Справа№616/1107/13-ц
Провадження№2/616/25/14
18 квітня 2014 р. Великобурлуцький
районний суд Харківської обл. у складі:
судді Малюкіна Ю.П., при секретарі
Логвіновій М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в сел.
Великий Бурлук цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Великобурлуцької
районної державної адміністрації в
Харківській області та Вільхуватської
сільської Ради в Великобурлуцькому
районі Харківської області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування,
20.12.2013 року ОСОБА_1 (далі Позивач)
звернувся до суду з вказаним позовом до
відповідачів про визнання права
власності в порядку спадкування на
земельну ділянку площею 4.7918 га,
розташовану на території
Вільхуватської сільської Ради
Великобурлуцького району.
В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначив, що він проживав по сусідству
в АДРЕСА_1 із померлим ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2. Останні роки він здійснював
догляд за померлим ОСОБА_2, а тому той
16.03.2010 р. заповідав йому все належне
майно. Заповіт посвідчений секретарем
Вільхуватської сільської Ради Яуровою
Л.Н., зареєстрований в реєстрі за №125.
Позивач просив визнати за ним право
власності на належну померлому ОСОБА_2
земельну ділянку площею 4.7918 га. на
території Вільхуватської сільської
Ради, належну померлому на підставі
розпорядження Великобурлуцької РДА
№117 від 05.05.2003 р., але на яку не був
отриманий державний акт. Через
відсутність правовстановлюючих
документів на земельну ділянку
державний нотаріус відмовив у видачі
свідоцтва про право власності.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свої
позовні вимоги підтримав.
Представник позивача ОСОБА_4
підтримавши позовні вимоги в повному
обсязі пояснив, що Державний акт на
право власності на спірну земельну
Представник Великобурлуцької РДА
Юнаков Є.О. (далі Відповідач 1) в
судовому засіданні позовні вимоги по
Представник Вільхуватської сільської
Ради Катасонов В.О. (далі Відповідач 2)
позов не визнав посилаючись на те, що
секретар Вільхуватської сільської
Ради Яурова Л.Н. не мала права
посвідчувати цей заповіт, оскільки
Рада не наділяла її такими
повноваженнями, у нього викликає
великий сумнів достовірність підпису в
заповіті від імені ОСОБА_2 та подав
заяву про застосування позовної
Вислухавши пояснення сторін
та перевiривши матеріали справи, суд
вважає, що скарга позов не підлягає
задоволенню з наступних пiдстав.
16.03.2010 р. ОСОБА_2 заповідав на випадок
смерті все належне йому майно ОСОБА_1.
Зазначений заповіт посвідчений
секретарем Вільхуватської сільської
Ради Яуровою Л.Н., зареєстрований за №125
(а.с.6). На момент вирішення рішення по
справі дійсність заповіту в судовому
порядку ніким не оспорена.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер в с. Устинівка
Великобурлуцького району Харківської
області, що підтверджується свідоцтвом
про його смерть серії НОМЕР_1 та витягом
про реєстрацію в Спадковому реєстрі
від 26.11.2013 р.(а.с.7,9).
Згідно довідки Вільхуватської
сільської Ради №521 від 05.04.2011 р.
померлий ОСОБА_2 дійсно проживав в
АДРЕСА_2 по день смерть один. Державний
акт на землю йому не видавався.
01.11.2013 р. постановою нотаріуса
Великобурлуцької державної
нотаріальної контори було відмовлено в
видачі свідоцтва про право власності
на спадкове майно через відсутність
правовстановлюючих документів(а.с.10).
Згідно листа Вільхуватської сільської
Ради №02-18/445 від 12.12.2012 р. померлому
ОСОБА_2 на підставі розпорядження
Великобурлуцької РДА №117 від 15.05.2003 р.
при житті надавалась земельна частка
(пай) для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
НОМЕР_2 площею 4.7918 га ріллі відповідно
до проекту організації території
земельних часток(паїв) колишнього КСП
ім. Ватутіна на території цієї Ради за
межами населеного пункту(а.с.11).
Відповідно до листа відділу
Дерземагенства у Великобурлуцькому
районі Харківської області №01-38/38 від
12.12.2013 р. розмір земельної частки (паю)
члена колишнього КСП ім. Ватутіна
складає 7.04 умовних кадастрових гектара
вартістю 113676,23 грн. (а.с.14).
Згідно архівного витягу ОСОБА_2 на
підставі розпорядження
Великобурлуцької РДА №117 від 15.05.2003 р.
була надана у приватну власність
земельна ділянку НОМЕР_2 площею 4,79 га
Вільхуватська сільська Рада своїм
листом №02-18/19 від 22.01.2014 р. звернула
увагу суду на те, що глава
Великобурлуцької РДА з її точки зору не
мав права на той час передавати
земельну ділянку у власність ОСОБА_2 та
просила застосувати позовну
В судовому засіданні також був
досліджений лист відділу
Держземагенства у Великобурлуцькому
районі Харківської області №01-17/535 від
17.04.2014 р. із якого встановлено, що ОСОБА_2
отримував сертифікат на земельну
частку(пай), як член колишнього КСП ім.
Ватутіна за №708. Розпорядженням глави
Великобурлуцької РДА №117 від 15.05.2003 р.
«Про затвердження проекту відведення
та надання у власність земельних
ділянок громадянам для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва із земель КСП Ім. Ватутіна
ОСОБА_2 надано у приватну власність
земельну ділянку НОМЕР_2 площею 7.89 га,
виготовлялась технічна документація,
але Державний акт не виготовлений.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
Відповідно до ч.3. ст.3 Закону України
від 01 липня 2004 року "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.
За змістом ст. 125 ЗК право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають із
моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно абз.3 ч.2 ст. 331 ЦК, якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.
У пункті 3.5 інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування", звертається
увага на те спори про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування, зокрема у
випадках, якщо відсутній отриманий
спадкодавцем державний акт про право
власності на земельну ділянку,
зареєстрований належним чином, якщо
спадкодавцем не був отриманий
державний акт про право власності на
земельну ділянку, розглядаються судами
з урахуванням вимог закону та
роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 про те,
що відповідно до статті 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом. Не
підлягають задоволенню позовні вимоги
спадкоємців про визнання права
власності на земельну ділянку, щодо
якої спадкодавцем розпочато, але не
завершено процедуру приватизації.
Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, а також
право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується зокрема
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною у порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою.
Набуття права власності на земельну
ділянку та перехід права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
має місце за наявності наступних
юридичних фактів у їх сукупності:
- ухвалення рішення компетентного
органу про передачу у власність
земельної ділянки спадкодавцю,
укладення спадкодавцем правочинів
щодо набуття права власності на
- виготовлення технічної документації
на земельні ділянки;
- визначення меж земельної ділянки в
- погодження із суміжними
- одержання у встановленому порядку
Державного акта на землю;
- реєстрація права власності на
Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не
дотримано - право власності на
конкретні земельні ділянки не виникає
та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить
до спадкоємців у порядку спадкування.
В судовому засіданні також
встановлено, що зазначені вимоги
померлим спадкодавцем ОСОБА_2 не були
дотримані, у відповідності до діючих на
той час норм закону він не здійснив у
встановленому порядку державну
реєстрацію свого права власності на
земельну ділянку, яку він отримав при
розпаюванні земель колишнього КСП ім..
Ватутіна Великобурлуцького району, а
отже не реалізував свого права
власності в контексті ст. 125 ЗК України,
а тому в розумінні ст. 1218 ЦК України,
воно не може входити до складу спадщини
та успадковуватися спадкоємцями.
Суд також враховує ту обставину, що
зареєструвати у встановленому порядку
право власності на земельну ділянку з
2003 році до дати смерті ОСОБА_2 у 2010 році,
тобто майже на протязі 7 років,
останньому нічого не заважало, отже
реалізацію свого права на землю він не
здійснив зі своєї вини.
Якщо за життя спадкодавець ОСОБА_2 не
набув права власності на земельну
ділянку, то спадкоємець ОСОБА_1 також не
набуває права власності у порядку
спадкування. До спадкоємця переходять
лише визначені майнові права, які
належали спадкодавцеві на час
відкриття спадщини. Для набуття права
власності у встановленому
законодавством порядку спадкоємець
повинен здійснити дії, які необхідні
для набуття права власності на
визначене нерухоме майно.
Вирішуючи спір, який виник
між сторонами, суд керуючись ст.212 ЦПК
України вважає необхідним відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні його позовних
Оскільки з часу смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 по день звернення
ОСОБА_1 до суду 20.12.2013 р. пройшло більше 3
років і він не ставив в суді питання про
поновлення встановленого ст.257 ЦК
України строку то його слід вважати
таким, що пропустив цей строк без
Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215, 294 ЦПК
України, суд
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
позову до Великобурлуцької районної
державної адміністрації в Харківській
області та Вільхуватської сільської
Ради в Великобурлуцькому районі
Харківської області про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської обл. через
Великобурлуцький районний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення, а особами, які брали участь у
судовому засіданні, але не були
присутні при його проголошенні в той же
строк з дня отримання ними копії цього
рішення.

Суддя
Ю.П.Малюкін