пр. № 2/759/1215/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року

Святошинський районний суд міста Києва
в складі

головуючого - судді
Мазур І.В.

при секретарі
Сіряченко Я.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 6.05.2000р., від
шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син
ОСОБА_3..

Позивач просить розірвати шлюб, при
цьому в судовому засіданні посилалася
на те, що у них з відповідачем сімейне
життя не склалося у зв'язку з
небажанням відповідача утримувати
сім'ю та постійні зради. У зв'язку з чим
з 1 грудня 2013року, коли вона поговорила
з відповідачем особисто і який їй
розповів, що на протязі всього
сімейного життя він їй неодноразово
зраджував, вони перестали вести
спільне господарство , не підтримують
сімейно-шлюбні відносини, проживають
окремо. Наданий судом строк на
примирення позитивних результатів не
дав. За цей час нічого не змінилося.
Вона наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що він не хоче
залишати дитину без батька . В той же
час підтвердив, що наданий судом строк
на примирення позитивних результатів
не дав. Він дійсно на протязі сімейного
життя зраджував позивачці з іншими
жінками, ніде не працює, проживає на
даний час в монастирі в Китаєво-Пустині
в м.Києві.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню за
наступних підстав.

У відповідності із ст.112 Сімейного
Кодексу України шлюб розривається,
якщо судом буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні було
встановлено, що сторони припинили
підтримувати сімейно-шлюбні відносини
з грудня 2013року. Відносини припинені у
зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_1
дізналася про подружню зраду
відповідача. Також позивач посилалася
на те, що відповідач ніде не працює,
сім'ю не утримував. Дитина проживає
разом з позивачкою, знаходиться на її
утриманні.

Судом встановлено, що відповідач ніде
не працює , допомоги позивачці не надає.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача як на заперечення проти
позовних вимог, що дитина не повинна
бути без батька, оскільки розірвання
шлюбу між сторонами не позбавляє прав
відповідача на виховання сина, його
спілкування з сином та його утримання.

Суд вживав заходи щодо примирення
сторін, але вони позитивних
результатів не дали. Сторони не
проживають разом, не підтримують
сімейно-шлюбні відносини.

Тобто судом достовірно встановлено, що
сім'я сторін перестала фактично
існувати . На думку суду дальше спільне
життя подружжя можливе лише при умові
спільного бажання зберегти сім'ю,
позивач ОСОБА_1 такого бажання не
виявляє, а тому суд не вбачає підстав
для відмови в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,
ст.ст.3, 86-88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 292, 294 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 6.05.2006р. відділом
реєстрації актів громадянського стану
Ленінградського РУЮ у м.Києві, актовий
запис №368, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити
позивачці прізвище «ОСОБА_1 ».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя