Номер провадження 22-ц/775/1513/2014
Головуючий в 1 інстанці Цукуров В.П.
Доповідач Биліна Т.І.
Апеляційний суд Донецької області у
головуючого-судді
суддів Биліни
при секретарі Мишко
представника позивача
Вазавікова-Богачова І.М.
представників відповідачів
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стройинвест
Донбасс» на ухвалу Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 12
вересня 2013 року про відкриття
провадження у справі за позовною
заявою Публічного акціонерного
товариства «Банк Національний Кредит»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мар'їнський
Укрпромзбуд», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стройинвест
Донбасс», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сінтезпродсервіс»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сінтезбудсервіс»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрщеббуд», ОСОБА_6
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, застави та стягнення боргу за
Ухвалою Ворошиловського районного
суду м.Донецька від 12 вересня 2013 року
відкрито провадження по цивільній
справі за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «Банк
Національний Кредит» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Мар'їнський Укрпромзбуд", Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Стройинвест Донбасс», Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сінтезпродсервіс», Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сінтезбудсервіс», Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрщеббуд», ОСОБА_6 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, застави
та стягнення боргу за договором поруки.
З вказаною ухвалою суду не погодився
апелянт Товариство з обмеженою
відповідальністю «Стройинвест
Донбасс» та подав апеляційну скаргу в
якій просив скасувати ухвалу суду,
постановити нову про відмову у
відкритті провадження.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу
апелянт зазначив, що позовна заява
прийнята з порушенням правил виключної
підсудності, а саме провадження по
справі відкрито у Ворошиловському
районному суді м.Донецька, незважаючи
на те, що позов заявлено про звернення
стягнення на предмет іпотеки - майно, що
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю «Стройинвест
Донбасс», яке розташоване в м.Єнакієво,
вул..Станційна, будинок 59. Крім того суд
першої інстанції не визначився з
характером спірних правовідносин.
Частина вимог заявлених в позові не
можуть бути предметом розгляду в
порядку цивільного судочинства, а тому
провадження по ним повинно бути
Представники відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги
підтримали, просили її задовольнити.
В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник позивача
Вазавікова-Богачова І.М. просила
скаргу відхилити, ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін.
Вислухавши суддю-доповідача, учасників
судового засідання, перевіривши доводи
апеляційної скарги і дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд
дійшов наступного висновку.
Відкриваючи провадження у справі суд
першої інстанції виходив з того, що
позовну заяву надано з дотриманням
вимог ст.ст.119,120 ЦПК України.
Зазначені висновки ґрунтуються на
законі та відповідають обставинам
справи.
Доводи апеляційної скарги, що позовна
заява прийнята з порушенням правил
виключної підсудності, а саме
провадження по справі відкрито у
Ворошиловському районному суді
м.Донецька, незважаючи на те, що позов
заявлено про звернення стягнення на
предмет іпотеки - майно, що належить
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Стройинвест
Донбасс», яке розташоване в м.Єнакієво,
вул..Станційна, будинок 59 - неспроможні.
З позовної заяви вбачається, що позивач
просить звернути стягнення на майно
розташоване не тільки в м.Єнакієво, а і
в Новоазовському районі м.Новоазовськ
Донецької області та в Ворошиловському
У відповідності до ч.1 ст.114 ЦПК України
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
У відповідності до п.42 Постанови
Пленуму ВССУ від 1 березня 2013 року N 3
«Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» виключну
підсудність встановлено для позовів,
що виникають із приводу нерухомого
майна (частина перша статті 114 ЦПК).
Згідно з положеннями статті 181 ЦК до
нерухомого майна належать: земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
них, переміщення яких є неможливим без
їх знецінення та зміни їх призначення.
Наприклад, це позови про право
власності на таке майно; про право
володіння і користування ним (стаття 358
ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у
спільній частковій власності та виділ
частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК);
про поділ нерухомого майна, що є у
спільній сумісній власності та виділ
частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК);
про право користування нерухомим
майном (визначення порядку
користування ним); про право, яке
виникло із договору найму жилого
приміщення, оренди тощо; про визнання
правочину з нерухомістю недійсним; про
звернення стягнення на нерухоме майно -
предмет іпотеки чи застави; розірвання
договору оренди землі; стягнення
орендної плати, якщо спір виник з
приводу нерухомого майна; про усунення
від права на спадкування та визначення
додаткового строку для прийняття
Згідно з п. 43 зазначеної Постанови, якщо
пред'явлено позов про право власності
на кілька жилих приміщень (квартир),
розташованих у різних районах міста чи
в різних містах, або позов про поділ
спадкового майна, яке складається з
кількох квартир (об'єктів нерухомості)
у різних місцевостях, тобто вимоги, для
кожної з яких частиною першою статті 114
ЦПК встановлено виключну підсудність,
то позов пред'являється до одного із
судів за вибором позивача, але за
місцезнаходженням основної частини
нерухомого майна, яка за своєю вартістю
перевищує ті, що знаходяться в інших
районах чи місцевостях.
З матеріалів справи вбачається, що
майно розташоване у Ворошиловському
районі м.Донецька має найбільшу
вартість, а саме 9962904грн., в той час, як
майно розташоване в м.Єнакієво
дорівнює лише 1450576грн.(а.с.105, 148)
Доводи апеляційної скарги, що суд
першої інстанції відкриваючи
провадження у справі не визначився з
характером спірних правовідносин не
ґрунтуються на законі.
У порядку цивільного судочинства
підлягають розгляду справи, пов'язані
зі створенням, діяльністю, управлінням
інших суб'єктів господарювання, які не
є господарськими товариствами
(кооперативи, приватні, колективні
підприємства тощо), якщо стороною у
спорі є фізична особа. При цьому
положення пункту 4 частини першої
статті 12 ГПК, враховуючи її
імперативний характер, не підлягає
застосуванню за аналогією щодо спорів,
пов'язаних з діяльністю інших суб'єктів
господарювання (споживчих, садових
товариств тощо), а також стосовно справ,
пов'язаних зі створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
господарського товариства, якщо однією
зі сторін не є учасник (засновник,
акціонер) господарського товариства, у
тому числі такий, який вибув. Спори між
господарським товариством і його
учасником (акціонером, засновником),
які є трудовими, підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства.
Спір фізичної особи, яка має статус
суб'єкта підприємницької діяльності, у
цивільно-правових, житлових чи інших
правовідносинах, що не має ознак
господарського та не пов'язаний з
господарською діяльністю, підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.
У разі припинення діяльності
фізичної особи як суб'єкта
господарювання відповідно до пункту 6
частини першої статті 80 ГПК
провадження у господарській справі
припиняється, то з часу державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця в
порядку, встановленому Законом України
від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців", спори за участю
такої фізичної особи-підприємця, у тому
числі пов'язані з підприємницькою
діяльністю, що здійснювалася ним
раніше, належить розглядати в порядку
цивільного судочинства, за винятком
випадків, коли провадження у
відповідних справах було порушено у
господарському суді до настання таких
обставин, оскільки за загальним
правилом громадянин-підприємець
відповідає за своїми зобов'язаннями
належним йому майном і після
припинення своєї підприємницької
діяльності. Після припинення
провадження у господарській справі з
підстави, наведеної вище, спори за
участю таких осіб підлягають розгляду
в порядку цивільного судочинства.
Крім того у відповідності до п.5 ч.1 ст.293
ЦПК України окремо від рішення суду
можуть бути оскаржені в апеляційному
порядку ухвали суду першої інстанції
щодо відкриття провадження у справі з
недотриманням правил підсудності.
Главою 1 розділу III ЦПК України
визначено правила підсудності, які
регулюють підсудність справ між судами
одного виду юрисдикції цивільної, а не
щодо компетенції між судами різних
видів юрисдикції (судочинства).
Отже, нормами цивільного
процесуального законодавства не
передбачено оскарження ухвали суду
першої інстанції про відкриття
провадження у справі з підстав
порушення виду судочинства
Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального законодавства, що
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.
Згідно з п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу суду першої інстанції
без змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
За таких підстав апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а ухвала
судді - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 Цивільного
процесуального кодексу України,
апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Стройинвест Донбасс» відхилити.
Ухвалу Ворошиловського районного суду
м. Донецька від 12 вересня 2013 року про
відкриття провадження у справі
Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий:
О.М. Пономарьова

Судді:
Л.І. Соломаха

Т.І. Биліна