АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-5104/2014
Головуючий у1-й інстанції - Виниченко
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі
Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 15 січня 2014
року у справі

за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя
особа: ОСОБА_6, про поділ майна подружжя

та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
третя особа: ОСОБА_6, про поділ майна
подружжя, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 15 січня 2014 року задоволені
позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя
особа: ОСОБА_6, про поділ майна подружжя.

Суд визнав за ОСОБА_4 в порядку поділу
спільного майна подружжя право
власності на автомобіль марки "Toyota"
моделі "Land Cruiser", 2005 року випуску, номер
кузова НОМЕР_1.

Суд стягнув зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
в порядку поділу спільного майна
подружжя грошову компенсацію Ѕ частки
вартості автомобіля марки "Toyota" моделі
"Land Cruiser", 2005 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, в сумі 105338 грн. 10 коп. та судовий
збір у розмірі 1053 грн. 38 коп., а всього:
106391 грн. 48 коп.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа:
ОСОБА_6, про поділ майна подружжя
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4
через свого представника ОСОБА_3, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до постановлення
незаконного та необґрунтованого
рішення, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_5
відмовити у повному обсязі (а.с.164-170).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення учасників судового розгляду:
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3, яка
підтримала подану апеляційну скаргу та
просила суд її задовольнити, ОСОБА_5,
яка заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

Сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 14 листопада 2001 року по 5 жовтня
2010 року .

В період шлюбу на підставі біржової
угоди № 543521 від 18 квітня 2006 року було
придбано автомобіль марки "Toyota Land Cruiser
4.2", 2005 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1. Даний автомобіль було
зареєстровано в УДАІ ГУ МВС України в м.
Києві за реєстраційним номером НОМЕР_2
та 18 квітня 2006 року МРЕВ-7 видано на ім'я
ОСОБА_4 свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу з правом
керування ОСОБА_5

Поділ майна сторін по справі, як
подружжя, здійснено рішенням
Деснянського районного суду м. Києва
від 19 квітня 2011 року, яке залишене без
змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва
від 10 квітня 2011 року. При цьому спірний
автомобіль Toyota Land Cruiser судом був
виключений із переліку майна подружжя,
що було об'єктом поділу, оскільки на час
поділу вибув із володіння сторін у
справі, так як був проданий ОСОБА_4
відповідно до Біржового договору
(угоди) купівлі-продажу транспортного
засобу від 22 жовтня 2009 року.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
12 грудня 2012 року визнано недійсний
договір купівлі продажу автомобіля
марки Toyota Land Cruiser, 2005 року випуску, номер
кузова НОМЕР_1, від 22 жовтня 2009 року, що
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і
зареєстрований Українською товарною
біржею за № 1102; припинено право
власності ОСОБА_6 на автомобіль марки
Toyota Land Cruiser; зобов'язано ОСОБА_6
повернути автомобіль Toyota Land Cruiser
ОСОБА_4; стягнуто із ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_6 100 грн. компенсації вартості
автомобіля Toyota Land Cruiser.

Беручи до уваги, що спірне майно сторін
по справі, яким є автомобіль, являється
неподільною річчю, рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 12 грудня
2012 року спірний транспортний засіб
повернутий ОСОБА_4, автомобіль до
відчуження знаходиться користуванні
відповідача за первісним позовом,
районний суд вважав за доцільне
визнати за ОСОБА_4 право власності на
даний автомобіль Toyota Land Cruiser в порядку
поділу майна подружжя та стягнути з
відповідача на користь позивачки
грошову компенсацію Ѕ частки вартості
зазначеного транспортного засобу - 105338
грн. 10 коп., виходячи з його
середньо-ринкової грошової вартості 210
676 грн. 20 коп.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав
для задоволення первісних позовних
вимог ОСОБА_5 та відмови у задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_4
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Доводи апеляційної скарги про те. що
спірний автомобіль марки "Toyota Land Cruiser",
2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1,
вже був предметом спору сторін і по
ньому прийняте рішення про відмову у
позові про поділ майна, а тому вимоги
про його поділ не підлягають
повторному судовому розгляду, та
посилання апеляційної скарги на те, що
рішення Апеляційного суду м. Києва від
12 грудня 2012 року за наявності
встановлених законом обставин може
бути лише підставою для перегляду
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 19 квітня 2011 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами але ні в
якому разі не підставою для вирішення
питання про поділ майна подружжя в
іншому суді, не можуть бути прийняті
апеляційним судом виходячи з
наступного.

При ухваленні рішення про поділ майна
подружжя Деснянський районний суд м.
Києва встановив, що автомобіль "Toyota Land
Cruiser" є спільним сумісним майном
подружжя але виключив цей автомобіль з
переліку майна, що підлягає розподілу
між подружжям в натурі, оскільки
указаний автомобіль на час поділу
майна вибув з володіння сторін, а
вимоги про присудження грошової
компенсації (врахування вартості цього
майна при поділі спільного сумісного
майна подружжя) заявлені не були
(а.с.18-21).

Таким чином, поділ частини спільного
сумісного майна подружжя - автомобіля
"Toyota Land Cruiser", не був проведений.

Рішенням суду договір купівлі-продажу
автомобіля марки "Toyota Land Cruiser", 2005 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1, визнаний
недійсним, та проведена двостороння
реституція. Право власності ОСОБА_6 на
указаний автомобіль припинене і суд
зобов'язав останнього повернути
автомобіль "Toyota Land Cruiser" ОСОБА_4

За правилом ч.1 ст. 236 ЦК України
правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення.

З огляду на викладене, оскільки договір
про відчуження автомобіля визнаний
судом недійсним і указане майно
рішенням суду повернуте у власність та
володіння одного з подружжя, у суду
були всі підстави для проведення
поділу спільного сумісного майна
подружжя - автомобіля "Toyota Land Cruiser".

Той факт, що ОСОБА_4, діючи на власний
розсуд, не виконав рішення суду - не
витребував автомобіль у ОСОБА_6 та не
зареєстрував його за собою, не впливає
на можливість поділу майна, оскільки
відповідно до роз'яснень п.30 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 11
від 21 грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» у випадку коли при розгляді
вимоги про поділ спільного сумісного
майна подружжя буде встановлено, що
один із них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

В даному конкретному випадку,
ураховуючи вищенаведені роз'яснення
Верховного Суду України, та обставина,
що ОСОБА_4, будучи власником автомобіля
марки "Toyota Land Cruiser", 2005 року випуску,
номер кузова НОМЕР_1, за рішенням суду,
не виконав це рішення та не витребував
своє майно, свідчить, що ОСОБА_4
фактично приховує це майно від поділу.

Ураховуючи дану обставину, визнання
ідеальних часток подружжя у спірному
майні і залишення указаного автомобіля
у спільній частковій власності сторін
не вирішує існуючого спору.

Тому районний суд обґрунтовано прийшов
до висновку, що при поділі спільного
майна указаний автомобіль підлягає
виділенню ОСОБА_4 (особі, яка: по-перше,
здійснила його відчуження на свій
розсуд проти волі іншого з подружжя;
по-друге, на час вирішення справи
фактично приховує це майно від поділу)
з одночасною сплатою на користь
другого з подружжя - ОСОБА_5,, грошової
компенсації Ѕ частини вартості
автомобіля, на отримання якої
позивачка погодилась.

Ураховуючи викладене, доводи
апеляційної скарги відповідача про
грубе порушення районним судом
встановленого законом порядку поділу
неподільної речі також є
безпідставними.

Доводи апеляційної скарги
відповідача щодо неправильного
визначення судом розміру грошової
компенсації Ѕ частини вартості
автомобіля, оскільки була визначена не
дійсна його вартість, а
середньо-ринкова, також не можуть бути
прийняті апеляційним судом у якості
підстав для скасування оскаржуваного
рішення виходячи з наступного.

По-перше, як вже зазначено вище
ОСОБА_4 фактично приховує це майно від
поділу.

По-друге, відповідно до положень
цивільного процесуального
законодавства, якщо при дослідженні
письмових доказів особою, яка бере
участь у справі, буде подана заява про
те, що доданий до справи або поданий
іншою особою для ознайомлення документ
викликає сумнів з приводу його
достовірності або є фальшивим, особа,
яка подала цей документ, може
відповідно до частини другої статті 185
ЦПК просити суд виключити його з числа
доказів і розглядати справу на
підставі інших доказів. При
відсутності з її боку таких
процесуальних дій, особа, яка подала
заяву, має згідно із загальними
правилами доказування (стаття 60 ЦПК)
подати відповідні докази, що
спростовують значення відомостей
оспорюваного документа і могли бути
підставою неприйняття його до уваги
під час оцінки доказів.

В даному конкретному випадку
ОСОБА_4, заперечуючи проти висновку
комісійної судової автотоварознавчої
експертизи № 7227/13-54 від 20.08.2013 (а.с.102-104),
не надав суду відповідних доказів на
підтвердження тієї обставини, що
дійсна вартість автомобіля марки "Toyota
Land Cruiser", 2005 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, суттєво відрізняється від його
середньо-ринкової вартості, зокрема, у
сторону зниження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції дана належна оцінка
доводам сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційній скарзі,
не спростовують їх, тому підставдля
скасування оскаржуваного рішення
немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 15 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А.
Пікуль

Судді:
Т.О. Невідома

Т.І.Побірченко