Справа
Провадження № 2/254/374/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2014 року
м. Донецьк

Будьоннівський районний суд м.
Донецька у складі:

головуючий суддя
Заборський В.О.,

при секретарі
Калініній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
Дев'ята донецька державна нотаріальна
контора, ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до виконавчого комітету
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради про визнання за нею права
власності в порядку спадкування на
жилий будинок АДРЕСА_1, загальною
площею 76,4 кв.м, жилою площею 49,1 кв.м,
після смерті її батька ОСОБА_3. Позивач
свої вимоги обґрунтовує тим, що її
батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином
ОСОБА_4 і ОСОБА_5. Її бабусі ОСОБА_4 на
підставі рішення виконкому
Калінінської районної ради у м. Сталіно
№ 3/37 від 11 лютого 1958 року виділено
земельну ділянку площею 330 кв.м за
адресою: АДРЕСА_1, і 22 березня 1958 року
між нею та виконкомом Сталінської
міської ради укладено Договір про
надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померла. Згідно
Акту від 14 вересня 1986 року будинок
АДРЕСА_1 прийнято в експлуатацію.
ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5, чоловік
ОСОБА_4 та дідусь позивачки.
ІНФОРМАЦІЯ_7 помер батько позивачки
ОСОБА_3. У шестимісячний строк після
смерті батька позивач звернулась до
нотаріальної контори із заявою та
прийняла спадщину. Крім позивачки,
спадкоємцем першої черги є її сестра,
яка не бажає приймати спадщину і
відмовляється від неї на її користь.
Однак у зв'язку з тим, що право
власності спадкодавця не було
зареєстровано в КП «БТІ м. Донецька», то
нотаріус своєю постановою відмовив у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
у зв'язку з чим позивач вимушена
звернутись до суду для захисту своїх
спадкових прав.

Позивач ОСОБА_1 повідомлена
належним чином про час і місце розгляду
справи в судове засідання не з'явилась.
Суду надала заяву про розгляд справи у
її відсутності.

Відповідач виконавчий комітет
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради повідомлений належним чином про
час і місце розгляду справи в судове
засідання представника не направив.
Суду надана заява про розгляд справи за
відсутності представника.

Третя особа ОСОБА_2 повідомлена
належним чином про час і місце розгляду
справи в судове засідання не з'явилась.
Суду надала заяву про розгляд справи у
її відсутності, проти задоволення
позову не заперечує.

Третя особа Дев'ята донецька
державна нотаріальна контора
повідомлена належним чином про час і
місце розгляду справи в судове
засідання представника не направила.
Суду надана заява про розгляд справи за
відсутності представника.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності учасників
процесу, в поясненнях яких немає
необхідності на підставі наданих суду
письмових доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 і
ОСОБА_4, які доводяться позивачці
дідусем та бабусею, уклали шлюб 28
серпня 1945 року, про що зроблено запис №
604. Після укладення шлюбу дружині
присвоєно прізвище ОСОБА_4.

Рішенням виконавчого комітету
Калінінської районної Ради депутатів
трудящих м. Сталіно № 3/37 від 11 лютого 1958
року ОСОБА_4 виділено земельну ділянку
площею 330 кв.м для індивідуального
будівництва будинку по АДРЕСА_1, а 22
березня 1958 року, згідно даного рішення
з ОСОБА_4 укладено Договір про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки площею 330 кв.м, по АДРЕСА_1.

Як вбачається з архівної довідки
Державного архіву Донецької області
від 04 лютого 2014 року № 01-26/94 вулиця
Чегоріна Калінінського району була
перейменована у вулицю Горностаївську,
на підставі Рішення виконкому
Донецької міськради депутатів
трудящих № 6/95 від 21 березня 1968 року
«Про впорядкування найменувань
майданів, бульварів, проспектів, вулиць
і провулків Донецька».

Житловий будинок АДРЕСА_1,
загальною площею - 76,4 кв.м, жилою - 49,1
кв.м прийнятий до експлуатації 10
вересня 1986 року, про що свідчить Акт
прийомки індивідуальних домоволодінь.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4,
про що 18 вересня 1982 року Пролетарським
відділом бюро ЗАГС м. Донецька зроблено
запис № 1248.

Згідно Інформаційних довідок зі
Спадкового реєстру № 36372697 від 20.01.2014
року та № 36372683 від 20.01.2014 року ОСОБА_4
заповіт не залишила, та спадкова справа
після її смерті не відкривалась,
свідоцтво про право на спадщину не
видавалось.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5, про що
21 березня 1989 року Пролетарським
відділом бюро ЗАГС м. Донецька зроблено
запис № 481.

Згідно Інформаційних довідок зі
Спадкового реєстру № 36372543 від 20.01.2014
року та № 36372521 від 20.01.2014 року ОСОБА_5
заповіт не залишав, та спадкова справа
після його смерті не відкривалась,
свідоцтво про право на спадщину не
видавалось.

Приймаючи до уваги сутність
заявлених вимог і обставини справи, суд
вважає за необхідне вирішити дану
цивільну справу на підставі
законодавства, що діяло на момент
виникнення правовідносин.

Цивільним кодексом 1963 року, який
діяв на час виникнення правовідносин
щодо спадкування після смерті ОСОБА_4,
ОСОБА_5 і ОСОБА_3 було передбачено, що
спадкоємцями першої черги за законом є
діти (в тому числі усиновлені), дружина
і батьки (усиновителі) померлого,
дитина померлого, яка народилася після
його смерті (ст.. 529 ЦК України).

Згідно ст. 548 ЦК України (1963 року),
для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК
України (1963 р.), спадкоємець визнається
таким, що прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном і якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені дії
повинні бути здійснені протягом шести
місяців від дня відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьком є
ОСОБА_5, а матір'ю ОСОБА_4.

Як вбачається з копії Домової
книги для прописки громадян, які
проживають в АДРЕСА_1, ОСОБА_4 була
прописана в даному будинку з 24 серпня
1960 року та виписана 12 березня 1985 року у
зв'язку із смертю, ОСОБА_5 був
прописаний у будинку з 24 серпня 1960 року
та виписаний 11 серпня 1990 року у зв'язку
із смертю, ОСОБА_3 був прописаний в
будинку з 14 грудня 1972 року.

Таким чином, ОСОБА_3 на підставі
ст. 549 ЦК України (1963 року) є таким, що
прийняв спадщину як після смерті
матері ОСОБА_4 так і після смерті батька
ОСОБА_5, і йому в порядку спадкування
належав жилий будинок АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_8, про що 10
травня 1997 року Калінінським відділом
реєстрації актів громадянського стану
м. Донецька зроблено запис № 539.

Згідно Інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру № 36372618 від 20.01.2014
року ОСОБА_3 заповіт не залишав.

Із матеріалів спадкової справи № 601 до
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3
вбачається, що єдиними спадкоємцями
першої черги є його доньки: ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, які 03 листопада 1997 року із
заявами про прийняття спадщини та
видачу свідоцтв про право на спадщину
за законом звернулись до Дев'ятої
донецької державної нотаріальної
контори. Дані факти підтверджуються
Свідоцтвом про народження ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, в яких їх батьком зазначений
ОСОБА_3, та Свідоцтвами про одруження: 10
січня 1998 року ОСОБА_9 з ОСОБА_1, та 23
листопада 2002 року ОСОБА_10 з ОСОБА_2.

Державний нотаріус Дев'ятої
донецької державної нотаріальної
контори Вервейко Н.Г. Постановою від 03
грудня 2013 року за № 2499/02-31 відмовила
ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на
спадщину за законом на будинок АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що
відсутня державна реєстрація права
власності на спадковий будинок,
оскільки правовстановлюючий документ
на житловий будинок - Договір про
надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
житлового будинку не був своєчасно
власником ОСОБА_4 наданий до БТІ м.
Донецька для здійснення державної
реєстрації права власності на житловий
будинок.

Згідно листа КП «БТІ м. Донецька»
від 08 листопада 2013 року за № 260723 право
власності на будинок АДРЕСА_1 не
зареєстровано. Згідно архівним
матеріалам КП БТІ м. Донецька, станом на
31.12.2012 року, за даними обстеження 21.04.1986
року об'єкт нерухомого майна,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 в КП
БТІ м. Донецька про інвентаризований на
ім'я ОСОБА_4 на підставі Договору про
надання в безстрокове користування
земельної ділянки для індивідуальної
забудови жилого будинку від 22 березня
1958 року.

Як роз'яснив Пленум ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 6 своєї Постанови № 6 від 07
лютого 2014 року «Про судову практику в
справах про захист права власності та
інших речових прав» незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття спадщини
(частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право
власності на нерухоме майно у разі
прийняття спадщини виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації речового права на нерухоме
майно (стаття 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом
із тим суди повинні розмежовувати
право на спадщину як майнове право
(об'єкт спадкування) та виникнення
права власності на спадкове майно як на
об'єкт нерухомого майна. При цьому,
наприклад, спадкоємець має право
звернутися із заявою про державну
реєстрацію переходу права власності до
органу, що здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно,
після прийняття спадщини в порядку,
передбаченому законом. Якщо право
власності спадкодавця не було
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно,
правовстановлюючими є документи, що
підтверджують підставу для переходу
права власності в порядку
правонаступництва, а також документи
спадкодавця, що підтверджують
виникнення у нього права власності на
нерухоме майно (стаття 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Вирішуючи позов по суті, суд враховує
ті обставини, що неможливо оформлення
позивачкою спадщини після смерті
ОСОБА_3 через нотаріальну контору у
визначеному законом порядку, оскільки
на теперішній час позивач не може
зареєструвати право власності за
померлими спадкодавцями та надати
відповідний витяг нотаріусу, який
виніс постанову про відмову у видачі
Свідоцтва про право на спадщину.
Реалізувати своє право власності на
будинок іншим шляхом ніж через судове
рішення у зв'язку з прогалинами в
законодавстві, що регулює зазначені
правовідносини, позивач не може. За
наведених обставин позовні вимоги
ОСОБА_1 про визнання права власності на
будинок в порядку спадкування
підлягають задоволенню.

Позивач не вимагає компенсацію за
понесені судові витрати, пов'язані із
зверненням до суду і розглядом
цивільної справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-216 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Будьоннівської районної у м.
Донецьку ради, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: Дев'ята донецька
державна нотаріальна контора, ОСОБА_2
про визнання права власності в порядку
спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІН
НОМЕР_1, право власності на жилий
будинок АДРЕСА_1, загальною площею 76,4
кв.м, жилою плрощею 49,1 кв.м, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Будьоннівський районний
суд м. Донецька протягом десяти днів з
дня його проголошення, а особами, які не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення. Рішення набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя: