АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції -Гладун Х.А.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3995/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю позивача
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 23 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2до
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
«Липкижитлосервіс» про скасування
акту про залиття.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення особи, яке бере участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 23 січня 2014 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 до КП УЖГ Печерського
району м. Києва «Липкижитлосервіс» про
скасування акту про залиття
відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є власником квартири АДРЕСА_1.

Актом комісії КП УЖГ
«Липкижитлосервіс» від 23.02.2011
зафіксовані пошкодження квартири
АДРЕСА_2 внаслідок її залиття, яке
виникло внаслідок виходу з ладу
пральної машини у АДРЕСА_1 цього ж
будинку.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 23.08.2013, яке ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 08.10.2013
залишено без змін, задоволені позовні
вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди внаслідок залиття.
Крім того у даній справі проведена
будівельно-технічна експертиза, яка
засвідчила факт залиття квартири
АДРЕСА_2, що стався внаслідок виходу з
ладу пральної машини у АДРЕСА_1.

Виходячи з наведеного, а також
враховуючи, що акт, складений комісією
з працівників житлового органу, не є
правочином, а є доказом наявності факту
певної події, який був покладений в
основу рішення суду по іншій справі, а
тому не підлягає скасуванню, суд першої
інстанції відмовив у задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення Печерського
районного суду м. Києва від 23.01.2014 та
ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги у повному обсязі та
направити справу на додатковий розгляд
до суду першої інстанції. Посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права. Зокрема зазначає, що суд не
врахував, що акт залиття квартири був
складений за відсутності зацікавлених
сторін, а також, що члени комісії, які
підписали акт, не були присутні на
місці огляду.

У судовому засіданні апеляційного суду
позивач просив його апеляційну скаргу
задовольнити з наведених у ній доводів
та скасувати рішення суду першої
інстанції. Відповідач у судове
засідання апеляційного суду не
з'явився, про дату та час розгляду
справи повідомлений належним чином
(а.с. 48), заяв та клопотань про
відкладення розгляду справи не подав,
що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги,
заявлених сторонами вимог, колегія
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а оскаржуване
рішення - залишенню без змін з огляду на
таке.

Правильно встановлено судом першої
інстанції, що оспорюваний ОСОБА_2 акт
про залиття є доказом у справі № 2-3594/2011
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. Даний акт не створює
для позивача прав та обов'язків, а є
підставою для встановлення факту в
іншій судовій справі.

Статтею 16 ЦК України
передбачений вичерпний перелік
способів захисту цивільних прав та
інтересів судом. Крім того, п. 10) ст. 16 ЦК
України передбачає, що один із способів
захисту цивільних прав - визнання
незаконним рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади АРК або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Оспорюваний ОСОБА_2 акт
комісії КП «Липкижитлосервіс» не є
рішенням, яке може бути визнане судом
недійсним.

Інші доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 не заслуговують на увагу і
зводяться до аналізу Акту як доказу по
справі через призму інтересів
позивача.

За таких обставин висновок суду,
викладений в оскаржуваному рішенні,
ґрунтується на вимогах закону.
Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав
для скасування рішення Печерського
районного суду м. Києва від 23 січня 2014
року не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 309, 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 23 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна