АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/454/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Підберезний Г.А. Доповідач -
Волошин М.П.Категорія 34
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Волошина
М.П.,

суддів -
Куценко Т.Р., Демченко Е.Л.,

при секретарі - Крикун А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
21 жовтня 2013 року по справі за позовом
фізичної особи - підриємця ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, приватне
акціонерне товариство "Українська
страхова компанія "Княжа Вієнна
Іншуранс Груп" про відшкодування шкоди
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року ФОП ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4,
ПрАТ "Українська страхова компанія
"Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про
відшкодування шкоди внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що він є власником
приміщення по АДРЕСА_1, в якому він
здійснює підприємницьку діяльність,
утримує гриль-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1». У
березні 2012 року на вході біля кафе
встановлено вивіску у формі об'ємних
літер «TAXI».01 грудня 2012 року ОСОБА_4,
рухаючись на автомобілі «ГАЗ 3302», д/н
НОМЕР_1, який належить на праві
власності ОСОБА_2 здійснив наїзд на
вивіску «TAXI», чим спричинив позивачу
матеріальні збитки. Тому ФОП
ОСОБА_3просив суд стягнути з ОСОБА_2 на
його користь 11 690,00 грн. матеріальних
збитків у зв'язку з пошкодженням
вивіски «TAXI» та 5 000,00 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року
позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ФОП ОСОБА_3 11 690,00 грн. - матеріальних
збитків у зв'язку з пошкодженням
рекламної вивіски «TAXI» і 3 000,00 грн. у
відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2
звернувся з апеляційною скаргою на
рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року,
в якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
просив його скасувати та відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є власником приміщення по
АДРЕСА_1, в якому він здійснює
підприємницьку діяльність, утримує
гриль-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1».

У березні 2012 року на вході біля кафе
встановлено вивіску у формі об'ємних
літер «TAXI».

01 грудня 2012 року ОСОБА_4, рухаючись на
автомобілі «ГАЗ 3302», д/н НОМЕР_1, який
належить на праві власності ОСОБА_2
здійснив наїзд на вивіску «TAXI»,
внаслідок чого позивачу завдано
матеріальну шкоду.

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
26 грудня 2012 року виним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, визнано
ОСОБА_4

Згідно п. 16 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» відповідно до
ст. 21 Закону № 1961-IV «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з п. 13.1 ст. 13 цього Закону,
зобов'язані застрахувати ризик своєї
цивільної відповідальності, яка може
настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК
України, залучити до участі у справі
страхову організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Як встановлено в ході розгляду справи
та не заперечувалось сторонами у
справі, на момент
дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
відповідача була застрахована в
установленому законом порядку згідно
поліса обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
№АВ/2086025 від 16 жовтня 2012 року ПрАТ
"Українська страхова компанія "Княжа
Вієнна Іншуранс Груп", проте суд першої
інстанції на вказані обставини уваги
не звернув в порядку ст.33 ЦПК України не
залучив до участі у справі страхову
організацію (страховика) як
співвідповідача, доводи апеляційної
скарги в цій частині заслуговують на
увагу.

Крім того, згідно ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» особою, яка
зобов'язана відшкодувати шкоду,
завдану джерелом підвищеної небезпеки,
є фізична або юридична особа, що на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди, позички тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування
транспортним засобом має посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії і
реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (п. 2.2 Правил дорожнього
руху України).

Судом першої інстанції встановлено, що
на момент дорожньо-транспортної
пригоди не відповідач - ОСОБА_2, а третя
особа - ОСОБА_4, на законних підставах
використовував транспортний засіб -
автомобіль «ГАЗ 3302», д/н НОМЕР_1.

Тому, оскільки ОСОБА_4 на законних
підставах використовував транспортний
засіб - автомобіль «ГАЗ-3302» на момент
скоєння адміністративного
правопорушення, предметом розгляду
справи є відшкодування шкоди, завданої
в результаті цього правопорушення,
колегія суддів приходить до висновку,
що з урахуванням вимог ст.1187 ЦК України
та роз'яснень, викладених у п. 6
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» відповідач
ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у
справі.

Зважаючи на те, що позов пред'явлено до
неналежного відповідача, колегія
суддів приходить до висновку про
відмову в задоволенні позову, що не
позбавляє позивача права на звернення
до суду з позовом до належних
відповідачів.

Таким чином, апеляційна скарга
підлягає задоволенню, рішення суду
скасуванню, як ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, неповним з'ясуванням обставин
справи, з наступною відмовою в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року -
скасувати.

У задоволенні позовних вимог фізичної
особи - підриємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_4, приватне
акціонерне товариство "Українська
страхова компанія "Княжа Вієнна
Іншуранс Груп" про відшкодування шкоди
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди-
відмовити.

Рішення апеляційного суду чинне з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді: