Справа №451/405/14-ц
Провадження № 2/451/160/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року
м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської
області

в складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

з секретарем судового
засідання Дяків Л.І.

з участю представника позивача
Боднарчук О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м.Радехів справу за позовом
прокурора Радехівського району, в
інтересах КУ ЛОР «Львівський
регіональний Фтизіопульмонологічний
клінічний лікувально-діагностичний
центр» до ОСОБА_2 про стягнення
вартості перебування на лікуванні, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2014 року, діючи в інтересах КУ
ЛОР «Львівський регіональний
Фтизіопульмонологічний клінічний
лікувально-діагностичний центр», до
суду із позовом звернувся прокурор
Радехівського району, відповідно до
вимог якого просить стягнути із ОСОБА_2
вартість перебування ОСОБА_3 на
лікуванні.

В обґрунтування позову посилається на
обставини, що вироком Радехівського
районного суду Львівської області від
13.03.2014р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого ст.124 КК України.
Так, в ході розгляду кримінального
провадження про обвинувачення ОСОБА_2
встановлено, що за наслідками його
неправомірних дій, ОСОБА_3 спричинено
тяжкі тілесні ушкодження, а тому
останній певний період перебував на
лікуванні у КУ ЛОР «Львівський
регіональний Фтизіопульмонологічний
клінічний лікувально-діагностичний
центр». Відповідно, закладом охорони
здоров'я на лікування ОСОБА_3 понесено
витрати в сумі 5135,52грн., стягнення яких
із відповідача і ставиться на
вирішення суду.

Представником позивача у попередньому
судовому засіданні вимоги підтримано
та викладено аналогічні пояснення,
зазначеним у позовній заяві. Позов
просить задоволити в повній мірі.

Відповідачем позовні вимоги визнано та
надано суду пояснення наступного
змісту. Так, 25.12.2014р., він перевищуючи
межі необхідної оборони, наніс ОСОБА_3,
який замахувався на нього сокирою,
декілька йому ударів ножем. У
подальшому, як йому відомо, потерпілий
проходив відповідний курс лікування у
медичному закладі в м.Львові. Щодо
стягнення із нього суми вартості
проведеного лікування ОСОБА_3, не
заперечує, так як розуміє, що звернення
потерпілого за медичною допомогою мало
місце за наслідком його протиправних
дій щодо останнього.

Вислухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
подані сторонами документи, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
міркувань.

Відповідно до вимог ч.4 ст.130 та ч.4 ст.174
ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову, а
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
доказуванню не підлягають (ст.61 цього
Кодексу).

Вироком Радехівського районного суду
Львівської області від 13.03.2014р. у
кримінальному провадженні, в якому
ОСОБА_3 є потерпілим, підсудного ОСОБА_2
визнано винним у скоєнні злочину
передбаченого ст.124 КК України та
призначено йому відповідне покарання
(а.с.8-9).

Поряд з цим, вказаний вирок на час
розгляду спору законної сили не набрав,
від так не може слугувати підставою для
звільнення від доказування (ч.4 ст.61 ЦПК
України) та не є обов'язковим для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій ОСОБА_2 в
частині чи мали місце ці дії та, чи
вчинені вони цією особою.

Як вказано у висновку судово-медичної
експертизи за №06/2014 від 14.01.2014р., в
ОСОБА_3 виявлено два рубці на спині, які
можуть бути загоївшимися ранами в
минулому, а три рани на боковій
поверхні грудної клітки зліва можуть
бути наслідком медичної маніпуляції
(дренування плевральної порожнини), та
при обстеженні лікарями Радехівської
ЦРЛ було встановлено діагноз:
«Проникаюче ножове поранення лівої
плевральної порожнини. Пневмоторакс.
Різана рана грудної стінки справа.
Різана рана м'яких тканин підключичної
ділянки справа. Проникаюче ножове
поранення лівої половини грудної
клітки. Гемоторакс. ДНІ о». Вказані
тілесні ушкодження могли утворитися
від дії гострого колото-ріжучого
предмету та могли виникнути 25.12.2013р..

У подальшому, з приводу отриманих
тілесних ушкоджень ОСОБА_3 перебував на
стаціонарному лікуванні в КУ ЛОР
«Львівський регіональний
фтизіопульмонологічний клінічний
лікувально-діагностичний центр» з
26.12.2013р. по 11.01.2014р. та вартість такого
становить 5135,52 грн. (а.с.6-7).

Виходячи із змісту частини 1 статті 1169
ЦК України, шкода, завдана особою при
здійсненні нею права на самозахист від
протиправних посягань, у тому числі у
стані необхідної оборони, якщо при
цьому не були перевищені її межі, не
відшкодовується.

У даному ж випадку, з диспозиції статті
124 КК України, за якою ОСОБА_2 визнано
винним і дані обставини останнім не
заперечені вбачається, що його
умисними діями було заподіяно тяжкі
тілесні ушкодження ОСОБА_3 і такі
вчинені відповідачем при перевищенні
меж необхідної оборони.

Однією з важливих умов правомірності
захисту є умова про недопустимість
перевищення меж необхідної допомоги.
Перевищенням меж необхідної оборони
визнається невідповідність захисних
заходів характеру і небезпеці
посягання. Перевищення меж необхідної
оборони є неправомірною дією -
комуляцію двох правопорушень -
кримінального та цивільного і
підставою для покладення обов'язку
відшкодувати шкоду є цивільне
правопорушення, тобто у даному випадку
шкода має бути відшкодована згідно з
правилами ст.1166 ЦК України.

Відповідно ж до ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Узагальнюючи вищенаведене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є підставними та належно
обґрунтованими, від так підлягають до
задоволення.

Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати
слід стягнути із відповідача в дохід
держави.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя
АДРЕСА_1 на користь Комунальної
установи Львівської обласної ради
«Львівський регіональний
Фтизіопульмонологічний клінічний
лікувально-діагностичний центр» (ЗКПО
01998147, МФО 825014, р/р 6937 в УДК у
Сихівському районі м.Львова ГУДКСУ у
Львівській області) 5135,52грн. (п'ять
тисяч сто тридцять п'ять гривень 50
копійок) вартості лікування хворого
ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя
АДРЕСА_1 243,60грн. судового збору в дохід
держави (УДКСУ у Львівській області,
, МФО 825014, р/р 0432).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Львівської області через Радехівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

ГоловуючийМулявка О. В.