Ухвала

іменем україни

09 квітня 2014 рокум.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_3, управління природних
ресурсів та регулювання земельних
відносин Львівської міської ради
Львівської регіональної філії Центру
державного земельного кадастру,
відділу Держземагентства у м. Львові,
про демонтаж самовільно збудованого
гаража,

в с т а н о в и л а:

Галицька районна адміністрація
Львівської міської ради звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_3, управління природних
ресурсів та регулювання земельних
відносин Львівської міської ради
Львівської регіональної філії Центру
державного земельного кадастру,
відділу Держземагентства у м. Львові,
про демонтаж самовільно збудованого
гаража.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 01 квітня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 27 грудня 2013
року, позов задоволено. Зобов'язано
ОСОБА_1, ОСОБА_2 за власні кошти
демонтувати самовільно збудований
гараж за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, ухвалюючи
рішення, посилався на те, що ОСОБА_2
визнав факт будівництва гаража на
земельній ділянці, що не була відведена
для цього, за відсутності відповідних
дозвільних документів.

За таких обставин суд ухвалив законне і
обґрунтоване рішення про задоволення
позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що зазначені судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права;
наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 01 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 27 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель