ун. № 759/5314/14-ц
пр. № 2/759/2940/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року Святошинський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
І.В.П»ятничук,

з участю секретаря -
К.Ю.Іванова,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «
ПроКредитБанк» до ОСОБА_1 як
правонаступника ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ « ПроКредитБанк»
звернувся до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_1 як
правонаступника ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
просив суд постановити рішення про
стягнення в солідарному порядку боргу
за договором від 19.12.2006 р. в розмірі 24354
грн. 99 коп. боргу за капіталом, 25967 грн. 98
коп. боргу по процентам, 222385 грн. 80 коп.
пені та понесені судові витати.

В обгрунтування заявлених
позовних вимог позивач вказує на те, що
19.12.2006 р. між ПАТ « ПроКредитБанк» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір
№1.29177 за яким позичальника ОСОБА_2
надано кредит в розмірі 5500 доларів США,
з процентною ставкою 21% річних, строком
на 24 місяці. В забезпечення виконання
вимог по даному кредитному договору
19.12.2006 р. між ПАТ « ПроКредитБанк» та
ОСОБА_3 було укладено договір поруки №
1.29177-ДП. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
зобов»язання за даним кредитним
договором не виконані і тому за даним
кредитним договором існує
заборгованість в розмірі 24354 грн. 99 коп.
боргу за капіталом, 25967 грн. 98 коп. боргу
по процентам, 222385 грн. 80 коп. пені.
Враховуючи те, що правонаступником
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. є його дружина
ОСОБА_4, то просили стягнути дану
заборгованість в солідарному порядку з
правонаступника померлого боржника та
поручителя за даним кредитним
договором, посилаючись на ст..ст. 525, 526,
542, 543, 554, 610, 611, 612, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України
просили заявлені позовні вимоги
задовольнити.

Представник позивача в судове
засідання не з»явився, суду надав заяву
з проханням розглянути справу в
відсутності представника, підтримував
заявлені позовні вимоги та просив їх
задовольнити, з врахуванням
вищезазначеного суд вважає можливим
розглянути справу в відсутності
представника позивача.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в
судові засідання не з»явилась, про час
та місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, тому суд вважає
можливим розглянути справу в їх
відсутності, оскільки в силу положень
ст..ст.74, 76 ЦПК України відповідачі
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали цивільної
справи, суд вважає, що у задоволенні
позову необхідно відмовити, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 Цивільного
процесуального кодексу України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Як вбачається з матеріалів
справи, 19.12.2006 р. між ПАТ «
ПроКредитБанк» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір №1.29177 за яким
позичальника ОСОБА_2 надано кредит в
розмірі 5500 доларів США, з процентною
ставкою 21% річних, строком на 24 місяці.

В забезпечення виконання вимог по
даному кредитному договору 19.12.2006 р. між
ПАТ « ПроКредитБанк» та ОСОБА_3 було
укладено договір поруки № 1.29177-ДП.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
зобов»язання за даним кредитним
договором не виконані і тому за даним
кредитним договором існує
заборгованість в розмірі 24354 грн. 99 коп.
боргу за капіталом, 25967 грн. 98 коп. боргу
по процентам, 222385 грн. 80 коп. пені.

Однак не можуть бути взяті судом
до уваги посилання позивача про те, що
дану заборгованість слід стягнути з
ОСОБА_1 як дружини ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. як правонаступника
померлого, оскільки відповідно до
витребуваних відомостей ВРАЦС
Солом»янського РУЮ м.Києва від 30.04.2014 р.
встановлено, що 11.05.2007 р. на підставі
спільної заяви подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, за актовим записом № 570 від
12.06.2007 р. проведено розірвання шлюбу
даного подружжя ( а.с. 80), крім того з
витребувани судом матеріалів
спадкової справи відкритої
Дванадцятою Київською державною
контрою після смерті ОСОБА_2 який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ( а.с. 83-237) ОСОБА_1 з
заявами про прийняття спадщини після
померлого ОСОБА_2 не зверталась,
спадщину не приймала, а тому не є
спадкоємцем чи як вказує позивач
правонаступником після померлого
боржника.

Щодо стягнення суми
заборгованості з поручителя за даним
кредитним зобов»язанням - ОСОБА_3 слід
зазначити наступне.

Відповідно до ч.3 ст.559 ЦК України,
порука припиняється у разі переведення
боргу на іншу особу, якщо поручитель не
поручався за нового боржника.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач звертаючись до суду з
вимогами про стягнення суми боргу в
солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3
по суті перевів борг ОСОБА_5 за
кредитним договором укладеним 19.12.2006 р.
між ПАТ « ПроКредитБанк» та ОСОБА_2 за
№1.29177 на ОСОБА_1 без повідомлення та
згоди поручителя за даним договором
поруки № 1.29177-ДП. Що суперечить вимогам
ч.3 ст.559 ЦК України.

Крім того, відповідно до
кредитного договору даний кредит
ОСОБА_2 отримано строком на 24 місяці,
договір укладено 19.12.2006 р. взагалі даний
договір не містить строку, після
закінчення якого порука припиняється,
оскільки п.5.1 встановлено, що договір
діє до повного виконання зобов'язань.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами
(ч.1 ст.252 ЦК України).

Разом з тим, із настанням певної
події, яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати ( ст.ст.251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору про
його дію до повного виконання
зобов'язань не свідчать про те, що
договором установлено строк
припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4
ст.559 ЦК України, тому в цьому разі
підлягають застосуванню і норми ч.4
ст.559 ЦК України.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Як вбачається з матеріалів
справи, в кредитному договорі не
визначено строку виконання основного
зобов'язання.

За таких підстав вимога до
поручителя повинна була бути
пред'явлена не пізніше одного року від
дня укладення договору поруки, тобто
19.12.2007 р.

Разом з тим, договір написаний
так, що з його змісту строк виконання
зобов'язання може бути визначений.

Доказів пред'явлення вимоги до
поручителя впродовж шести місяців з
дня виникнення у кредитора права на
пред'явлення такої вимоги, або позову
до суду впродовж одного року з дня
укладення договору поруки матеріали
справи не містять.

За таких підстав у відповідності
до ч. 4 ст.559 ЦК України суд вважає, що
порука ОСОБА_3 припинилась.

Враховуючи вищенаведені
обставини суд вважає заявлені
позивачем ПАТ «ПроКредитБанк»
необґрунтованими та такими що
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст..ст. ст.ст. 10, 60, 84, 88,
209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «
ПроКредитБанк» до ОСОБА_1 як
правонаступника ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Святошинський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою яка була
відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя:

ун. № 759/5314/14-ц

пр. № 2/759/2940/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року Святошинський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
І.В.П»ятничук,

з участю секретаря -
К.Ю.Іванова,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «
ПроКредитБанк» до ОСОБА_1 як
правонаступника ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «
ПроКредитБанк» до ОСОБА_1 як
правонаступника ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Святошинський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою яка була
відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: