У х в а л а

14 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Ізмайлової Т.Л.,

Іваненко Ю.Г.,
Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення пені за
несвоєчасну виплату аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського районного суду м.
Донецька від 13 вересня

2013 року позов ОСОБА_4 задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів за період з 01 квітня 2012 року

по 31 березня 2013 року у розмірі - 1 147 грн 27
коп. Вирішено питання щодо судових
витрат. У задоволенні решти позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 10 жовтня

2013 року рішення Ленінського районного
суду м. Донецька від 13 вересня

2013 року в частині розміру стягнутої
пені за несвоєчасну виплату аліментів
на утримання неповнолітньої дитини
змінено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
пеню за несвоєчасну виплату аліментів
на утримання неповнолітньої дитини за
період з 01 вересня 2009 по 01 липня 2013 року
у розмірі 50 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 листопада 2013
року у справі №
6-45880ск13 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення пені за несвоєчасну виплату
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, у відкритті касаційного
провадження у цій справі, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського
районного суду м. Донецька

від 13 вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду Донецької області

від 10 жовтня 2013 року відмовлено.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 листопада 2013 року разом із
заявою про поновлення процесуального
строку з підстав неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме: ч. 1 ст. 196
Сімейного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд
поновлює строк, встановлений законом,
за клопотанням сторони або іншої особи
у разі його пропущення з поважних
причин.

Заява ОСОБА_3 про поновлення строку на
звернення із заявою про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 листопада 2013
року підлягає задоволенню, оскільки
наведені в ній доводи свідчать про
поважність причини пропущення цього
строку.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що, на
думку заявника, потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах, заявник
надав ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 грудня 2013 року, від 05 грудня
2012 року та від 31 липня

2013 року.

Відповідно до статті 355
ЦПК України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п. 7 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року

№ 11 «Про судову практику застосування
статей 353−?360 Цивільного
процесуального кодексу України»
постановлення касаційною інстанцією
ухвали про скасування рішення судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі,
при цьому не відбувається застосування
норм матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК України, і на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ст. 355 ЦПК України.

З ухвал Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 грудня 2013
року, від 05 грудня 2012 року та

від 31 липня 2013 року, на які посилається
заявник, як на приклад неоднакового
застосування норм матеріального права,
вбачається, що вказаними ухвалами
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції, що свідчить про
те, що спір у справі остаточно не
вирішено й не застосовано норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, а тому на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ст. 355 ЦПК України.

Із урахуванням вищевказаного колегія
суддів касаційної інстанції дійшла
висновку про те, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_3 про поновлення строку на
подання заяви про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 листопада 2013 року
задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на подання заяви
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 листопада 2013 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення пені за
несвоєчасну виплату аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, за
заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 листопада 2013 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська
Судді: Є.П. Євграфова Ю.Г. Іваненко
Т.Л. Ізмайлова І.М. Фаловська
Головуючий Г.В. Юровська Судді: А.О.
Леванчук Л.М. Мазур А.В. Маляренко
В.А. Нагорняк