Справа № 569/4380/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 року
Рівненський
міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Жижчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, стягнення аліментів
та визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в
и в :

В Рівненський міський суд з позовом
звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,стягнення аліментів
та визначення місця проживання дитини.

В судовому засіданні позивач
заявлені позовні вимоги підтримала.
Суду пояснила, що вони з відповідачем
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
15 червня 2012 року, від якого мають одну
малолітню дитину - доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Спільне життя з відповідачем у них не
склалось. На даний час їх сім'я
розпалась, вони не ведуть спільного
господарства та бюджету, не
підтримують подружніх стосунків, на
протязі п'яти місяців проживають
окремо. Вона втратила до відповідача
почуття любові, збереження сім'ї є
неможливим, від надання терміну для
примирення відмовилась.

Крім того пояснила суду, що
відповідач у добровільному порядку не
надає матеріальної допомоги на
утримання дитини та на її утримання,
хоча працездатний.

Тому просить суд розірвати шлюб між
нею та відповідачем, малолітню доньку
залишити на проживанні з нею та
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання дитини в розмірі
1100 грн., щомісячно до досягнення
донькою повноліття та на її користь
аліменти в розмірі по 400 грн. щомісячно
до досягнення дитиною трьохрічного
віку з дня подачі позову до суду.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги в частині розірвання
шлюбу не визнав та просить суд
відмовити у їх задоволенні. Позовні
вимоги в частині стягнення аліментів
визнав частково та пояснив, що він не
заперечує проти стягнення з нього
аліментів, однак просить суд зменшити
їх розмір та врахувати те, що він вже по
рішенню суду платить аліменти на
дитину від першого шлюбу.

Заслухавши учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони по
справі перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 15 червня 2012 року.

Дана обставина стверджується
дослідженим в судовому засіданні
свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №074210
виданим 15 червня 2012 року
Новоукраїнською сільською радою
Рівненського району Рівненської
області з якого вбачається, що ОСОБА_2
та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 15 червня
2012 року, про що в Книзі реєстрації
шлюбів 2012 року червня місяця 15 числа
зроблено відповідний актовий запис за
№1. Прізвище після реєстрації шлюбу:
чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_1.

Від даного шлюбу сторони мають одну
малолітню дитину - доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дана обставина стверджується
дослідженим в судовому засіданні
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
виданим 18 січня 2013 року
Новоукраїнською сільською радою
Рівненського району Рівненської
області з якого вбачається, що ОСОБА_3
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Нова
Українка Рівненського району
Рівненської області, про що 18 січня 2013
року складено відповідний актовий
запис за №2. Батьками записані ОСОБА_2
та ОСОБА_1.

Протягом тривалого часу сторони
проживають окремо, не ведуть спільного
господарства та бюджету, не
підтримують подружніх стосунків,
втратили один до одного почуття любові
та поваги. На думку суду, надання
терміну для примирення сторін
позитивних наслідків не принесе,
перспектив для збереження сім'ї не
вбачається.

Тому суд вважає, що позовні вимоги в
частині розірвання шлюбу підлягають до
повного задоволення.

Відповідно до ст.160 Сімейного Кодексу
України місце проживання дитини, яка не
досягла десяти років, визначається за
згодою батьків.

Враховуючи, що відповідач не подав до
суду заперечень про те, що малолітня
донька після розірвання шлюбу буде
проживати з матір'ю, тому в цій частині
позовні вимоги підлягають до
задоволення.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного
Кодексу України за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного
Кодексу України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного
Кодексу України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
прожитковий мінімум для дитини віком
до 6 років на день прийняття рішення
становить 1032 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини
у їх сукупності та те, що відповідач у
добровільному порядку у належному
розмірі коштів на утримання
малолітньої дитини не надає, не
допомагає позивачу створювати належні
умови для розвитку природних
здібностей доньки, а відповідач
працездатний, має нерегулярний,
мінливий дохід тому суд вважає, що
заявлені позовні вимоги в частині
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі підлягають до задоволення.

Однак, розмір аліментів, які позивач
просить суд стягнути з відповідача на
думку суду є завищеним, і тому з
урахуванням вимог розумності та
справедливості, діючи в інтересах
сторін та дитини, а також те, що позивач
не надала належних та допустимих
доказів про те, що відповідач має
можливість сплачувати аліменти в сумі,
яку визначила позивач, тому до
стягнення з відповідача на користь
позивача підлягають аліменти на
утримання дитини в розмірі по 600,00 грн.
щомісячно.

Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного
Кодексу України дружина, з якою
проживає дитина, має право на утримання
від чоловіка - батька дитини до
досягнення дитиною трьох років.

Враховуючи, що відповідач у
добровільному порядку не надає
позивачу, яка перебуває у декретній
відпустці по догляду за дитиною кошти,
тому суд вважає, що позовні вимоги в
частині стягнення аліментів з
відповідача на користь позивача до
досягнення дитиною трьох років в
розмірі по 400,00 грн. щомісячно
підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,60,212,213,215,293,294 ЦПК України,
ст.ст.84,110, 112,160,180,181,182,184 Сімейного
Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 15 червня 2012 року
Новоукраїнською сільською радою
Рівненського району Рівненської
області, актовий запис №1 - розірвати.

Малолітню доньку сторін ОСОБА_3
залишити на проживанні з матір'ю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій
грошовій сумі в розмірі по 600,00 грн.
щомісячно, починаючи з дня подачі
позову до суду - 25 березня 2014 року до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на її
утримання в розмірі по 400,00 грн.
щомісячно, до досягнення донькою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку,
починаючи з дня подачі позову до суду -
25 березня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп. та зарахувати до
спеціального фонду Державного бюджету
України.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий :