Справа № 461/5129/13
Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький
Провадження № 22-ц/783/1084/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мацей М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Мацея
М.М.,

суддів: Копняк С.М.,
Монастирецького Д.І.,

секретаря: Олексіва
О.А.,

участю: представника позивачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

ОСОБА_4, відповідача ТзОВ
"ТехАвто-Плюс"-Демідонта Б.О.,

представників ПАТ АКБ "Львів"- Кравчука
Р.С. і Вертас М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_9,
поданої в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТехАвто-Плюс" на
рішення Галицького районного суду м.
Львова від 28 листопада 2013 року у справі
за об'єднаними позовами ОСОБА_9 в
інтересах ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
Акціонерно-комерційний банк «Львів»
про визнання договору поруки
припиненим, позовом ОСОБА_9 в інтересах
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства Акціонерно-комерційний
банк «Львів» про визнання договору
поруки припиненим та зустрічним
позовом Публічного акціонерного
товариства Акціонерно-комерційний
банк «Львів» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
позовом ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
Акціонерно-комерційний банк «Львів»
про визнання договору поруки
припиненим та зустрічним позовом
Публічного акціонерного товариства
Акціонерно-комерційний банк «Львів» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, позовом
Публічного акціонерного товариства
Акціонерно-комерційний банк «Львів» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТехАвто-Плюс»,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_9 в інтересах
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовами до Публічного
акціонерного товариства
Акціонерно-комерційний банк «Львів»
(далі ПАТ АКБ «Львів»), просив визнати
припиненими з 01 травня 2012 року,
укладені між сторонами договори поруки
від 19 грудня 2011 року в забезпечення
виконання договору № 92 від 19 грудня 2011
року, укладеного між ПАТ АКБ «Львів» і
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТехАвто-Плюс» (далі
ТзОВ «ТехАвто-Плюс») з тих підстав, що
ПАТ АКБ «Львів» без згоди позивачів в
односторонньому порядку з 01 травня 2012
року збільшив процентну ставку за
користування кредитом з 21% до 23% річних,
що не передбачено договорами поруки. У
зв'язку з тим збільшився обсяг їх
відповідальності як поручителів по
кредитному договору.

У квітні 2013 року ПАТ АКБ «Львів»
звернувся до суду із зустрічними
позовами до ОСОБА_3 і ОСОБА_4, просив
стягнути з останніх, як поручителів,
заборгованість за кредитним договором
№ 92 від 19 грудня 2011 року відповідно в
сумі 904666,42 грн. та 903718,03 грн. Свої вимоги
обґрунтовував тим, що ТзОВ
«ТехАвто-Плюс не виконував умови
зазначеного кредитного договору по
поверненню кредиту і нарахованих
процентів у встановлені кредитним
договором порядку і терміни, внаслідок
чого утворилася заборгованість.

У квітні 2013 року ПАТ АКБ «Львів»
звернувся до суду з позовом до ТзОВ
«ТехАвто-Плюс» і ОСОБА_2 про стягнення з
останніх заборгованість за кредитним
договором № 92 від 19 грудня 2011 року в
розмірі 925468,05 грн. з тих підстав, що ТзОВ
«ТехАвто-Плюс», як позичальник за
кредитним договором, не виконує умови
цього договору по поверненню кредиту,
що привело до заборгованості, а ОСОБА_2,
як поручитель за кредитним договором,
несе солідарну відповідальність за
невиконання останнім умов кредитного
договору.

Рішенням Галицького районного суду
м.Львова від 28 листопада 2013 року
зустрічний позов ПАТ АКБ «Львів» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТзОВ «ТехАвто-Плюс»,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ТзОВ «ТехАвто-Плюс», ОСОБА_2 на користь
ПАТ АКБ «Львів» 903 718 грн. 03 коп.

В задоволенні позову ОСОБА_9, в
інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ПАТ
АКБ «Львів» про визнання договору
поруки припиненим відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_9, який діє
в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТехАвто-Плюс».

В апеляційній скарзі, посилаючись на
незаконність, необґрунтованість,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні вимог ПАТ АКБ «Львів» до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовити. Задовольнити частково позов
ПАТ АКБ «Львів» до ТзОВ «ТехАвто-Плюс»
про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Задовольнити
позови ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та визнати договір
поруки від 19 грудня 2011 року припиненим
з 01 травня 2012 року.

Зазначає, що умова договору про
можливість застосування
оперативно-господарської санкції, а
саме збільшення процентної ставки в
односторонньому порядку є нікчемною в
силу закону. При цьому суд не
застосував ст. 1056-1 ЦК України. Позови
про визнання договорів такими, що
припинені мають бути задоволені,
оскільки збільшився обсяг
відповідальності поручителів
внаслідок незаконного збільшення
процентної ставки ПАТ АКБ «Львів» за
кредитним договором, без згоди на те
поручителів за кредитним договором.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

За вимогами статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або,
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обгрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду
першої інстанції повністю не
відповідає.

Судом і матеріалами справи
установлено, що 19 грудня 2011 року між ПАТ
АКБ «Львів» та ТзОВ «ТехАвто-Плюс» було
укладено кредитний договір № 92
відповідно до якого останнє отримало
кредит в розмірі 1000 000,00 грн. зі сплатою
21% річних за користування кредитом з
кінцевим строком повернення 18 грудня
2014 року.

19 грудня 2011 року між ПАТ АКБ «Львів, як
кредитор, ТзОВ «ТехАвто-Плюс, як
позичальник, та ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
як поручителі, були укладені договори
поруки, за умовами яких поручителі
зобов'язалися відповідати за виконання
позичальником зобов'язань за вказаним
кредитним договором № 92 від 19 грудня 2011
року, як солідарні з позичальником
боржники.

Проте, як підтверджено зібраними та
дослідженими матеріалами справи, ТзОВ
«ТехАвто-Плюс» не виконав своїх
зобов'язань за кредитним договором, а
саме, не дотримувався зобов'язань перед
Банком щодо повернення кредитів та
нарахованих відсотків відповідно до
графіків погашення кредиту, чим
порушив умови кредитного договору та
норми чинного законодавства.

Відповідно до п. 5.1 кредитного договору,
позичальник зобов'язався повернути
Банку кредит у повному обсязі в порядку
і терміни, передбачені цим договором та
або Додатками до нього.

Підпунктом 2.1.6 пункту 2.1 кредитного
договору визначено графік повернення
кредиту згідно Додатку № 1 до
Кредитного договору.

Відповідно до умов п.4.4 кредитного
договору позичальник зобов'язаний
щомісяця сплачувати проценти,
нараховані відповідно до п.4.2 цього
договору, у валюті отриманого кредиту,
не пізніше останнього банківського дня
місяця, за який вони нараховані.

Відповідно до п.7.1 кредитного договору,
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань (повернення кредиту або
його частини, оплати процентів,
комісій) позичальник на вимогу Банку
сплачує йому пеню за зобов'язаннями у
національній валюті в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період прострочки, за весь час
прострочки.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Нормами ст. 1050 ЦК України передбачено,
що в разі, якщо позичальник своєчасно
не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 цього Кодексу
незалежно від сплати процентів,
належних йому згідно з вимогами ст. 1048
ЦК України.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами ( з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 ЦК.

За таких обставин та з урахуванням
вищезазначених умов кредитного
договору і норм закону, суд дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
з ТзОВ «ТехАвто-Плюс» заборгованості
за кредитним договором № 92 від 19 грудня
2011 року у розмірі 903718,03 грн.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у
разі порушення боржником зобов'язання
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо ще не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується його обсяг
відповідальності.

При цьому обсяг зобов'язання
поручителя визначається як умовами
договору поруки, так і умовами
основного договору, яким визначено
обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте, якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова договору є результатом
домовленості сторін (банку і
поручителя), а, отже, поручитель дав
згоду на зміну основного зобов'язання.
Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК України порука
припиняється у разі зміни основного
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності (постанова Пленуму
ВССУ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних
правовідносин»).

ПАТ АКБ «Львів» листом від 11 травня 2012
року (т.1 а.с. 20) повідомив ТзОВ
«ТехАвто-Плюс» про те, що з 01 травня 2012
року розмір відсоткової ставки по
кредитному договору № 92 від 19 грудня 2011
року підвищується на 2%, тобто з 21% до 23%
річних.

Відповідно до п.4.4. договорів поруки від
19 грудня 2011 року, всі зміни і доповнення
до цього договору вносяться за
взаємною згодою сторін і складаються в
письмовій формі.

Отже з 01 травня 2012 року збільшився
обсяг відповідальності поручителів
ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2

На зазначені обставини районний суд не
звернув уваги, в порушення вимог ст.ст.
213, 214 ЦПК України не врахував, що банком
було підвищено відсоткову ставку за
користування кредитом без згоди
поручителів, тобто збільшився обсяг їх
відповідальності, що є підставою для
припинення договорів поруки.

Оскільки суд першої інстанції на
зазначене положення закону та
обставини справи не звернув уваги,
належної оцінки їм не дав та ухвалив
помилкове рішення через неправильне
застосування норм матеріального права,
тому відповідно до ст. 309 ЦПК України
рішення суду слід скасувати і ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 про
визнання припиненими договори поруки з
01 травня 2012 року, про часткове
задоволення позову банку і стягнення з
ТзОВ «ТехАвто-Плюс» заборгованості за
кредитним договором № 92 від 19 грудня 2011
року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ТзОВ
«ТехАвто-Плюс» на користь ПАТ АКБ
«Львів» слід стягнути 9037,18 грн.
сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314
ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,
-

в и р
і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9, поданої в
інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТехАвто-Плюс"
задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 28 листопада 2013 року
скасувати і ухвалити нове рішення.

Позови ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати договори поруки від 19 грудня 2011
року, укладені між ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та Публічним акціонерним
товариством АКБ «Львів» припиненими з
01 травня 2012 року.

Зустрічний позов Публічного
акціонерного товариства АКБ «Львів»
про стягнення заборгованості за
кредитним договором задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТехАвто-Плюс" () на користь Публічного
акціонерного товариства АКБ «Львів»
() 903 718 (дев'ятсот три тисячі
сімсот вісімнадцять) гривень 03 копійки
заборгованості за кредитним договором
№92 від 19 грудня 2011 року.

В решті позовних вимог Публічного
акціонерного товариства АКБ «Львів»
відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТехАвто-Плюс" на
користь Публічного акціонерного
товариства АКБ «Львів» 9037 грн. 18 коп.
сплаченого судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
Мацей М.М.

Судді:
Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.