Справа № 211/732/14-ц
Провадження № 2/211/967/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 квітня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Н. О.
Сарат,

при секретарі
С.М. Зоріній

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах своєї
неповнолітньої дочки ОСОБА_5 до ОСОБА_3
про відшкодування моральної шкоди
спричиненої в результаті злочину, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з
зазначеним позовом, в обгрунтування
позовних вимог зазначила, що 17.08.2013
року, приблизно о 17 годині біля будинку
АДРЕСА_1 донька відповідача
неповнолітня ОСОБА_6 з хуліганських
мотивів, з метою само затвердження
серед своїх однолітків на грунті
раптово виниклих неприязне них
стосунків з метою завдання тілесних
пошкоджень неповнолітній ОСОБА_5
підбігла до неї ззаду, схопила рукою за
волоси, від чого остання впала на
коліна на асфальтне покриття, та
отримала легкі тілесні пошкодження, та
відповідно фізичну біль.

Після цього, продовжуючи своє знущання
над неповнолітньою ОСОБА_5 і
самоутверджуючись серед своїх
однолітків продовжила подальше
знущання над молодшою за неї на три
роки ОСОБА_5, вимагаючи від неї, щоб вона
вибачилась не перед ОСОБА_6, з якою в
ОСОБА_5 не було ніяких взаємовідносин, а
перед ОСОБА_7 Своїми діями ОСОБА_6
принижувала честь і гідність ОСОБА_5

По даному факту Довгинцівським РВ КМУ
було відкрите кримінальне провадження
за ст..125 ч.1 КК України. Ухвалою
Довгинцівського районного суду
м.Кривого Рогу від 05 грудня 2013 року
ОСОБА_6 була визнана винною у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст..125 ч.1 КК України і
відносно неї був застосований захід
виховного характеру у виді передачі її
під нагляд її матері- відповідача по
справі ОСОБА_3 строком на один рік.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6, як
позивачеві, так і її неповнолітній
дочці завдана моральна шкода. Після
вчинення кримінального правопорушення
її донька зазнала приниження її честі
серед однолітків, тривалий час боялась
виходити на вулицю, отримала фізичні
болі та страждання. Стала нервова,
подразлива, часто прокидалася вночі.

Тому просить стягнути з відповідача
моральну шкоду в сумі 10 000 гривень, а
також судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала у повному обсязі та
просила його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов підтримав,
надав пояснення відповідно змісту
позовної заяви, а також уточнив суму
судових витрат у виді витрат на правову
допомогу. Просив стягнути з
відповідача на користь позивача 10 000
гривень моральної шкоди та 3840 грн.
витрат на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала у
повному обсязі, але згодом зазначила,
що згодна на відшкодування 2000 гривень
моральної шкоди, а в іншому просила
відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов визнав
частково, та зазначив, що 2000 грн. буде
достатньою сумою для відшкодування
моральної шкоди. Стосовно витрат на
правову допомогу просив відмовити, так
як це є відшкодуванням матеріальних
збитків.

Суд, вислухавши пояснення
сторін, їх представників, та дослідивши
письмові докази по справі, приходить до
наступного.

Судом встановлено, та сторонами не
заперечувалось, що неповнолітня ОСОБА_6
17 серпня 2013 року на грунті раптово
виниклих неприязнених стосунків з
метою завдання тілесних пошкоджень
неповнолітній ОСОБА_5 підбігла до неї
ззаду, схопила рукою за волосся, від
чого остання впала на коліна на
асфальтне покриття, та отримала легкі
тілесні ушкодження, як такі, що мають
незначні скороминучі наслідки, у видні
садна правої гомілки. Ухвалою
Довгинцівського районного суду
м.Кривого Рогу від 05 грудня 2013 року
ОСОБА_6 була визнана винною у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст..125 ч.1 КК України і
відносно неї був застосований захід
виховного характеру у виді передачі її
під нагляд її матері- відповідача по
справі ОСОБА_3 строком на один рік (а.с.6-7
копія ухвали).

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України,
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях,яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я .

Відповідно до частини 3 вказаної
статті, моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший
спосіб. Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 р. (з
наступними змінами) "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" розмір
відшкодування моральної шкоди суд
повинен визначати залежно від
характеру та обсягу страждань, які
зазнав позивач, характеру немайнових
витрат та урахуванням інших обставин.
При цьому суд має право виходити із
засад розумності, виваженості та
справедливості. Визначаючи розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, суд повинен наводити в рішенні
відповідні мотиви.

У відповідності до частини 1 ст.1167 ЦК
України, моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовуються особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи те, що ні відповідачем ні її
представником не заперечувався сам
факт спричинення моральної шкоди
ОСОБА_5 діями ОСОБА_6, суд визнає
доведеним спричинення моральної шкоди
неповнолітній ОСОБА_5

Що стосується моральної шкоди
завданої позивачу, то суд вважає, що
позивачем не надано достатніх доказів
спричинення такої шкоди з огляду на
наступне.

Позивачем жодним чином не вказано та не
надано на підтвердження цього належних
та допустимих доказів щодо того, в чому
конкретно полягає завдана їй моральна
шкода, які саме моральні чи фізичні
страждання можливо понесені, чи може
мали місце інші негативні явища. Коли
саме, якщо такі взагалі мали місце,
понесені страждання (інші негативні
явища), в який період, їх тривалість, до
яких наслідків це призвело, тощо.

Щодо стягнення витрат на правову
допомогу, то у відповідності до ст.. 79
ЦПК України судові витрати складаються
з судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи. До витрат, пов'язаних
з розглядом справи належать: витрати на
правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтвердженні судові витрати.
Керуючись ст..ст.16,23,1167 ЦК України,
ст..ст.3,15,30,33,61,79,88,212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоди
спричинену її доньці ОСОБА_5 в сумі 5 000
гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
витрати на правову допомогу 3840 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір 243,60 грн.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: Н. О. Сарат