Справа № 401/1442/14-ц; 6/401/147/14
УХВАЛА

03 квітня 2014 року
місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Баранець А.М.

при секретарі -Завяловій Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Світловодського міськрайонного
управління юстиції Кіровоградської
області Заховавко В.А. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ :

Державний виконавець звернулася до
суду з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 мотивуючи тим, що на
виконанні у ВДВС Світловодського МРУЮ
знаходиться виконавчий лист № 2-472 від 06
листопада 2003 року виданий місцевим
Світловодським судом про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів.

Боржник злісно ухилявся від
виконання виконавчого документу,
ігнорує та не з"являється на виклик
державного виконавця, що унеможливлює
виконання рішення суду.

В судове засідання державний
виконавець не з"явилася, надала заяву в
якій просить розглянути справу в її
відсутність, подання підтримує. В
судове засідання стягувач та боржник
не з'явилися, причини неявки не
повідомили.

Згідно ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії, здійснювати необхідні
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення.

Зокрема, п. 18 частини 3 статті 11
Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено право
державного виконавця звертатися до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України до виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням.

Відповідно до статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Статтею 377-1 ЦП К України встановлено,
що питання про тимчасове обмеження
боржника -фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст. 6 Закону України
"Про порядок виїзду ч України та в'їзду
в Україну громадян України"
передбачено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
виїзді за кордон, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням - до
виконання зобов'язань.

Згідно листа Міністерства
юстиції України № 25-32/507 від 06.06.2008 року
"Щодо виїзду за кордон осіб, які мають
невиконані зобов'язання, в тому числі
зі сплати аліментів, покладені на них
рішеннями судів" визначається
порядок звернення державним
виконавцем до суду із заявою про
тимчасову заборону виїзду за кордон в
ході виконавчого провадження.

На сьогоднішній день, враховуючи
значний термін невиконання боржником
зобов'язань та законних вимог
державного виконавця, є достатні
підстави вважати, що Боржник
ухиляється від виконання рішення.

Закон України від 21.01.1994 року "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок роз'яснення спорів
у цій сфері.

Право особи на вільне пересування є
основоположною Конституційною
гарантією людини.

Дослідивши матеріали
подання, суд дійшов висновку щодо
відмови в задоволенні
подання, оскільки підстави
для тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон визначені
Законом України "Про порядок виїзду і
виїзду в Україну громадян України”від
21 січня 1994 року ( в ред.. від 8 березня
2011 року) .

Стаття 6 зазначеного Закону
передбачає декілька видів обмеження
виїзді громадян України за кордон,
зокрема: громадянинові України може
бути тимчасово відмовлено у видачі
паспорту та тимчасового відмовлено у
виїзді за кордон у певних випадках, що
визначені в цій статті.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6
зазначеного Закону громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) до
виконання зобов'язань.

З аналізу цих правових норм
вбачається, що особі, яка має паспорт
для виїзду за межі України, та має такий
намір, може бути відмовлено у виїзді за
кордон у випадку ухиленні від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням до виконання
зобов'язань.

Таким чином, при зверненні до суду
з вказаним поданням, органи державної
виконавчої служби повинні послатися на
обставини та підтвердити їх
відповідними доказами про те, що
боржник має паспорт для виїзду за
кордон, ухиляється від виконання
зобов'язань та його дії свідчать про
намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду з
зазначеним поданням державний
виконавець не навів жодних з
перелічених обставин, а послався, як на
підставу для обрання такого обмеження
особі, тільки на наявність боргових
зобов'язань.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК
України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання
Відділу державної
виконавчої служби
Світловодського МРУЮ про
тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України
ОСОБА_2 - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Кіровоградської
області протягом 5 днів, з дня отримання
її копії.

Суддя Світловодського міськрайонного

суду Кіровоградської області
А.М.Баранець