Провадження №2/0202/170/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 квітня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Слюсар
Л.П.

при секретарі Фісун К.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у вересні 2012 року звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просив стягнути з ОСОБА_1 на свою
користь заборгованість за кредитним
договором № DN81AR100030167 від 03.04.2008 року у
розмірі 71771,04 грн.; з ПАТ «Акцент - банк»,
ОСОБА_1 солідарно на свою користь
заборгованість у розмірі 10 000,00 грн. та з
ОСОБА_1 стягнути на свою користь
судовий збір.

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
13 жовтня 2012 року позовна заява
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості була задоволена.

Ухвалою суду від 07 лютого 2013 року
заочне рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
13.10.2012 року за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості скасовано.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що відповідно до кредитно-заставного
договору № DN81AR100030167 від 03.04.2008 року
відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит
74481,00 грн., зі сплатою за користування
нею відсотків у розмірі 9,60 % на рік на
суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 02.04.2015 року. Проте, в
порушення умов відповідачка ОСОБА_1
свої зобов'язання належним чином не
виконувала, що стало підставою для
звернення до суду.

Вимоги до відповідача ОСОБА_1, що
випливають зі згаданого договору, були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачами ПАТ "А-Банк" договору
поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з
чим вони є солідарними відповідачами
за пред'явленим до стягнення боргом.

При новому розгляді справи в судовому
засіданні представник позивача
підтримав позовну заяву та просив суд
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала.
Просила суд відмовити в задоволені
позовних вимог в зв'язку з укладанням з
банком додаткової угоди та належним її
виконанням .

Представник ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове
засідання не з'явився. Про час і місце
слухання справи повідомлялись
належним чином. Про причину неявки суд
не повідомили.

Суд, заслухавши представника позивача,
відповідача, дослідивши письмові
докази по справі, вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 квітня 2008 року
між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (
правонаступник ПАТ КБ « ПриватБанк»)
та ОСОБА_1 укладено кредитно-заставний
договір DN81AR100030167, згідно з умовами
якого банк надав відповідачу
споживчий кредит у розмірі 74481,00 грн.
зі сплатою за користування ним
відсотків у розмірі 9,60 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 02.04.2015
року.

З метою забезпечення виконання
вказаного кредитного договору 20
жовтня 2010 року між ПАТ « Акцент Банк»
та ПАТ КБ « ПриватБанк» було укладено
договір поруки №167, за умовами якого
ПАТ « Акцент Банк» взяв на себе
зобов'язання у випадку неналежного
виконання боржником зобов'язань за
зазначеними кредитним договором
відповідати перед банком нарівні з
боржником як солідарні боржники ( п.4
договору поруки), з розміром
відповідальності поручителя перед
кредитором 10000 грн.

Згідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ КБ
« ПриватБанк» посилається на те, що
ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним
договором належним чином не
виконувала, внаслідок чого станом на
12.09.2012 р. виникла заборгованість в
розмірі 81771,04 грн., яка складається з
23051,63 грн. - заборгованість за кредитом;
0,47 грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 54586,09 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором. А також
штрафи: 250,00 грн. - штраф ( фіксована
частина); 3881,95 - штраф процентна
складова.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитними договором банк або інша
фінансова установа ( кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (
кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
27 вересня 2010 року за позовною заявою
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет
застави, позовні вимоги позивача
задоволені. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ DN81AR100030167 від 03.04.2008 року звернено
стягнення на предмет застави,
автомобіль DAEWOO, модель LANOS TF 696, рік
випуску 2008, тип ТЗ: легк.автом. №
кузова/шасі SUPTF696D8W396995. Реєстраційний
номер: ВІ 44-27АТ, що належить на праві
власності ОСОБА_1, шляхом продажу
вказаного автомобіля позивачем з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою покупцем, зі
зняттям вказаного автомобіля з обліку
в органах ДАІ України, а також
наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
повноважень, необхідних для
здійснення продажу ( т.с. а.с.44-45).

Відповідно до листа ПАТ КБ «
ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-121011/2308 від 11.10.2012
року заставний автомобіль реалізовано
за ціною 54945 грн. 00 коп., та отримані
кошти направлені на погашення
заборгованості (а.с. 149-151).

Відповідно до додаткової угоди №1 від 24
січня 2012 року до Кредитного договору
DN81AR100030167 від 03.04.2008 року укладеного між
ПАТ КБ « ПриватБанк» і ОСОБА_1 ( т.1
а.с.42,43) змінено умови виконання
кредитних зобов'язань з кінцевим їх
виконанням передбачених первинним
кредитним договором.

Згідно до угоди сума заборгованості
перед банком зменшується на 54780 грн. 57
коп., а подальше погашення кредитної
заборгованості здійснюється у
відповідності з існуючим графіком, що є
додатком до додаткової угоди з зароком
дії до 03.04.2015 року.

Укладання додаткової угоди не
суперечить п.15.2 кредитного договору
DN81AR100030167 від 03.04.2008 року. В судовому
засіданні встановлено, що на протязі 2012
- 2013 років та поточний період 2014 року
відповідачкою здійснювалися і
здійснюються платежі у встановлених
Банком розмірах ( 722 грн. 85 коп.
щомісячно), що підтверджується
наданими ОСОБА_1 квитанціями ( т.1 а.с.
123-132) .

Відповідно до вимог ч.3 ст.10 , ч.1 ст.60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України
визначено, що докази це будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Виходячи із вищевикладеного, та
оцінюючи докази в їх сукупності,
оскільки позивачем не надано жодного
доказу щодо наявного розміру
заборгованості, позовні вимоги
позивачем не уточнювалися, тому суд не
вбачає законних підстав для
задоволення позовних вимог позивача в
повному обсязі, та вимушений в позові
відмовити в зв'язку з недоведеністю
позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
оскільки позивачу відмовлено в позові
то судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись: ст. ст. 525, 526, 530, 553, 554,559,610,
625,1050, 1054 ЦК України, ст.ст.3,7 11,15,27, 30, 60, 61,
88, 212-215 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог
Публічному акціонерному товариству
комерційний банк «ПриватБанк» до
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі протягом
десяти днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Л.П. Слюсар