Справа № 2-1826/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Підкурганного
В.В.

при секретарі Подшибякіній
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вишгороді
заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визначення порядку
користування квартирою, що є спільною
частковою власністю,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Вишгородського
районного суду Київської області від 24
грудня 2012 року завершено розгляд
зазначеної справи, а позов ОСОБА_2 -
задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, відповідач подав до суду
заяву про перегляд заочного рішення в
порядку статті 228 ЦПК України.

Свою заяву мотивував тим, що 17
грудня 2012 року він подав до суду
зустрічний позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
виконкому Вишгородської міської ради.
Одночасно з зустрічним позовом він
надав суду клопотання про розгляд
справи за його відсутності та
відкладення розгляду справи для
виклику решти відповідачів.

Зазначає, що в порушення вимог статті 224
ЦПК України суд не викликав у судове
засідання відповідачів за його
зустрічним позовом, а тому не мав
законних підстав для заочного розгляду
справи.

Також стверджує, що судом не враховано
доводи його зустрічного позову щодо
того, що для вчинення будь-яких
правочинів щодо нерухомого майна,
право користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування. Однак, на момент
вчинення продажу 3/8 частки спірної
квартири між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
належного дозволу органів опіки та
піклування, на її відчуження не було.

У судове засідання учасники розгляду
заяви не з'явилися, про місце, день та
час розгляду заяви були повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
відомі.

Однак, в силу положень частини 1 статті
231 ЦПК України неявка осіб, належним
чином повідомлених про час і місце
засідання, не перешкоджає розгляду
заяви.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
подану заяву про перегляд заочного
рішення, суд вважає, що заява не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до пунктів 1-2
частини 3 статті 231 ЦПК України суд може
своєю ухвалою за результатами розгляду
заяви про перегляд заочного рішення
залишити її без задоволення або
скасувати заочне рішення і призначити
справу до розгляду в загальному
порядку.

Відповідно до частини 1 статті 232
ЦПК України, заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з'явився
в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що судом не взято
до уваги доводи його зустрічного
позову та не відкладено судовий
розгляд справи для виклику
відповідачів за його зустрічною
позовною заявою.

Однак, ухвалою Вишгородського
районного суду Київської області від 24
грудня 2012 року у прийнятті зустрічного
позову ОСОБА_1 в своїх інтересах та
інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Виконавчого комітету Вишгородської
міської ради про визнання незаконним
та скасування рішення виконавчого
комітету Вишгородської міської ради
від 19.04.2012 року за № 101 та визнання за
ОСОБА_4 права користування квартирою
АДРЕСА_1 - відмовлено (а.с. 39).

Законодавець, врегульовуючи процедуру
перегляду заочного рішення і
визначаючи підстави для задоволення
подібного роду заяв, чітко визначив, що
у випадку, коли судом буде встановлено,
що відповідач не з'явився до суду та не
повідомив про причини неявки із
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи,
заочне рішення підлягає скасуванню
(частина 1 статті 232 ЦПК України).

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Тобто, суд приходить до висновку, що для
скасування заочного рішення потрібно
не лише наявність поважності причин
неявки відповідача до суду, а й
аргументи заявника про те, що обставини
по справи впливали б на зміст судового
рішення. За сукупності цих двох умов
суд вправі скасувати заочне рішення і
призначити справу до розгляду.

За таких обставин, судом зазначається
про те, що відповідач не надав суду
доказів які б могли мати істотне
значення для розгляду справи, та не
надав підтвердження обставин на які
він посилається.

З урахуванням наведеного, суд вважає,
що підстав для скасування заочного
рішення суду та призначення справи до
розгляду в загальному порядку не
вбачається, а тому в задоволені заяви
слід відмовити.

Також, суд вважає за доцільне
роз'яснити відповідачу положення
частини 4 статті 231 ЦПК України, а саме,
що у разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене у
загальному порядку, встановленому цим
Кодексом.

Керуючись статтею 231-232 ЦПК
України,

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення
порядку користування квартирою, що є
спільною частковою власністю -
залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути
оскаржене у загальному порядку,
встановленому цим Кодексом шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Київської області
через Вишгородський районний суд. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

У відповідності до статті 293 ЦПК
України ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя