ЄУН №337/6603/13-ц
Провадження №2/337/119/2014
Хортицький районний суд міста
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Бредун Д.С., при секретарі Медвідь Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в порядку заочного
провадження, цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Орган опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Хортицькому району, про надання
дозволу на виїзд неповнолітньої дитини
за кордон без згоди другого з батьків, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в
якому після уточнення вимог просила:
- надати дозвіл неповнолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасовий виїзд за
межі України з 01 квітня 2014 року по 31
серпня 2014 року, у супроводі матері
ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька
- надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення та
виготовлення проїзних документів на
право та тимчасовий виїзд за межі
України її доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
починаючи з 01 квітня 2014 року по 31 серпня
2014 року, у супроводі матері ОСОБА_1, без
згоди та супроводу батька ОСОБА_2;
- судові витрати покласти на
В судове засідання позивач ОСОБА_1
надала клопотання (а.с.56), в якому
наполягає на позивних вимогах в
повному обсязі, та просить розглянути
справу без її участі, в порядку
заочного провадження.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
повторно не з'явився. Про розгляд
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, що
підтверджено поштовими повідомленнями
(а.с.54). Суд розцінює його неявку - без
поважної причини, та відповідно до ч.4
ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України розглядає
справу в порядку заочного провадження.
Третя особа про розгляд справи була
повідомлена належним чином (а.с.50),
проте в судове засідання не з'явилась з
невідомих причин, що не перешкоджає
розгляду справи.
Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК
України, розгляд справи здійснюється
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов
до наступних висновків.
Відповідно до копії рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 23 березня 2012 року у
справі №2/0825/768/2012 (а.с.6), ОСОБА_1 і ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі з 07
листопада 2003 року по 03 квітня 2012 року.
Згідно копії свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 (а.с.5), ІНФОРМАЦІЯ_1 у
вказаному шлюбі народилась ОСОБА_3.
Як вказує позивач, і проти чого не
надано заперечень відповідачем, після
розірвання шлюбу малолітня ОСОБА_3
залишилась проживати з матір'ю, що крім
того підтверджено рішенням
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 08 травня 2012 року у справі
№2/0825/1138/2012 про стягнення зі ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліментів на утримання
неповнолітньої ОСОБА_3 (а.с.26).
На теперішній час у позивачки виникла
можливість та необхідність виїхати з
дочкою за межі України - до матері (а.с.9),
ОСОБА_4 (а.с.10), яка проживає у АДРЕСА_1.
При цьому, як вбачається з наданих суду
документів, виїзд дитини за межі
України не буде перешкоджати навчанню
дитини (а.с.11, 46).
Відповідно до копії акту обстеження
житлово-побутових умов (а.с.57-58), умови
проживання сім'ї за адресою: АДРЕСА_1 -
добрі, помешкання відповідає технічним
та санітарним правилам і нормам,
взаємовідносини у родині доброзичливі,
крім того дитині буде надана окрема
кімната, обладнана для перебування
Статтею 3 Конвенції «Про права дитини»,
ратифікованою Постановою Верховної
Ради України від 27 лютого 1991 року №789,
передбачено, що в усіх діях щодо дітей
незалежно від того здійснюються вони
державними органами чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.
Відповідно до ч.7 ст. 7 СК України, дитина
має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
правовими актами, визнаними в Україні.
Статтею 33 Конституції України кожному,
хто на законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюють
Відповідно до ст.ст. 2, 3 Протоколу №4
Конвенції «Про захист прав людини та
основних свобод» (Рим, 04 жовтня 1950 року),
ратифікованої Законом України від 17
липня 1997 року, кожна людина має право
залишати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Здійснення цих прав не
підлягає жодним обмеженням, за
винятком тих, які запроваджуються
згідно із законом та необхідні в
демократичному суспільстві в
інтересах національної або
громадської безпеки з метою
підтримання громадського порядку,
запобігання злочинам для захисту
здоров'я або моралі чи з метою захисту
прав і свобод інших людей.
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 150 СК
України батьки зобов'язані піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток.
На підставі ч.2 ст. 313 ЦК України фізична
особа, яка не досягла шістнадцяти
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків та в
їхньому супроводі, або в супроводі
осіб, які ними уповноважені.
Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» та п.18
«Правил оформлення та видачі паспортів
громадянину України для виїзду за
кордон та проїзних документів дитини,
їх тимчасового затримання та
вилучення», затверджені Постановою
Кабінету Міністрів № 231 від 31 березня
1995 року, якщо відсутня згода одного з
батьків, виїзд неповнолітнього
громадянина України, може бути
дозволений на підставі рішення суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене та
враховуючи інтереси неповнолітньої
дитини, суд вважає можливим надати
дозвіл на виїзд за кордон
неповнолітньої дитини, ОСОБА_3.
Судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 169, 197, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -
Позов - задовольнити.
Надати дозвіл неповнолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасовий виїзд за
межі України з дня набрання цим
рішенням законної сили по 31 серпня 2014
року, у супроводі матері ОСОБА_1, без
згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення та
виготовлення проїзних документів на
право та тимчасовий виїзд за межі
України її доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
починаючи з дня набрання цим рішенням
законної сили по 31 серпня 2014 року, у
супроводі матері ОСОБА_1, без згоди та
супроводу батька ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
на підставі заяви відповідача, поданої
до Хортицького районного суду міста
Запоріжжя на протязі 10 діб з дня
отримання копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через Хортицький
районний суд м. Запоріжжя. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

Д.С. Бредун