Справа № 2-136/11
РІШЕННЯ

Іменем України

06 лютого 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді
Якименко Л.Г.

при секретарі
Нестеренко
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
власністю та виселення, за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
третя особа Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину за законом та
визнання права власності на 12 частину
домоволодіння в порядку спадкування за
законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
власністю та виселення її з
домоволодіння АДРЕСА_1

В обґрунтуванні своїх позовних
вимог посилалася на те, що вказане
домоволодіння на праві власності
належало її бабусі ОСОБА_4, яка померла
у 1984 році. Єдиним спадкоємцем після її
смерті міг бути її син ОСОБА_5, який
помер ще у 1971 році, у зв'язку з чим за
правом представлення свідоцтво про
право на спадщину за законом від 02.06.2006
року отримала його донька - позивачка
ОСОБА_1, як онука спадкодавця, оскільки
прийняла спадщину шляхом фактично
вступу у володіння та управління
спадковим майном, так як постійно
проживала та була зареєстрована в
даному домоволодінні.

Брати позивачки ОСОБА_6 та ОСОБА_7
спадщину після ОСОБА_4 не приймали ні
фактично, ані шляхом звернення із
відповідними заявами до нотаріальної
контори.

На теперішній час у належній
позивачці частині житлового будинку
проживає дружина покійного її брата
ОСОБА_7 - ОСОБА_2, яка заселилася в
будинок на правах тимчасового
мешканця.

Оскільки на неодноразові вимоги
позивачки відповідачка відмовляється
виселитися з будинку, тому позивачка
просила суд усунути їй перешкоди у
користуванні власністю та виселити
ОСОБА_2 із домоволодіння АДРЕСА_1

Відповідачка проти позову
заперечувала та звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка є
правонаступником після смерті ОСОБА_8,
про встановлення факту прийняття
спадщини, визнання частково недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом та визнання права власності на
12 частину домоволодіння в порядку
спадкування за законом.

Свій позов обґрунтовувала тим, що
домоволодіння АДРЕСА_1 на праві
власності належало ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1

Оскільки її син на час відкриття
спадщини ОСОБА_5 помер у 1971 році, тому
спадкоємцями за правом представлення
були її онуки: ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Житловий будинок у домоволодінні
АДРЕСА_1 був розділений на дві
половини, в одній з яких проживала
ОСОБА_4, а в іншій - дружина її
покійного сина, а мати ОСОБА_1, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 - ОСОБА_11.

Зважаючи на те, що в будинку
залишилася постійно проживати ОСОБА_11,
її сини, які проживали поряд із
домоволодінням АДРЕСА_1, доглядали за
будинком, обробляли огород, виконували
всю роботу по господарству.

Між усіма трьома спадкоємцями
була домовленість, що спадщина буде
оформлена на них усіх в рівних часткам
тільки після смерті їх матері ОСОБА_11, у
зв'язку з чим свідоцтво про право на
спадщину ніхто і не отримував.

Чоловік позивачки ОСОБА_7, з яким
вона перебувала в зареєстрованому
шлюбі з 02.12.1962 року, прийняв спадщину
після смерті ОСОБА_4 шляхом фактичного
вступу в управління та володіння
спадковим майном, оскільки постійно
доглядав за домоволодіння, одразу ж
після смерті бабусі у частині будинку,
де вона проживала, зробив ремонт, куди
згодом заселилася його донька ОСОБА_12.
Протягом усього часу вказаною частиною
домоволодіння користувалася їх сім'я,
де були розділені особові рахунки та
ними оплачувалися усі послуги, а після
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6,
позивачка ОСОБА_2 постійно проживає в
ньому одна.

ОСОБА_6, який помер у серпні 2002
року, також прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_4, однак за життя юридично
не оформив, після його смерті спадщину
прийняла його дружина ОСОБА_8. В період
слухання справи ОСОБА_8 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем після її
смерті є її донька ОСОБА_3, яка залучена
судом правонаступником відповідача за
зустрічним позовом.

Відповідачка ОСОБА_1 на час смерті
ОСОБА_4 в домоволодінні АДРЕСА_1 не
проживала, оскільки на той час вона
мала інше постійне місце проживання, а
тільки у 1994 році повернулася із
м.Тбілісі (Грузія) та заселилася до
матері ОСОБА_11, де вони в частині
будинку проживали разом, а після смерті
матері відповідачка проживає там по
теперішній час.

Про звернення до нотаріальної
контори та про намір отримати
свідоцтво про право на спадщину після
смерті ОСОБА_4 тільки на своє ім'я, на
все домоволодіння в цілому ОСОБА_1
нікого не повідомила, хоча між
спадкоємцями була домовленість по
рівність часток успадкованого майна,
при отриманні даного свідоцтва від
02.06.2006 року вона приховала від
нотаріуса також наявність інших
спадкоємців.

Посилаючись на дані обставини та
заважаючи на те, що спадкоємці після
смерті ОСОБА_11, який помер у 2002 році, на
спадщину не претендують, позивачка
ОСОБА_2 просила суд встановити факт
прийняття спадщини ОСОБА_7 після
смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1;
визнати частково - в 1/2 частині,
недійсним Свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане ОСОБА_1
після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, посвідчене 02.06.2005 року
державним нотаріусом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори Лебеденко Н.С.,
зареєстровано в реєстрі за №3-1579; та
визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4

Ухвалою суду від 11.08.2008 року обидва
позови були об'єднані в одне
провадження (а.с.83).

У судовому засіданні представники
ОСОБА_2 надали пояснення. аналогічні
викладеним у зустрічній позовній заяві
та просили зустрічний позов
задовольнити, а ОСОБА_1 у позові
відмовити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, та її спадкоємець ОСОБА_3 в
судовому засіданні позов ОСОБА_2
підтримували у повному обсязі та
просили його задовольнити. Самостійних
позовних вимог до суду не заявляли.

Позивачка за первісним позовом, а
відповідачка за об'єднаним позовом
ОСОБА_1 у судовому засіданні свій позов
підтримала та просила його
задовольнити, виселити із частини
житлового будинку відповідачку ОСОБА_2,
оскільки домоволодіння в цілому
належить на праві власності тільки їй.
Заперечувала проти позову ОСОБА_2,
спростовувала домовленість між нею та
братами про рівність часток
успадкованого ними майна та зазначила,
що за життя жоден із них не звертався до
нотаріальної контори про видачу їм
свідоцтва про спадщину. Оскільки на час
отримання нею свідоцтва вони обидва
були померлими, тому нотаріусу вона і
повідомила, що спадкоємців окрім неї
більше нема.

В ході надання пояснень свідка
ОСОБА_12, яка є дочкою ОСОБА_2, позивачка
ОСОБА_1 підтвердила той факт, що на час
смерті ОСОБА_4 вона дійсно проживала та
була зареєстрована у належній їй
квартирі у м.Чугуєві Харківської
області, а в 1989 році здійснила обмін
житла та переїхала проживати до
м.Тбілісі (Грузія), і тільки у 1994 році
повернулася до м.Дніпропетровська, де
стала проживати разом з матір'ю ОСОБА_11
у її частині будинку в домоволодінні
АДРЕСА_1. Також не спростовувала
здійснення її братом ОСОБА_7 ремонтних
робіт в частині будинку та проживання
там його доньки ОСОБА_12, де на
теперішній час проживає відповідачка
ОСОБА_2. Окрім цього, в судовому
засіданні ОСОБА_1 визнала факт
прийняття спадщини усіма трьома
спадкоємцями (ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_6)
після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1

Представник третьої особи
Четвертої дніпропетровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, надав заяву, в
якій просив розглянути справу без його
участі та постановити рішення
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, свідків, дослідивши
матеріали даної справи та спадкових
справ, суд вважає ОСОБА_1 в позові
відмовити, а позов ОСОБА_2 задовольнити,
виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено,
що домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок,
виданого 14.02.1985 року Відділом
комунального господарства
Амур-Нижньодніпровської районної ради
на підставі рішення виконкому №27/7 від
25.01.1985 року, належало ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.100, 109).

Спадкоємцями першої черги за
правом представлення після її смерті
були онуки: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1,
оскільки їх батько, а син спадкодавця
ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.101).

На час смерті ОСОБА_4 разом з нею в
домоволодінні АДРЕСА_1 була також
зареєстрована та проживала дружина її
покійного сина ОСОБА_11, оскільки
житловий будинок був розділений на дві
частини та мав окремі входи.

Як підтвердила в судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1, на час
смерті ОСОБА_4 вона мала окреме житло -
квартиру в м.Чугуєві Харківської
області, де у неї у 1982 році народилася
донька. У 1989 році вона здійснила обмін
житла та переїхала проживати до
м.Тбілісі (Грузія) і тільки у 1994 році
повернулася до м.Дніпропетровська, де
стала проживати разом з матір'ю ОСОБА_11
у її частині домоволодіння АДРЕСА_1, та
після її смерті і по теперішній час
проживає в ньому.

З пояснень свідків та сторін
судом також встановлено, що на момент
смерті ОСОБА_4 за нею доглядала
відповідачка ОСОБА_2, яка і повідомила
про дану обставину ОСОБА_1 та ОСОБА_11,
оскільки остання на той час також
проживала з дочкою в м.Чугуєві,
доглядаючи за малолітньою онукою.
Даний факт позивачка ОСОБА_1 також
підтвердила та також визнала факт
прийняття спадщини усіма трьома
спадкоємцями (ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_6)
після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Після смерті ОСОБА_4 в тій частині,
де вона проживала, її онук ОСОБА_7 разом
з дружиною ОСОБА_2 зробив ремонт,
відкрив окремий рахунок на постачання
електроенергії та згодом туди
заселилася його донька ОСОБА_12, а
пізніше стали проживати там і вони.

Аналізуючи усі зібрані по справі
докази, суд дійшов висновку, що
спадщину після смерті ОСОБА_4 в порядку
ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року)
шляхом фактичного вступу в управління
та володіння спадковим майном,
прийняли в рівних частках її онуки
ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Даний факт
підтверджується як матеріалами справи,
поясненнями самих сторін та їх
представників, а також показаннями
свідків ОСОБА_12, ОСОБА_15 ОСОБА_16,
ОСОБА_17 та ОСОБА_18.

02.06.2006 року державним нотаріусом
Четвертої дніпропетровської державної
нотаріальної контори Лебеденко Н.С. на
ім'я ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про
право на спадщину за законом на
домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому, після
смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини
та видачу свідоцтва про спадщину, що
знаходиться в матеріалах спадкової
справи (а.с.99), вбачається, що нею
повідомлено нотаріуса про відсутність
інших спадкоємців, передбачених ст. 1261
ЦК України, які прийняли спадщину. Суд
вважає, що позивачка ОСОБА_1 навмисно
приховала від нотаріуса наявність
інших спадкоємців, які прийняли
спадщину, а також наявність спору щодо
спадкового майна, оскільки ОСОБА_2, що є
дружиною брата позивачки ОСОБА_7, на той
час проживала в даному домоволодінні,
претендувала на його частину і по
теперішній час там проживає.

Як вбачається, про отримання свідоцтва
про право на спадщину позивачка ОСОБА_1
не повідомила ні дружину покійного
брата ОСОБА_6 - ОСОБА_8, ні дружину
покійного брата ОСОБА_7 - ОСОБА_2.

Оскільки ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_4
доглядав за домоволодінням АДРЕСА_1, у
частині будинку, де вона проживала,
провів ремонт, відкрив окремі рахунки
на електропостачання, здійснював
необхідні платежі та здійснював інші
дії, що свідчать про прийняття спадщини
шляхом фактичного вступу в управління
та володіння спадковим майном, тому суд
вважає встановити факт прийняття ним
спадщини після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до матеріалів спадкової
справи (а.с.120-142) після смерті ОСОБА_7,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, спадщину
прийняла його дружина ОСОБА_2 та у заяві
про прийняття спадщини за заповітом
зазначала, що вона приймає після смерті
чоловіка спадщину у вигляді:
домоволодіння АДРЕСА_2 та
домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.121). На час
смерті ОСОБА_7 його дружина ОСОБА_2
постійно проживала з ним та вони були
зареєстровані за однією адресою.

09.12.2005 ОСОБА_2 отримала свідоцтво про
право на спадщину тільки на
домоволодіння АДРЕСА_2, оскільки право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 на
той час було оформлено на ОСОБА_4.

Відповідно до п.5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Згідно з п.3 ст.1297 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Суд вважає, що ОСОБА_2 прийняла
спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_7
у вигляді 1/2 частини домоволодіння
АДРЕСА_1, яку він фактично успадкував
після бабусі ОСОБА_4, але за життя не
оформив. Через неправдиві повідомлення
ОСОБА_1 про відсутність інших
спадкоємців, нотаріусом було
помилково видано свідоцтво про право
на спадщину на усе домоволодіння в
цілому, у зв'язку з чим вказане
свідоцтво слід визнати частково - в 1/2
частині недійсним, та визнати за ОСОБА_2
право власності на 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4

Виходячи в викладеного, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню, оскільки за
даних обставин ОСОБА_2 не чинить їй
перешкоди у користуванні власністю, а
правомірно проживає в частині
домоволодіння, яке вона успадкувала
після смерті ОСОБА_7.

Керуючись ст..ст.10, 60, 212-215 ЦПК
України. ст. 319, 391, 1268, 1267 ЦК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні власністю та
виселення, - відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3, третя
особа Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора, про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання частково недійсним свідоцтва
про право на спадщину за законом та
визнання права власності на 12 частину
домоволодіння в порядку спадкування за
законом, - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати частково - в 1/2 частині,
недійсним Свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане ОСОБА_1
після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчене 02.06.2006 року
державним нотаріусом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори Лебеденко Н.С.,
зареєстровано в реєстрі за №3-1579.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: