Справа № 647/790/14-ц
№ провадження 2/647/270/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2014 року
Бериславський районний суд
Херсонської області

у складі: головуючого - судді
Миргород В.С.

при секретарі -
Бондарчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бериславі
Херсонської області в порядку заочного
розгляду справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, суд -

В С
Т А Н О В И В:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, посилаючись на те, що
відповідно до укладеного договору №
ОDXRFS02465705 від 15.12.2010 року ОСОБА_1 отримав
кредит у розмірі 2530,00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 0,12 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що заява
підписана разом з Умовами надання
кредиту фізичним особам "Розстрочка"
(Стандарт), про що свідчить його підпис
у заяві.

Договір № ОDXRFS02465705 від 15.12.2010 року та
Умови надання кредиту фізичним особам
"Розстрочка" (Стандарт) позивачем
виконані у повному обсязі, відповідач у
свою чергу не надав Банку грошові кошти
для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, комісією, а також
іншими витратами відповідно до умов
договору.

У порушення зазначених норма закону та
умов договору ОСОБА_1 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав. У зв'язку з чим ОСОБА_1 станом
13.03.2014 року має заборгованість - 12457,24
гривень, яка складається: 2530,00 гривень -
заборгованість за кредитом; 1,46 гривень
- заборгованість по процентам за
користування кредитом; 531,30 гривень -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; 8325,09 гривень -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; відповідно до
п. 2.4.5.5 договору кредиту -500 гривень -
штраф (фіксована частина) та 569,39
гривень -штраф (процентна складова).

У зв'язку з вищевикладеним, позивач
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 12457,24 гривень та судові
витрати в розмірі 243,60 гривні.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, згідно заяви
просив справу розглянути у його
відсутність, підтримав позовні вимоги,
просив суд їх задовольнити, не
заперечував проти заочного розгляду
справи.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав частково, суду пояснив, що пеню
за несвоєчасність виконання
зобов'язань в розмірі 8325,09 гривень він
не визнає, просив в цій частині в
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення відповідача,
вивчивши матеріали справи, суд вважає
що заявлений позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав:

У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України -
суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє їхніх прав у
випадках встановлених нормами ЦПК
України.

Судом встановлено, що між позивачем,
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та
відповідачем ОСОБА_1, 15.12.2010 року було
укладено договір № ОDXRFS02465705,
відповідно до якого відповідач на
підставі заяви, як позичальник отримав
строковий кредит у розмірі 2530,00 гривень
на строк 10 місяців з 15.12.2010 по 14.10.2011 року
з умовами оплати за користування
кредитом, відсотків у розмірі 0.12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 53,13 гривень в обмін на
зобов'язання Позичальника з повернення
кредиту, сплати відсотків, винагороди,
комісії в зазначені в Заяві та Умовах
надання споживчого кредиту фізичним
особам "Розстрочка" (Стандарт) строк
(а.с.5).

Відповідно до Договору відповідач
ознайомлений та згодний з Умовах
надання споживчого кредиту фізичним
особам "Розстрочка" (Стандарт) строк,
які були надані йому у письмовій
формі(а.с.5 об.).

Своїм підписом відповідач підтвердив
надану йому повну інформацію про умови
кредитування в ПриватБанку, а саме:
мету, для якої кредит може бути
витрачений, форми його забезпечення,
наявні форми кредитування з коротким
описом відомостей між ними, у тому
числі між зобов'язаннями позичальника;
тип відсоткової ставки; суму, на яку
кредит може бути виданий; орієнтовну
сукупну вартість кредиту та вартість
послуги з оформлення договору (перелік
усіх витрат, пов'язаних з одержанням
кредиту, його обслуговуванням та
поверненням, зокрема таких як
адміністративні витрати, витрати на
страхування, юридичне оформлення,
тощо);строк, на який кредит може бути
одержаний; варіанти повернення
кредиту, включаючи кількість платежів,
їх частоту та обсяги; можливість
дострокового повернення кредиту та
його умови; необхідність здійснення
оцінки майна, якщо така оцінка є
необхідною, ким вона здійснюється;
податковий режим сплати відсотків та
державні субсидії, на які позичальник
має право, і відомості про те, від кого
позичальник може одержати докладнішу
інформацію; переваги та недоліки
пропонованих схем кредитування. Також
зазначив, що згоден, що ця заява разом
із запропонованими ПриватБанком
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам "Розстрочка" (Стандарт),
тарифами складає між ним та банком
кредитно-заставний договір.
Підтвердив, що вся надана інформація є
достовірною. Зобов'язався про всі зміни
повідомляти банк не пізніше 15 днів від
моменту їх виникнення (а.с.5 об.).

Між сторонами кредитного договору в
силу його умов виникли правовідносини,
врегульовані його положеннями ст..ст.
1046, 1054 ЦК України, за якими відповідач
отримав у позивача суму кредиту із
зобов'язанням повернути позивачу суму
та сплатити проценти за користування
кредитом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Відповідач допустив порушення умов
договору по поверненню суми кредиту та
сплати процентів за його користування,
в результаті чого станом на 13.03.2014 року
за відповідачем перед позивачем
виникла заборгованість у розмірі - 12457,24
гривень, яка складається: 2530,00 гривень -
заборгованість за кредитом; 1,46 гривень
- заборгованість по процентам за
користування кредитом; 531,30 гривень -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; 8325,09 гривень -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; відповідно до
п. 2.4.5.5 договору кредиту -500 гривень -
штраф (фіксована частина) та 569,39
гривень -штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 546 ч.1, ст. 549 ЦК України
виконання зобов'язання забезпечуються,
зокрема, неустойкою, яка визначається
як пеня та штраф і є грошовою сумою або
іншим майном, які боржник повен
передати кредиторові у разі порушення
зобов'язання, за ст. 611 ч.1 п.3 ЦК України
сплата неустойки є правовим наслідком
порушення зобов'язання.

Пунктом 2.4.5.1. Умов та правил надання
банківських послуг визначено, що при
порушенні позичальником зобов'язання
щодо погашення кредиту у порядку та
строки, відповідно до заяви, та сплати
відсотків за користування кредитом,
він зобов'язаний сплатити банку пеню в
розмірі 1,25 % від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочки.

Пунктом 2.4.5.5 Умов та правил надання
банківських послуг визначено, що при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш, ніж на 90 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500 гривень+5 % від суми
заборгованості.

З приведених пунктів Умов та вимог
позову вбачається, що позивачем
заявлена вимога про застосування як
штрафу, так і пені за порушення
відповідачем зобов'язання щодо
погашення кредиту та сплати відсотків
за користування ним у порядку та
строки, визначені умовами договору.

Таким чином, за одне й теж порушення
зобов'язання передбачена подвійна
відповідальність одного виду. У статті
61 Конституції України зазначено, що
ніхто не може бути двічі притягнутий до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те ж саме правопорушення.

Отже, позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором в сумі 8325,09 гривень не
підлягають задоволенню.

В інший частині вимоги позивача про
стягнення заборгованості підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на
користь якої ухвалене рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Позивач при подачі позову до суду
сплатив судові витрати у розмірі 243,60
гривні.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 4132,15 гривень, а також 243,60
гривень судових витрат.

Керуючись ст. ст. 526, 546, 549, 611, 1046, 1054 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» про стягнення боргу за
кредитним договором - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ ОDXRFS02465705 від 15.12.2010 року станом на
13.03.2014 року у розмірі 4132,15 гривень, а
також 243,60 гривень в рахунок
відшкодування судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з часу
проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Херсонської області через
Бериславський районний суд
Херсонської області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
мають право подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, встановлених ст..294
ЦПК України, залишається без розгляду,
якщо апеляційний суд за заявою особи,
яка її подала не знайде підстав для
поновлення строку про що
постановляється ухвала.

Суддя
В. С. Миргород