АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Перепелюк І.Б., Чупікової
В.В.

секретар Кусяк М.Д.,

з участю стягувача ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 про
визнання постанови державного
виконавця Першотравневого відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції (далі - Першотравневий ВДВС) про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження
неправомірною, зобов'язання вчинити
певні дії за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на ухвалу Сокирянського
районного суду Чернівецької області
від 13 січня 2014 року,

встановила:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду зі скаргою про визнання постанови
державного виконавця Першотравневого
ВДВС про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
неправомірною, зобов'язання вчинити
певні дії.

Зазначав, що Першотравневим ВДВС
відкрито виконавче провадження у
справі про стягнення з нього на користь
ОСОБА_1 заборгованості в сумі 346064
гривень 60 коп.

13 травня 2013 року державним виконавцем
Першотравневого ВДВС винесено
постанову про арешт його майна та
оголошення заборони на відчуження
майна.

Посилаючись на порушення Закону
України «Про виконавче провадження»,
просив визнати постанову державного
виконавця про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
неправомірною, скасувати названу
постанову, зобов'язати Першотравневий
ВДВС зняти арешт з його майна.

У заяві просив також поновити строк на
оскарження постанови державного
виконавця, посилаючись на поважність
причин його пропущення.

Ухвалою Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 13 січня 2014
року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
ухвалу суду першої інстанції скасувати
та постановити нову ухвалу, якою
задовольнити скаргу.

Посилається на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що скаржником пропущено
десятиденний строк на оскарження
постанови державного виконавця.

З таким висновком суду погодитися не
можна, оскільки суд дійшов його
внаслідок неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм процесуального права,
що згідно пп. 1, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України,
пп. 3, 4 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою
для скасування оскаржуваної ухвали,
поновлення заявнику строку на подання
скарги та направлення справи для її
продовження до суду першої інстанції.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
під час виконання судового рішення,
порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарг.

Таким чином, відмова у задоволенні
скарги можлива лише у випадку якщо
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено.

Водночас, у справі, що розглядається,
суд першої інстанції відмовив у
задоволенні скарги з непередбачених
законом підстав - пропущення строку на
подання скарги.

Відповідно до статті 385 ЦПК України
скаргу на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби може бути подано до
суду у десятиденний строк, а при
оскарженні постанови про відкладення
провадження виконавчих дій - у
триденний строк, які обчислюються з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав чи
свобод.

Як роз'яснив пленум ВССУ у п. 16
постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» такі
строки є процесуальними, можуть бути
поновлені за наявності поважних для
цього причин за заявою заявника, яка
подається одночасно зі скаргою або
викладається в скарзі у вигляді
клопотання.

При вирішенні питання про поновлення
строку на подання скарги на рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби суд має
виходити з того, що у відповідному
законодавстві не міститься перелік
таких поважних причин, їх з'ясовують у
кожному конкретному випадку залежно
від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку,
встановленого законом, та відсутнє
клопотання про його поновлення, така
скарга суддею одноособово залишається
без розгляду при її прийнятті та
повертається заявникові.

У справі встановлено, що ухвалою
Сокирянського районного суду від 08
травня 2013 року задоволено заяву ОСОБА_1
про забезпечення позову та накладено
арешт на нерухоме майно - нежилі
приміщення загальною площею 72,10 кв. м.,
які знаходяться за адресою АДРЕСА_1, що
належать боржнику ОСОБА_3

Постановою старшого державного
виконавця Першотравневого ВДВС від 13
травня 2013 року відкрито виконавче
провадження з виконання ухвали суду
від 8 травня 2013 року, а постановою від 13
травня 2013 року накладено арешт на майно
боржника та оголошено заборону на його
відчуження.

Апелянт посилається на поважність
причин пропуску строку на оскарження
постанови, зокрема зазначає, що 25
жовтня 2013 року йому стало відомо про
наявність обмеження права, щодо
розпорядження майном, яке належить
йому на праві власності.

У зв'язку з цим 28 жовтня 2013 року він
звернувся до Першотравневого
районного суду м. Чернівці зі скаргою
на постанову про арешт майна боржника
та оголошення заборони відчуження,
однак дана скарга була повернута за
непідсудністю Першотравневому
районному суду м. Чернівці, відповідно
до ухвали від 5 листопада 2013 року, із
змістом якої він ознайомився 8 грудня
2013 року, оскільки присутнім на судовому
засіданні не був.

В подальшому він невідкладно звернувся
зі скаргою до Сокирянського районного
суду Чернівецької області.

Такі доводи стверджуються матеріалами
справи.

Наведене свідчить, що десятиденний
строк на оскарження постанови
державного виконавця заявником
пропущено з поважних причин, а тому є
підстави для його поновлення.

Тому, ухвала суду першої інстанції
підлягає скасуванню з постановленням
ухвали, якою заяву про поновлення
строку на подання скарги на постанову
державного виконавця слід
задовольнити.

Оскільки судом першої інстанції скаргу
ОСОБА_3 по суті фактично не розглянуто,
то справу слід направити для
продовження її розгляду до суду першої
інстанції.

На підставі наведеного та керуючись п. 4
ч. 2 ст. 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст.311, пп.2, 3 ч. 1 ст. 312
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 13 січня 2013
року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про поновлення строку на
подання скарги на постанову державного
виконавця задовольнити.

Поновити йому строк на подання даної
скарги.

Справу за скаргою ОСОБА_3 про визнання
постанови державного виконавця
Першотравневого відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження неправомірною,
зобов'язання вчинити певні дії
направити для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді: