Справа № 267/8214/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
м.
Макіївка

Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області у складі:

головуючого судді Коцюбинської
Ю.Д.,

при секретарі Мирошниченко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Макіївка заяву
комунального підприємства
«Макіївський міськводоканал» про
приведення судового наказу у
відповідність з вимогами ч.1 п.3 ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», визначення нового строку
пред'явлення судового наказу до
виконання,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2014 року комунальне
підприємство «Макіївський
міськводоканал» звернулось до суду із
вищезазначеною заявою з якої
вбачається, що судовим наказом, виданим
Гірницьким районним судом м. Макіївки 13
грудня 2013 року, з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь заявника солідарно стягнуто
заборгованість сумі 1124, 67 грн. за надані
послуги з водопостачання та
водовідведення, а також судові витрати
в сумі 114, 70 грн. У вказаному судовому
наказі не вказано, що боржники
відмовились від отримання ІПН з
релігійних чи інших переконань та не
вказані дані їх паспортів, чи їх ІПН, у
зв'язку з чим державним виконавцем буде
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження на підставі п.6 ч.1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження». Просило привести
судовий наказ у відповідність з
вимогами ч.1 п.3 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» та визначити
новий строк пред'явлення судового
наказу до виконання

Представник КП «Макіївський
міськводоканал», ОСОБА_1, ОСОБА_2 у
судове засідання не з'явились. Їх
неявка не перешкоджає розгляду справи
по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що заява задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України,
виконавчий лист має відповідати
вимогам до виконавчого документа,
встановленим Законом України «Про
виконавче провадження»

Згідно п. 3 ч 1 ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», повне
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до довідок Міністерства
доходів і зборів України на запити суду
щодо надання реєстраційних номерів
облікових карток боржників ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, а у разі, якщо вищевказаним
особам не присвоєні такі номери,
повідомлення серії їх паспортів, якщо
вони через свої релігійні або інші
переконання відмовились від прийняття
РНОКПП, надати реєстраційні номери
облікових карток фізичних осіб ОСОБА_1
і ОСОБА_2 не має можливості з причини
неможливості однозначного їх
ідентифікування. Інша інформація у
вказаних довідках відсутня.

Таким чином, привести судовий наказ у
відповідність до вимог п. 3 ч.1 ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження» шляхом вказання
ідентифікаційних номерів боржників
або даних їх паспортів не
представляється можливим, оскільки сам
заявник не надав суду такі відомості, а
витребувані судом довідки із
Міністерства доходів і зборів України
не містять необхідної інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України,
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 22
Закону України "Про виконавче
провадження", що діяв на час набрання
законної сили рішенням, виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання протягом року.

Судом встановлено, що строк
пред'явлення судового наказу до
виконання встановлено 27 лютого 2015 року,
тобто у заявника попереду є приблизно
рік для пред'явлення виконавчого
документу на виконання, а тому вимоги
заявника про визначення нового строку
для пред'явлення виконавчого документу
на виконання є безпідставними.

Більш того, звертаючись до суду із
заявою про приведення судового наказу
у відповідність з вимогами ч.1 п.3 ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», визначення нового строку
пред'явлення судового наказу до
виконання, КП «Макіївський
міськводоканал» навіть не звертався до
виконавчої служби та не пред'являв
судовий наказ на виконання, тобто
відсутній спір, і таким чином відсутні
підстав для задоволення вимог заяви.

Керуючись ст. ст. 369, 371 ЦПК України,
ст. ст. 18, 22 Закону України "Про
виконавче провадження",

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви комунального
підприємства «Макіївський
міськводоканал» про приведення
судового наказу у відповідність з
вимогами ч.1 п.3 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», визначення
нового строку пред'явлення судового
наказу до виконання відмовити.

На ухвалу може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Донецької області через Гірницький
районний суд м. Макіївки Донецької
області протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя