АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
1 інстанції - Бартащук Л.П.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/28/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарях
Лужецькій І.С., Слащуку А.С.

за участю позивача
ОСОБА_2,

представника позивача
ОСОБА_3,

відповідача
ОСОБА_4.,

представників відповідача
ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 17 січня 2013 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
стягнення боргу за борговою розпискою.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 17.01.2013 позов
ОСОБА_2 задоволено: стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 1 371
890,00 грн та судові витрати в сумі 3 639,00
грн, а всього стягнуто 1 375 529,00 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
08.08.2009 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було
укладено договір позики, відповідно до
умов якого позивач передав, а
відповідач прийняв у борг 123 250 доларів
США. Факт одержання відповідачем
грошей підтверджується складеною ним
письмовою розпискою. Зі змісту
розписки вбачається, що відповідач
зобов'язується повернути позивачу
грошову суму, отриману в борг, в строк
до 20.08.2009 в сумі 173 000 доларів США. У
визначений строк відповідач позивачу
грошові кошти за вказаним договором не
повернув, доказів своєчасного
повернення суми боргу суду не надав.

Враховуючи, що доказів повернення
відповідачем позивачу грошових коштів,
отриманих в борг, суду не надано, суд
першої інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та їх
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати заочне рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 17.01.2013 з підстав неповноти
з'ясованих судом обставин та
невідповідності висновків суду
обставинам справи.

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідач та його представники
просили задовольнити апеляційну
скаргу з наведених у ній доводів.
Позивач та його представник проти
доводів апеляційної скарги
заперечували, просили її відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді вимог, колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а оскаржуване
рішення - залишенню без змін з огляду на
таке.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника, що
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Отже, письмова форма договору позики
внаслідок його реального характеру є
доказом не лише факту укладення
договору, але й факту передачі грошової
суми позичальнику.

Крім того, за своєю суттю розписка про
отримання в борг грошових коштів є
документом, який видається боржником
кредитору за договором позики,
підтверджуючи як його укладення, так і
умови договору, а також засвідчуючи
отримання боржником від кредитора
певної грошової суми

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Правильно встановлено судом першої
інстанції, що факт отримання ОСОБА_4
грошей від ОСОБА_2 підтверджується
наявною у матеріалах справи борговою
розпискою від 08.08.2009 (а.с. 7).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про
те, що розписка була написана ним під
впливом насильства, не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

За клопотанням відповідача для
підтвердження його доводів за
апеляційною скаргою ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2013
(а.с. 137 - 138) була призначена по справі
комплексна лінгвістично-авторознавча
та хімічна експертиза, проведення якої
доручено експертам Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз з питань відповідності
моменту написання розписки наявній у
зазначену ній дату, виявлення
незвичного психо-фізіологічного стану
автора розписки в момент її написання,
а також встановлення умов, за яких була
написана розписка.

Проте, експертиза не була проведена з
підстав незабезпечення ОСОБА_4 оплати
вартості проведення експертизи. За
таких обставин та відповідно до ч. 1 ст.
146 ЦПК України колегія суддів вважає, що
у визнанні факту написання ОСОБА_4
розписки під впливом насильства слід
відмовити, оскільки ОСОБА_4 улилявся
від проведення експертизи, яка має
значення для підтвердження його
доводів.

Згідно з довідкою старшого слідчого СВ
Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.
Києві від 09.07.2013 (а.с. 122) порушену 11.07.2010
кримінальну справу № 04-24480 за ознаками
злочину, передбаченого ст. 146 КК
України, після проведення всіх
можливих і необхідних
слідчо-оперативних заходів встановити
особу, яка вчинила даний злочин, не
виявилося можливим, у зв'язку з чим
вказану кримінальну справу 13.08.2012
зупинено на підставі п. 3 ст. 206 КПК
України.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_4
не заслуговують на увагу, оскільки
належних та допустимих доказів у
передбаченому ст.ст. 10, 60 ЦПК України
порядку суду не надано.

За таких обставин висновок суду,
викладений в оскаржуваному рішенні,
ґрунтується на вимогах закону,
підтверджується матеріалами справи і
доводами апеляційної скарги не
спростовуються.

Передбачених ст. 308 ЦПК України підстав
для скасування заочного рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 17 січня 2013 року не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 309, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 17 січня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна