Справа № 570/1371/14-ц
Номер провадження 2/570/840/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року

Рівненський районний суд Рівненської
області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі Беднарчук Г.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Зорянської
сільської ради Рівненського району про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла ОСОБА_2. Померлою 19 грудня
2006 року було складено заповіт,
зареєстрований у реєстрі за № 3703,
відповідно до якого спадкоємцем всього
майна, де б воно не знаходилося і з чого
б воно не складалося і взагалі все те,
що належить спадкодавцеві на день
смерті, є позивачка. На підставі
заповіту, посвідченого приватним
нотаріусом Рівненського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 на ім'я
позивачки було видано свідоцтво про
право на спадщину за заповітом. Проте
до спадкового майна, що перейшло
позивачці не було включено земельну
ділянку, яка належала померлій. Дану
ділянку ОСОБА_2 отримала на підставі
договору купівлі-продажу від 19.12.2006
року, однак оформити державний акт на
право власності на земельну ділянку
вона за життя не встигла. За таких умов
позивачка звертається до суду з
позовом та просить його задовольнити.

Позивачка, згідно поданої заяви, позов
підтримала та просить справу
розглядати без її участі.

Представник відповідача подав до суду
заяву, згідно до якої просить розгляд
справи провести без їх участі.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2, про що
Зорянською сільською радою
Рівненського району Рівненської
області видано свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_2.

Померлою 19 грудня 2006 року було складено
заповіт, зареєстрований у реєстрі за №
3703, відповідно до якого спадкоємцем
всього майна, де б воно не знаходилося і
з чого б воно не складалося і взагалі
все те, що належить спадкодавцеві на
день смерті, є позивачка.

На підставі заповіту,
посвідченого приватним нотаріусом
Рівненського районного нотаріального
округу ОСОБА_3 на ім'я позивачки було
видано свідоцтво про право на спадщину
за заповітом.

Згідно зазначеного Свідоцтва про право
на спадщину, спадщина складається з
житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованими в АДРЕСА_1,
належний померлій на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Рівненського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
15.12.2006 р. за реєстровим номером 3680,
зареєстрованого в комунальному
підприємстві "Рівненське обласне бюро
технічної інвентаризації" в реєстровій
книзі №5 за № 14-877.

Проте до спадкового майна, що
перейшло позивачці, не було включено
земельну ділянку, яка належала
померлій.

ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 19.12.2006 року
отримала у приватну власність земельну
ділянку площею 0,08 гектарів для
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд, яка розташована
на території с. Зоря Зорянської
сільської ради Рівненського району
Рівненської області, на підставі
Державного акта на право приватної
власності на землю серії І-РВ № 031891,
виданого 05.08.1999 року Зорянською
сільською Радою Рівненського району
Рівненської області на підставі
рішення від 18 грудня 1997 року №302 та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №7677.

Однак, за час свого життя померла
не встигла здійснити державну
реєстрацію права власності на
зазначену земельну ділянку та
виготовити на власне ім'я державний акт
на право власності на земельну ділянку.

Статтею 1218 Цивільного кодексу
України визначено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного
кодексу України право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного
Кодексу України спадкування є перехід
прав і обов'язків від фізичної особи, що
померла до її спадкоємців. Позивачка,
як спадкоємець, має право на спадкове
майно, має обов'язок здійснити дії для
державної реєстрації нерухомості, для
чого звертається в суд з позовною
заявою про визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа -
державного акта на право власності на
земельні ділянки.

Статтею 1297 ЦК встановлено
обов'язок спадкоємця звернутися за
свідоцтвом про право на спадщину на
нерухоме майно. Проте нормами цієї
статті, так само як й іншими нормами
цивільного права, не визначено
правових наслідків недотримання
такого обов'язку у виді втрати права на
спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на
спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям, як майнового права
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкоємця, який не одержав свідоцтва
про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК
України) та не здійснив його державної
реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, а також
право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується:

- цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною у порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою;

- свідоцтвом про право на спадщину
(ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України).

Отже, за життя спадкодавець набула
право власності на зазначене майно.

Відповідно до Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України 22.02.2012 № 296/5,
встановлено:

4.18. Якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації (за винятком земельної
ділянки), нотаріус вимагає, крім
правовстановлюючого документа, витяг з
Реєстру прав власності. За відсутності
у спадкоємця необхідних для видачі
свідоцтва про право на спадщину
документів нотаріус роз'яснює йому
процедуру вирішення зазначеного
питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб у спосіб, визначений законами
України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України
визначено, що одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів є визнання
права.

За таких умов позов підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 217, 218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Зорянської сільської
ради Рівненського району про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування - задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) право власності на земельну
ділянку площею 0,08 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд, яка розташована
в АДРЕСА_1, в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року), яка отримала у власність дану
земельну ділянку на підставі договору
купівлі-продажу від 19.12.2006 року (номер
правочину 1807147) .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
районний суд Рівненської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Красовський О.О.