справа № 2/489/1253/14
Рішення

Іменем України

15 квітня 2014 року
м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді
Коваленка І.В.

при секретарі
Коденко К.В.

за участю:

представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом в якому просила визнати
відповідача такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

У позові казано, що більше року
відповідач не проживає за місцем
реєстрації: АДРЕСА_1, оскільки мешкає в
Російській Федерації. Участі в
утриманні квартири, одноосібним
власником якої є позивач, не приймає. У
зв'язку із цим, позивач вважає, що
відповідач платила право користування
житловим приміщенням.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася. До суду передала
нотаріально посвідчену заяву в якій
вказала про визнання позову та
підтвердила факт не проживання за
місцем реєстрації більше одного року,
так як мешкає в Російській Федерації.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
і оцінивши зібрані в ній докази, вважає
позов таким, що підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що
відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від
17.03.2014 №10085716 ОСОБА_2 є власником
квартири АДРЕСА_1.

Довідкою № 3 ЖБК «Супутник» від 20.03.2014
№ 33 та довідкою сектору
адресно-довідкового бюро
підтверджується, що відповідач ОСОБА_3
зареєстрована в АДРЕСА_1.

Актом про не проживання від 20.03.2014 № 34
підтверджено, що за місцем реєстрації
відповідач не проживає з 01.01.2012,
особистих речей в квартирі не має.

Обставини щодо не проживання за
місцем реєстрації відповідач
підтвердила заявою від 09.04.2014,
посвідченою нотаріусом м.Москви
Російської Федерації. У якій одночасно
вказала про визнання позову.

Відповідно до статті 405 ЦК України
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі його
відсутності без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником
житла або законом.

Згідно частини четвертої статті 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Таким чином, враховуючи встановлені
обставини, які свідчать про не
проживання відповідача за місцем
реєстрації більше року без поважних
причин та визнання нею прозову, позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір у розмірі 243,60 грн., витрати
на сплату якого пронесено позивачем
при зверненні до суду.

Керуючись статтями 10,11, 14, 60, 62, 88, 212-214
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (іден.
номер НОМЕР_1) такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 (іден. номер НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три
гривні 60 коп.).

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до апеляційного суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Повний текст рішення

підписано 15.04.2014.