Справа №
№
провадження: 2/230/155/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року Єнакіївський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Мелещенко
Л.В.

при секретарі - Здебській Т.М.

за участю сторін:

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Єнакієве цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2013 року позивач Публічне
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та Кредит» звернувся до суду з позовом
до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення у солідарному порядку
заборгованості за кредитним договором
на загальну суму 46 880,72 грн. З позовної
заяви вбачається, що 22 листопада 2007
року між позивачем та ОСОБА_1,
відповідачем 1, був укладений кредитний
договір № 4706 Р, за яким позивач надав
відповідачу 1 кредит у сумі 11 000,00 грн.
на строк до 22 листопада 2010 року, а
відповідач 1 зобов'язався своєчасно
повернути кредит, своєчасно та у
повному обсязі виплачувати проценти за
користування кредитом та виконати інші
умови кредитного договору. Позивач
виконав зобов'язання за даним
кредитним договором, перерахувавши на
картковий рахунок відповідача 1 кошти
у сумі 11 000,00 грн. Належне виконання
зобов'язань за кредитним договором
забезпечується договором поруки № 4706 Р
від 22 листопада 2007 року, поручителем за
яким виступає ОСОБА_3, відповідач 2.
Відповідач 1 зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконував,
що призвело до виникнення
заборгованості. Рішенням
Єнакіївського міського суду Донецької
області від 21 липня 2009 року стягнуто з
відповідачів як з солідарних боржників
заборгованість за кредитним договором,
яка склалася станом на 21.05.2009 року, на
загальну суму 11 846,41 грн.
Заборгованість за кредитним договором
сплачена у повному обсязі 09.08.2011 року.
Позивачем нараховані комісія, проценти
та пеня за весь час фактичного
користування кредитними ресурсами,
внаслідок чого за період з 21.05.2009 року (з
дати направлення позову до суду) по
09.08.2011 року (до дати погашення
заборгованості, яка була стягнута з
відповідачів за рішенням суду від
21.07.2009 року) нараховані комісія,
проценти та пеня станом на 12.11.2013 року
складає на загальну суму 46 880,72 грн.:
нарахована, але не сплачена комісія у
сумі 5 390,00 грн., нараховані, але не
сплачені проценти у сумі 4 670,24 грн.,
пеня по кредиту, комісії та відсоткам у
сумі 36 820,48 грн. За таких обставин
позивач просить стягнути солідарно з
ОСОБА_1, ОСОБА_3 вказану суму
заборгованості згідно з кредитним
договором № 4706 Р від 22 листопада 2007
року та договором поруки № 4706 Р від 22
листопада 2007 року, а також судовий збір
у сумі 468,80 грн.

У судове засідання представник
позивача до суду не з'явився, надав до
суду заяву, в якій підтримав позовні
вимоги у повному обсязі на підставах,
викладених у позові, просив суд їх
задовольнити.

Відповідач 1 ОСОБА_1 у судове засідання
прибув, позовні вимоги визнав частково
в частині стягнення заборгованості за
відсотками за користування кредитом у
сумі 146,94 грн. та заборгованості за
щомісячною комісією у сумі 192,50 грн., у
стягненні пені просив відмовити, а
також просив застосувати строк
позовної давності.

Відповідач 2 ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, клопотань про відкладення
розгляду справи до суду не надходило.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що
приймають участь у справі, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення на них, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, застосувавши до спірних
правовідносин відповідні норми
матеріального та процесуального права,
встановив наступні фактичні обставини
та відповідні їм правовідносини.

22 листопада 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством «Банк
«Фінанси та Кредит», Банком,
найменування якого було змінено на
Публічне акціонерне товариство «Банк
«Фінанси та Кредит» (а.с. 9-11), та ОСОБА_1,
позичальником, був укладений кредитний
договір № 4706 Р, за яким Банк
зобов'язався надати позичальнику
грошові кошти у сумі 11 000,00 грн. на строк
до 22 листопада 2010 року, а позичальник
зобов'язався своєчасно та у повному
обсязі виплачувати Банку проценти за
користування кредитом, виконати інші
умови цього договору і своєчасно
повернути кредит Банку.

При цьому позичальник ОСОБА_1 був
ознайомлений з умовами зазначеного
кредитного договору, а також із
порядком та строками здійснення
погашення отриманого кредиту і сплати
процентів за його користування, що
підтверджується його особистим
підписом (а.с. 20-29).

22 листопада 2007 року відповідачу 1 на
підставі його заяви були перераховані
кошти у сумі 11 000,00 грн. на отриману
платіжну картку, що підтверджується
меморіальним ордером від 22.11.2007 року №
754/8246 (а.с. 19, 37).

Таким чином, позивач виконав
зобов'язання за укладеним кредитним
договором.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
позивачем, ОСОБА_3, поручителем, та
ОСОБА_1, позичальником, 22 листопада 2007
року був укладений договір поруки № 4706
Р, за умовами якого поручитель
відповідає перед банком за своєчасне
та повне виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором №
4706 Р від 22.11.2007 року.

З вказаним договором поруки були
ознайомлені відповідачі, що
підтверджується їх особистим підписом
(а.с. 30-34).

Відповідач 1 зобов'язання за кредитним
договором № 4706 Р від 22.11.2007 року
належним чином не виконував, внаслідок
чого утворилась заборгованість за
вказаним договором.

Рішенням Єнакіївського міського суду
Донецької області від 21 липня 2009 року
стягнуто з відповідачів як з
солідарних боржників заборгованість
за кредитним договором № 4706 Р від 22.11.2007
року на загальну суму 11 846,41 грн. (а.с. 48).

Заборгованість за кредитним договором
на загальну суму 11 846,41 грн. сплачена у
повному обсязі 09.08.2011 року (а.с. 49-76, 100-109).

Ст. 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного
кодексу України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у тій самій сумі
або речі, визначені родовими ознаками,
у тій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору
№ 4706 Р від 22.11.2007 року, нарахування
процентів проводиться за період
списання Кредитних ресурсів з
Позичкового рахунку Позичальника до
моменту повернення Кредитних ресурсів
на Позичковий рахунок (а.с. 26).

Згідно з положеннями п. 4.7 кредитного
договору, комісійна винагорода Банка
сплачується Позичальником щомісячно
за весь період до моменту повного
виконання Позичальником зобов'язань по
поверненню отриманих Кредитних
ресурсів (а.с. 27).

П. 4.9 кредитного договору передбачає, що
у випадку непогашення, несвоєчасного
погашення або погашення не у повному
обсязі трьох поспіль щомісячних
платежів та/або щомісячних комісійних
винагород за користування кредитними
ресурсами застосовується процентна
ставка у розмірі 36 % річних, подальше
нарахування процентів проводиться за
вказаною процентною ставкою (а.с. 27).

П. 6.1 кредитного договору встановлює, що
за прострочення повернення Кредитних
ресурсів та/або сплати процентів,
Позичальник сплачує Банку пеню з
розрахунку 1 % від простроченої суми за
кожний день прострочення. Зазначена
пеня сплачується у випадку порушення
Позичальником строків платежів,
передбачених п. 3.2, 3.3, 3.5, 4.3, 4.4, 4.6, 4.7, 4.8
цього Договору, а також будь-яких інших
строків платежів, передбачених цим
договором. Сплата пені не звільняє
Позичальника від зобов'язання сплатити
проценти за весь час фактичного
користування Кредитними ресурсами (а.с.
27).

Несвоєчасне обов'язків за кредитним
договором № 4706 Р від 22.11.2007 року
призвело до виникнення заборгованості
на загальну суму 46 880,72 грн., з яких:

- нарахована комісія - 5 390,00 грн.;

- нараховані проценти - 4 670,24 грн.;

- пеня по кредиту, комісії та відсоткам -
36 820,48 грн., що підтверджується
розрахунком заборгованості (а.с. 12-18).

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу
України, у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

П. 2.1 договору поруки № 4706 Р від 22.11.2007
року встановлює, що відповідальність
поручителя і позичальника є солідарною
(а.с. 30).

Стаття 610 Цивільного кодексу України
встановлює, що зобов'язання вважається
порушеним у випадку або повного його
невиконання, або неналежного
виконання, тобто виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Згідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Таким чином, судом встановлено
неналежне виконання відповідачем 1
взятих на себе зобов'язань відповідно
до умов укладеного кредитного договору
№ 4706 Р від 22.11.2007 року, що спричинило
його істотне порушення.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу
України, позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу
України, загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

П. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України
встановлює, що позовна давність в один
рік застосовується, зокрема, до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України
передбачає, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Як визначено правилами ст. 264
Цивільного кодексу України, перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного з кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

У відповідності до положень ст. 267
Цивільного кодексу України, заява про
захист цивільного права або інтересу
має бути прийнята судом до розгляду
незалежно від спливу позовної
давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Враховуючи те, що заборгованість за
кредитним договором була сплачена у
повному обсязі 09.08.2011 року, позивачем
розрахована пеня по кредиту, комісії та
відсоткам у сумі 36 820,48 грн. за період з
21.05.2009 року по 09.08.2011 року, позивач
звернувся до суду 21.11.2013 року,
відповідач 1 ОСОБА_1 заявив про
застосування позовної давності,
відповідачами ані особисто, ані за їх
дорученням не здійснювалося жодних
дій, які б свідчили відповідно до ст. 264
Цивільного кодексу України про
переривання строку позовної давності,
а позивач не зазначив поважні причини
пропуску строку давності і не надав
суду доказів, що підтверджують
поважність причини пропуску, суд
вважає можливим застосувати строк
позовної давності, оскільки позивачу
ніщо не заважало регулярно звертатися
до суду за стягненням пені за укладеним
договором, тому суд приходить до
висновку, що у задоволенні позовних
вимог позивача Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення пені по
кредиту, комісії та відсоткам у сумі 36
820,48 грн. слід відмовити.

Виходячи із вищевикладеного, суд,
оцінивши докази, надані сторонами у
справі, їх належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, приходить до висновку, що
позов Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
підлягає частковому задоволенню й з
відповідачів у солідарному порядку
підлягає стягненню заборгованість за
кредитним договором № 4706 Р від 22
листопада 2007 року на загальну суму 10
060,24 грн., з яких комісія у сумі 5 390,00
грн., проценти у сумі 4 670,24 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Тому понесені позивачем витрати по
сплаті судового збору (а.с. 1) підлягають
стягненню з відповідачів на користь
позивача пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, тобто у
сумі 50,30 грн. з відповідача 1 та
відповідача 2.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 526, 549, 550, 551, 553, 554, 559, 598, 610, 611, 612, 1046,
1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 3, 4, 6, 10, 11, 57-60, 77, 88, 197, 209, 212-215, 218, 222,
223, 292, 294 Цивільного процесуального
кодексу України,суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, РНКОПП НОМЕР_2, на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» комісію у
сумі 5 390,00 грн. (п'ять тисяч триста
дев'яносто грн. 00 коп.), проценти у сумі 4
670,24 грн. (чотири тисячі шістсот
сімдесят грн.. 24 коп.), усього на
загальну суму 10 060,24 грн. (десять тисяч
шістдесят грн. 24 коп.).

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП
НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» судовий збір у сумі
50,30 грн. (п'ятдесят грн. 30 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНКОПП
НОМЕР_2, на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» судовий збір у сумі
50,30 грн. (п'ятдесят грн. 30 коп.).

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Єнакіївський міський суд
Донецької області у десятиденний строк
з дня проголошення рішення. Особи, які
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення
складені, підписані у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 02
квітня 2014 року.

Повний текст рішення суду виготовлений
04 квітня 2014 року.

Суддя Єнакіївського міського суду

Донецької області
Л.В.
Мелещенко