АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Усика Г.І., Нежури
В.А.,

при секретарі: Охневській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Універсальна» на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 19.11.2013 у справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна», третя особа:
ОСОБА_2 про стягнення страхового
відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А

У листопаді 2012 року позивач звернувся
до суду із позовом в якому, з
урахуванням уточнень, просив стягнути
з відповідача на його користь суму
страхового відшкодування в розмірі
20183,39 грн., пеню в сумі 2018,14 грн.,
мотивуючи свої вимоги безпідставною
відмовою відповідача у здійсненні
страхового відшкодування в повному
обсязі згідно договору страхування.

Справа № 761/33400/13-ц № апеляційного
провадження 22-ц-796/4971/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Малинников О.Ф.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В.Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 19.11.2013 позов ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Універсальна»,
третя особа: ОСОБА_2 про стягнення
страхового відшкодування - задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Універсальна», адреса: 01601, м. Київ, вул.
Б. Хмельницького,48-А,) поточний рахунок
26501391 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО
300335, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: АДРЕСА_1, суму
страхового відшкодування в розмірі 20 181
39 (двадцять тисяч сто вісімдесят одної)
грн., 39 коп. та пеню у сумі 2 018,14 (дві
тисячі сто вісімнадцять) грн.14 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Універсальна», адреса: 01601, м. Київ, вул.
Б. Хмельницького,48-А,) поточний рахунок
26501391 в АТ «Райфайзен Банк Аваль», МФО
300335, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: АДРЕСА_1, судовий
збір в сумі 223 (двісті двадцять три) грн.
00 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, представником відповідача
подано апеляційну скаргу, в якій
зазначається про його незаконність і
необґрунтованість у зв'язку із
порушенням норм матеріального та
процесуального права як таке, що
ухвалено за неповного дослідження
обставин справи. А саме апелянт
зазначає, що суд першої інстанції
прийшов до висновків, які не
відповідають обставинам в справі,
оскільки під час розгляду справи,
залишив поза увагою п. 9.6 Договору, ч.17
ст.9 Закону України «Про страхування»
та в порушення яких, судом не був
застосований коефіцієнт до суми
страхового відшкодування. Також,
апелянт вказує на те, що судом без
будь-яких обґрунтувань, на суму
відновлювального ремонту був
нарахований податок на додану
вартість, а також не перевірено суму
страхового відшкодування, яка фактично
була виплачена позивачу. Виходячи з
викладеного, представник відповідача в
апеляційній скарзі просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідача
підтримала апеляційну скаргу, просила
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти доводів
апеляційної скарги, вважає рішення
суду законним і обґрунтованими та
просив залишити його без змін.

Третя особа не з'явилася, про час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином, а тому враховуючи
положення ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які приймали участь в судовому
засіданні, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів виходить з наступного.

В порядку ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Перевіряючи обставини справи судом
встановлено, що договором
добровільного страхування наземного
транспорту № 3014/249/000490, укладеним 23.10.2010
між ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова компанія
«Універсальна» (а.с.59) застраховано
автомобіль «Тойота Крузер», д/н НОМЕР_1,
власником якого є позивач. Керуюча на
законних підставах автомобілем ОСОБА_2,
рухаючись 28.09.2011 по вул. Парковій на
заокругленій проїзній частині,
внаслідок порушення п.12.1 ПДР України,
не справилась з керуванням та наїхала
на бордюр, у зв'язку з чим, автомобіль
був пошкоджений.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 27.10.2011 визнано винною у ДТП
водія автомобіля «Тойота Крузер», д/н
НОМЕР_1 ОСОБА_2, яка порушила п.12.1 ПДР
України, та притягнуто до
адміністративної відповідальності.

Згідно клієнтської виписки від 05.07.2012
позивачем отримано страхове
відшкодування у сумі 45 508,54 грн. (а.с. 8-9).
При цьому, страховиком згідно із п.9.6.
договору застосовано коефіцієнт
пропорційності для розрахунку
страхового відшкодування, виходячи із
встановленої страховиком дійсної
вартості автомобіля на час страхування
з посиланням що страхова сума була
нижчою за вартість автомобіля.

Згідно із висновком експерта, наданим
на виконання ухвали суду, на підставі
дослідження експертом матеріалів
справи за клопотанням позивача у
зв'язку із продажем автомобіля
встановлено що, ринкова вартість
автомобіля марки «Тойота» д/н НОМЕР_1
станом на 23.12.2010 становила 252553,85 грн.
Повна вартість відновлювального
ремонту без врахування ПДВ,
коефіцієнту зносу та вартості
додаткового обладнання становить 99422,97
грн. (що складається з Ср. (ремонтні
роботи) - 12502,00 грн.; См. ( матеріали)- 3259,14
грн.; Сс. ( запчастини) - 83661,83грн). Щодо
розрахунків коефіцієнтів фізичного
зносу відповідно до пп.1.9. та 10.12.2.
договору та пропорційності п.9.6
договору то зазначене не передбачено
існуючою Методикою товарознавчої
експертизи(т.2 а.с.13-24).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив із того,
що взявши до уваги надані сторонами
висновки про визначення розміру
відновлювального ремонту та
відповідно страхового відшкодування
звіт № 11/02/12 на а.с.76-114, розрахунки
позивача (а. с. 116-126) клієнтську виписку
банку про отримання страхового
відшкодування у сумі 45508, 54 грн. (а.с.8-9),
надані копії документів відповідачем
(а.с. 173-200) та висновок експерта від
29.08.2013 Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при ГУ МВС України (а.с. 15- 24 том-2), дійшов
до висновку про обґрунтованість
заявлених вимог позивачем. Також, суд
дійшов висновку про стягнення з
відповідача на користь позивача суму
пені.

Проте, погодити з такими висновками
суду першої інстанції колегія суддів
апеляційного суду не вважає за можливе.

Виходячи з положень ст. 16 Закону
України «Про страхування», ст. 979 ЦК
України, договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 17 ст. 9 цього Закону у
разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування.

Згідно з п. 9.6. Договору № 3014/249/000490 від
23.10.2010 укладеного між сторонами у
вказаній справі, якщо ТЗ був
застрахований на страхову суму, що є
нижчою, ніж дійсна вартість ТЗ на
момент укладання Договору,
відповідальність Страховика по
відшкодуванню збитку зменшується
пропорційно відношенню страхової суми
до дійсної вартості ТЗ на момент
укладання Договору (т.1 а.с.59-66).

Висновком експерта № 54 від 29.08.2013
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при ГУ МВС України, наданого на
виконання ухвали суду від 22.04.2013,
ринкова вартість автомобіля «Тойота»
д/н НОМЕР_1 станом на 23.12.2010, тобто на
дату укладення Договору, визначена в
розмірі 252553,85 грн. (т.2 а.с.13-24). Страхова
сума за Договором була встановлена в
розмірі 200000,00 грн., тобто транспортний
засіб був застрахований на страхову
суму, що є нижчою, ніж дійсна його
вартість на момент укладання Договору.
Таким чином, виходячи з умов укладеного
між сторонами договору, коефіцієнт
пропорційності має застосовуватись і
визначається за формулою: 100% х 200 000,00 / 252
553,85 = 79,19%

Виходячи з п. 1.9. та п. 10.11. Договору,
судом першої інстанції було
застосовано до вартості
відновлювального ремонту коефіцієнт
фізичного зносу 0,4814. При цьому суд в
рішенні не навів розрахунків
коефіцієнту фізичного зносу, не був
визначений він і експертом в ході
проведення судової експертизи , а отже
доводи апеляційної скарги щодо
необґрунтованого застосування
коефіцієнт фізичного зносу 0,4814
заслуговують на увагу. Оскільки
коефіцієнт фізичного зносу,
розрахований аварійним комісаром
Гержаном Ю.О., який відповідно до
законодавства має право займатися
визначенням розміру збитків (аварійний
сертифікат від 15.11.11), становить 48,45% і
інший його розмір не доведений в ході
розгляду справи, то застосуванню
підлягає коефіцієнт фізичного зносу -
48,45%.

Таким чином, розмір страхового
відшкодування з урахуванням
коефіцієнту зносу, коефіцієнту
пропорційності та франшизи має
становити: (99422,97 х(1-0,4845)) х 79,19% - 1 000,00
(франшиза) = 45 634,05 грн.

Враховуючи вищевикладене, підстав для
задоволення заявлених позовних вимог
не вбачається.

Проте, наведене не враховано судом
першої інстанції, а саме ним допущено
неповне з'ясування обставин справи,
наслідком чого є порушення норм
матеріального і процесуального права,
що в порядку ч. 1 ст. 309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення та
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Оскільки, суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про задоволення
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено за неповного
з'ясування обставин справи, з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні заявлених
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319
ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» -
задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 19.11.2013- скасувати та
ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Універсальна»,
третя особа: ОСОБА_2 про стягнення
страхового відшкодування - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: