Провадження по справі № 2/522/492/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Абухіна Р.Д.

за участю секретарів -Гонтар І.О.,
Гонтар Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,-« Про
стягнення боргу», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, який у подальшому був
уточнений, по якому просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача суму боргу у розмірі 4 400 грн.
та 3 % річних від суми боргу у розмірі 94,
38 грн. та суму сплаченого судового
збору.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав, просив суд його
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнала.

Суд, ознайомившись та дослідивши
матеріали справи, надані докази, вважає
за можливе позов про стягнення боргу
задовольнити на підставі встановлених
фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі
є цивільно-правовими та урегульовані
положеннями ЦК України.

По справі встановлені наступні
фактичні обставини.

24.07.2012 року позивач позичив відповідачу
гроші у розмірі 4 000 грн., строком до
24.07.2013 року, що підтверджується копією
договору позики, наявною в матеріалах
справи ( а.с.9).

Відповідно до п.2 вищезазначеного
договору позичальник зобов'язується
повернути таку саму суму грошових
коштів, але не менше суми, що має бути
еквівалентно 500 дол. США на день
повернення боргу і в строк,
передбачений договором.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення , зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона(
позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позичкодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей , визначених родовими ознаками.

Згідно з п.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику ( грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були йому передані
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.07.2013 року позивач звернувся до
відповідача з проханням повернути
зазначену суму заборгованості, що
підтверджується копією листа наявною в
матеріалах справи ( а.с.12).

На що відповідачем була надана
відповідь про неможливість повернення
позиченої суми у зв'язку із скрутним
матеріальним становищем ( а.с.13-14).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт отримання грошових коштів
відповідачем підтверджується
договором позики від 24.07.2012 року, копія
якого наявна в матеріалах справи (а.с.9).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи індекс інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми становить
94, 38 грн.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України
позивач може відмовитися від позову, а
відповідач -визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. У разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Згідно з постановою № 14 Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року "Про судове рішення у цивільній
справі", за змістом частини четвертої
статті 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову, яке не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд у
мотивувальній частині рішення може
вказати лише про визнання позову та
прийняття його судом.

Враховуючи вищезазначене, суд приймає
визнання позову відповідачем та
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи, що через порушення
відповідачем прав позивача останній
був вимушений звернутись до суду з
позовом, сплатив судові витрати у
розмірі 248, 60 грн.,що підтверджується
квитанцією,наявною в матеріалах
справи, який підлягає відшкодуванню
шляхом стягнення з відповідача на
користь позивача.

У рішенні суду повно відображені
обставини, які мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки, які є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Суд, виконавши всі вимоги
цивільно-процесуального законодавства
і всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

На підставі викладеного й керуючись ст.
ст.. 14, 15, 526, 530, 533, 536, 545, 612, 625, 626, 1046, 1048, 1050
ЦК України ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294
ЦПК України, , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,-« Про
стягнення боргу», - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу в розмірі 4 494, 38 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму сплаченого судового збору в
розмірі 248,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в апеляційний суд Одеської
області через Приморський районний суд
м. Одеси протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Абухін Р.Д.