У х в а л а

07 квітня 2014 року м.
КиївКолегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Горелкіної Н.А.,

суддів:
Маляренко А.В.,
Мартинюка В.І.,

Іваненко Ю.Г.,
Журавель В.І.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи», правонаступника
публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», треті
особи: приватне підприємство
«Сторожинецький Лісторг», приватний
нотаріус ОСОБА_5, страхова компанія
«Вексель», страхове товариство
«Вексель-життя», про захист прав
споживача та визнання кредитного
договору та іпотечного договору
недійсними,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3, в особі представника - ОСОБА_4,
звернувся до суду із позовом до ПАТ АК
«Промислово-інвестиційний банк» в
особі структурного підрозділу
відділення Промінвестбанку в
м.Чернівці (правонаступник ТзОВ
«Кредитні ініціативи»), треті особи: ПП
«Сторожинецький Лісторг», приватний
нотаріус ОСОБА_5, страхова компанія
«Вексель» та страхове товариство
«Вексель-життя» про захист прав
споживача та визнання кредитного та
іпотечного договорів недійсними.

Рішенням Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 4
вересня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено.

Визнано недійсним з моменту укладення
кредитний договір № 2759 від 26
жовтня 2007 року, укладений між ЗАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» в особі
філії «Відділення ПромінвестБанку в м.
Чернівці» (правонаступник ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»),
правонаступником якого є ТОВ «Кредитні
ініціативи» та ОСОБА_3

Визнано недійсним з моменту укладення
іпотечний договір від 31
жовтня 2007 року, укладений між ЗАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» в особі
філії «Відділення ПромінвестБанку в м.
Чернівці» (правонаступник
ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»),
правонаступником якого є ТОВ «Кредитні
ініціативи», та ТзОВ «Сторожинецький
Лісторг», посвідчений приватним
нотаріусом Сторожинецького районного
нотаріального округу - ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі вчинення
нотаріальних дій за № 4713. Вирішено
питання про стягнення судового збору.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області
від 27 листопада 2013 року, рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 4 вересня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до ТОВ «Кредитні
ініціативи», правонаступника ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», треті
особи - ПП
«Сторожинецький Лісторг», приватний
нотаріус ОСОБА_5, СК «Вексель»,
СТ «Вексель-життя», про захист прав
споживача та визнання кредитного
договору та іпотечного договору
недійсними відмовлено

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 3 лютого 2014 року
ОСОБА_3 в особі представника відмовлено
у відкритті касаційного провадження за
його касаційною скаргою на рішення
апеляційного суду Чернівецької
області від 27 листопада 2013 року.

У березні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надійшла заява про
перегляд Верховним судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 3 лютого 2014 року,
в якій заявник посилаються на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм закону, а саме: ст. 230 ЦК України, що
потягло ухвалення різних за змістом
рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
заявник наводить ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 серпня 2012 року, від 7 серпня
2013 року та рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 квітня 2013 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30
вересня 2011 року «Про судову практику
застосування статей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України» заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, може бути подана
за сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Посилання заявника на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 серпня 2013 року та
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 квітня 2013
року, як на підставу неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах є
безпідставним, оскільки зі змісту
заяви і доданих копій судових рішень
касаційної інстанції не вбачається
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Посилання заявника на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 серпня 2012 року, як
на підставу неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах також є
безпідставними, оскільки згідно з
Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України» постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК, і
на них не може здійснюватися посилання
на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК.

У зв'язку з наведеним у допуску справи
до провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 73, 354, 355, 356 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», правонаступника
публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», треті
особи - приватне підприємство
«Сторожинецький Лісторг», приватний
нотаріус ОСОБА_5, страхова компанія
«Вексель», страхове товариство
«Вексель-життя», про захист прав
споживача та визнання кредитного
договору та іпотечного договору
недійсними, за заявою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд рішення
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 3 лютого 2014 року,
до провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

судді:
А.В. Маляренко

В.І. Мартинюк

Ю.Г. Іваненко

В.І. Журавель