - яких доходів. Натомість
подаючи заяву про зменшення розміру
аліментів останній надав довідку про
отримання допомоги по безробіттю.
Таким чином та обставина, що у платника
аліментів з`явився дохід свідчить не
про погіршення матеріального стану, а
про його покращення.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов помилкових висновків про те, що
матеріальне становище платника
аліментів значно погіршилося та
ухвалив рішення, виходячи з тих самих
обставин, які вже враховані при
вирішенні спору про стягнення
аліментів.

Оскільки висновки суду не відповідають
встановленим обставинам та нормам
матеріального права, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 312-314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 14 березня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про зменшення розміру аліментів
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді