№ 678/353/13-ц
№2-678-17/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
смт. Летичів

Летичівський районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді
Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря
Хмари Н.В.,

позивачів
ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

представника позивачів
ОСОБА_3,

відповідача
ОСОБА_4,

представника відповідача
ОСОБА_5,

відповідача
ОСОБА_6,

представника третьої особи
ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Летичів
справу за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_2,
ОСОБА_9 в інтересах якого діє як
законний представник ОСОБА_8, до ОСОБА_4,
ОСОБА_6, треті особи: Летичівська
районна державна адміністрація як
орган опіки та піклування, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 про усунення перешкод у
користуванні квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви ОСОБА_1, її усних
пояснень в судовому засіданні, вона є
матір'ю трьох дітей: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3 і вони, крім
найменшого сина, є співвласниками
квартири АДРЕСА_1, іншими
співвласниками є її мати ОСОБА_10,
сестра ОСОБА_4, брати ОСОБА_12, ОСОБА_11

Квартира є двохкімнатною, житлова
площа становить 10,3 м.кв., 17,7 м.кв.,
загальна площа 54,5 кв.м.

В квартирі проживають відповідач
ОСОБА_4 з чоловіком ОСОБА_6 та сином
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Мати та брати мають окреме житло, в
квартирі не проживають.

В дворі будинку знаходиться літня
кухня в якій проживає вона з дітьми,
належні умови для проживання відсутні.

Літом 2013 року заявила вимоги для
відповідачів вселити її з дітьми в
житло, проте отримала відмову з
посиланням на відсутність прав на
проживання в квартирі.

Просить усунути перешкоди у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
вселення її з дітьми в означену
квартиру, а також зобов'язати
відповідачів не чинити перешкод у
користуванні квартирою.

Позивач ОСОБА_2 позов підтримав,
посилаючись на обставини, на які
вказала мати ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала та
пояснила, що з дозволу матері і братів
проживає у квартирі зі своєю сім'єю. В
квартирі зробила ремонт, в який вклала
значні кошти. Позивач зі своїми дітьми
проживає в літній кухні, допомогла з
чоловіком в облаштуванні літньої
кухні з метою належного проживання.
Проте літом 2013 року з сестрою виник
спір, остання

заявила вимоги на вселення в квартиру,
після чого вона змінила замка на
вхідних дверях квартири і заперечує
щодо її вселення, так як квартира є
невеликих розмірів і спільне
проживання в ній двом сім'ям неможливе.
В позові просить відмовити.

На аналогічні обставини вказав
відповідач ОСОБА_6 і крім того зазначив,
що з 2002 року проживає з ОСОБА_4, усі її
родичі, в тому числі позивач, не
заперечували щодо їх проживання у
квартирі. У покращення житлових умов у
квартирі вкладені значні кошти,
позивач жодним чином не допомагала їм у
цьому, спільне проживання в одній
квартирі двом сім'ям неможливе, просить
в позові відмовити.

Третя особа ОСОБА_10 в судове засідання
не з'явилась, згідно письмових
заперечень посилається на ті ж
обставини, що і відповідачі.

Треті особи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судове
засідання не з'явились, згідно поданих
заяв просять розгляд справи проводити
у їх відсутність, проти позовних вимог
не заперечують, просять прийняти
рішення на користь позивачів.

Представник Летичівської районної
адміністрації як органу опіки та
піклування ОСОБА_7 при вирішенні справи
по суті покладається на розсуд суду.

Дослідивши докази по справі суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до змісту ч. 4 ст. 29, ст. 317, ч.ч.
1, 2 ст. 319, ч.ч. 1, 2 ст. 321, ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356,
ст. 391 ЦК України:

місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків або одного з них,
з ким вона проживає;

власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна;

власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав;

право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом;

майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно);

власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю;

власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Так, свідок ОСОБА_15 показав, що проживає
приблизно 3,5 роки у фактичних шлюбних
відносинах разом з ОСОБА_1, проживають в
сараї, який є непридатним до
проживання, мають неприязні відносини
із сім'єю ОСОБА_4, які не допускають
позивачів до квартири, двері у квартиру
постійно зачинені.

Свідок ОСОБА_16 показала, що є сусідом
для сторін, після одруження ОСОБА_4 живе
у квартирі, а ОСОБА_1 жила раніше і
проживає на теперішній час у літній
кухні. Після виникнення спору у 2013 році
між ними існують неприязні відносини
за квартиру, до того часу відносини між
ними були нормальні.

Свідок ОСОБА_17 показав, що є сусідом
сторін, ОСОБА_4 зі своєю сім'єю зі згоди
матері та братів проживає у квартирі,
ними зроблено ремонт, вкладено кошти в
покращення побутових умов. ОСОБА_1
проживає у літній кухні, де зроблено
також ремонт. У разі вселення позивачів
у квартиру спільне проживання буде
неможливим, оскільки квартира за
розмірами є недостатньою для спільного
проживання.

Згідно свідоцтва про право власності
на житло від 20.01.2003 року, виданого
виконкомом Летичівської селищної ради
ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_1,
ОСОБА_20, ОСОБА_2, ОСОБА_9 в порядку
приватизації на праві спільної
часткової власності в рівних частках
кожному належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.
12).

Згідно технічної характеристики
житлових і підсобних приміщень
квартира розміщена на другому поверсі
двохповерхового будинку і складається
із двох житлових кімнат площею
відповідно 10,3 м.кв., 17.7 м.кв., кухні
площею 6,8 м.кв., ванної кімнати площею 2,6
м.кв.,

коридорів площею 8,1 м.кв, 2,3 м.кв.,
веранди площею 6,7 м.кв. Загальна площа
квартири 54,5 м.кв., житлова площа 28,0 м.кв.
(а.с. 13).

Відповідно до домової книги на будинок
АДРЕСА_1 за вказаною адресою
проживають: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_19,
ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16-18).

З актів обстеження умов проживання від
01.10.2013 року, 06.11.2013 року вбачається, що
позивачі проживають в приміщенні
колишнього гаража, яке складається з 4
кімнат, розмір кімнат для проживання 3*4
м, розмір кухні 1,8*4 м, висота 2,0 м, стіна
кімнати межує з господарською
спорудою, в якій утримується домашня
птиця, товщина стін - в 1 цеглину. Умови
проживання задовільні, в будинку чисто,
санітарний стан в нормі, опалення
пічне, будинок умебльовано, наявна
побутова техніка, консервація, овочі. У
дитини наявне окреме місце для сну,
іграшки, одяг, продукти харчування.
Проте в кімнатах затхлий запах, важко
дихати через сирість, на стінах грибок
(а.с. 43, 124).

Таким чином спірне житло належать
позивачам та відповідачу ОСОБА_4 на
праві власності на підставі акта
приватизації, реальні частки при цьому
не виділялися, ідеальні частки кожного
учасника приватизації становлять по 1/7,
тобто кожен з учасників приватизації
має рівну частку у праві спільної
власності на квартиру АДРЕСА_1,
відповідачі чинять перешкоди в
користуванні квартирою позивачам, тому
право позивачів підлягає судовому
захисту шляхом вселення та
зобов'язання відповідачів не чинити
перешкод у користуванні квартирою.

Суд не приймає доводи відповідачів
щодо неможливості спільного
користування квартирою з причин
недостатності житлової площі, оскільки
не є предметом спору в названій справі
вимоги, передбачені ст.ст. 364, 365 ЦК
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України
«Про охорону дитинства» діти - члени
сім'ї наймача або власника жилого
приміщення мають право користуватися
займаним приміщенням нарівні з
власником або наймачем.

Згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_13 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, його
батьками є ОСОБА_21, ОСОБА_8 (а.с. 10).

Оскільки ОСОБА_13 є малолітнім, тому
відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, ч. 2
ст. 18 Закону України «Про охорону
дитинства» також підлягає вселенню у
квартиру разом з матір'ю ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду ОСОБА_1 сплачено
судовий збір в розмірі 114,70 грн., тому з
відповідачів слід стягнути судові
витрати, понесені позивачем.

Керуючись ч. 4 ст. 29, ст. 317, ч.ч. 1, 2 ст. 319,
ч.ч. 1, 2 ст. 321, ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356, ст. 391 ЦК
України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 212, 215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні жилим
приміщенням шляхом вселення ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_6 не чинити
перешкод ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_13
у користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_8 судові витрати по 57,35 грн. з
кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Хмельницької
області через Летичівський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
підпис І.Б. Ходоровський

Суддя Летичівського

районного суду
І.Б.Ходоровський