АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/2612/2014
Головуючий в суді 1
інстанції - СенютаВ.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит», в особі Філії
«Центральне регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит», яка подана
представником МАРІНОЮ Оксаною
Юріївною, на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 12 грудня 2013
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит», в особі Філії
«Центральне регіональне управління»
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості,

встановила:

В жовтні 2013 року позивач ПАТ «Банк
Фінанси та Кредит» звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в розмірі 54 668 грн. 60 коп.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 12 грудня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням,
представник ПАТ «Банк Фінанси та
кредит» - МарінаО.Ю. подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Вказувала, що при розгляді справи про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з ОСОБА_4, ОСОБА_5 в 2011 році
банком не заявлялись вимоги про
розірвання кредитного договору, а лише
стягувалась сума заборгованості, яка
була нарахована на момент розгляду
справи.

Згідно п.7.3 договір набирає чинності з
моменту першої видачі кредитних
ресурсів та діє до повного виконання
сторонами прийнятих на себе
зобов'язань по поверненню отриманих
кредитних ресурсів. На теперішній час
зобов'язання позичальником належним
чаном не виконані, в зв'язку із цим
виникла заборгованість по нарахованих
відсотках за користування кредитом,
комісії та штрафних санкціях, яку
відповідач не сплачує.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримала апеляційну скаргу
та просила задовольнити; відповідач
вважав доводи апеляційної скарги
безпідставними та просив залишити
рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вислухавши осіб, які з'явились в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом,
представник ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» позовні вимоги обґрунтовував
тим, що 14.04.2008 року між сторонами було
укладено кредитний договір, відповідно
до якого відповідачу було надано
кредитні ресурси в сумі 15000 грн., з
оплатою процентної ставки 0,0001 % річних.

У зв'язку із невиконання відповідачем
зобов'язань за кредитним договором, у
листопаді 2010 року банк звернувся до
Деснянського районного суду м. Києва із
позовом про стягнення заборгованості у
розмірі 56 762 грн. 83 коп. з ОСОБА_4 та його
поручителя ОСОБА_5

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 25.02.2011 року позовні вимоги
були задоволені частково, стягнуто із
відповідачів солідарно загальну суму
заборгованості за кредитним договором
станом на 05.10.2010 року в сумі 29 403 грн. 17
коп.

При розгляді вказаної справи, банк не
заявляв вимог про розірвання
кредитного договору, а стягувалась
сума заборгованості, яка була
нарахована на момент розгляду справи.
Таким чином, станом на 13.08.2013 року
виникла заборгованість, яка складає 54
668 грн. 60 коп., з яких: сума простроченої
заборгованості по процентах - 7143 грн. 96
коп.; сума простроченої заборгованості
по комісії - 4587 грн. 50 коп.; пеня за
прострочення сплати заборгованості по
відсотках та комісії - 42 937 грн. 14 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову у
повному обсязі, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідно до копії
постанови державного виконавця ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві від 19.06.2012
року, боржник ОСОБА_4 31 травня 2012 року
виконав рішення суду в повному обсязі.
Враховуючи ту обставину, що позивач
просив стягнути кошти за період з 13
серпня 2012 року, тоді як відповідач
виконав свої зобов'язання ще 29 травня
2012 року, що підтверджується
квитанціями про оплату, суд першої
інстанції дійшов висновку, що підстав
для стягнення коштів із відповідача з
13.08.2012 року та коштів у порядку ч. 1 ст. 625
ЦК України не вбачається.

Колегія суддів не погоджується із
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони не відповідають
обставинам справи та зроблені без
повного з'ясування обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
14.04.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та
Кредит», правонаступником якого є ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_4
було укладено кредитний договір, за
яким відповідачу було надано кредитні
ресурси в сумі 15000 грн., з оплатою
процентної ставки 0,0001 % річних, на строк
до 13.04.2011 року.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 25.02.2011 року були частково
задоволені позовні вимоги ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», стягнуто
солідарно із відповідача ОСОБА_4 та
поручителя ОСОБА_5 загальну суму
заборгованості за кредитним договором
станом на 05.10.2010 року в сумі 29 403 грн. 17
коп.

Зі змісту вказаного рішення суду та
розрахунку заборгованості, доданого до
даної позовної заяви, вбачається, що
відповідач належним чином зобов'язання
за кредитним договором не виконував,
тому рішенням суду від 25 лютого 2011 року
з відповідачів було стягнуто суму
основної заборгованості - 12040 грн.;
проценти за користування кредитом - 3788
грн. 17 коп., заборгованість по
нарахованій щомісячній комісії - 5575
грн. та 8000 грн. - пені, а всього стягнуто
29 403 грн. 17 коп. При цьому сума комісії,
відсотків та пеня були нараховані
станом на 05 жовтня 2010 року.

Як вбачається з наданої відповідачем
копії квитанції про погашення
заборгованості, що підтверджено
постановою державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
від 19.06.2012 року, сума заборгованості у
розмірі 29 403 грн. 17 коп. була сплачена
ОСОБА_4 29 травня 2012 року.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК
України, до відносин за кредитним
договором застосовуються положення
параграфа 1 цієї глави, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України
передбачено, що у разі відсутності
іншої домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Відповідно до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Належним виконанням
зобов'язання є виконання, прийняте
кредитором, у результаті якого
припиняються права та обов'язки сторін
зобов'язання.

Таким чином, наявність судового
рішення про задоволення вимог
кредитора, яке своєчасно не було
виконано боржником, не припиняє
зобов'язальних правовідносин сторін
договору й не звільняє боржника від
сплати процентів за фактичне
користування кредитом та
відповідальності за невиконання ним
грошового зобов'язання, та не
позбавляє кредитора права на отримання
процентів за користування кредитом,
пені та інших сум, передбачених
договором за несвоєчасну сплату
кредиту, за інші періоди.

Як вбачається з матеріалів справи, у
зв'язку з непогашенням виниклої
заборгованості, позивач продовжив
нарахування процентів за користування
кредитними коштами, та відповідно до
розрахунку заборгованості відсотки
були нараховані банком до дня
погашення основної заборгованості за
кредитом - 29.05.2012 року, і залишок
нарахованих і несплачених процентів
становить 7143 грн. 96 коп. ( а.с. 19).

Зазначена сума процентів нарахована
відповідно до вимог п. 4.9 кредитного
договору за ставкою 36% річних, оскільки
вказаним пунктом передбачено, що у
випадку непогашення, несвоєчасного
погашення або погашення не в повному
обсязі трьох поспіль щомісячних
платежів по погашенню позичкової
заборгованості та/або процентів за
користування кредитними ресурсами
та/або щомісячних комісійних
винагород, за користування кредитними
ресурсами застосовується процентна
ставка у розмірі 36% річних та подальше
нарахування процентів проводиться за
вказаною новою ставкою, починаючи з
одинадцятого числа місяця, в якому
позичальник не сплатив або несвоєчасно
сплатив або сплатив не в повному обсязі
третій поспіль вищезазначений платіж.

Відповідно до п. 4.7 кредитного договору,
позичальник щомісяця в строк з 1 по 10
число кожного місяця, сплачує
комісійну винагороду за надання
кредитних ресурсів у розмірі 262 грн. 50
коп. Зазначена комісійна винагорода
банку сплачується позичальником
щомісячно, за весь період до моменту
повного виконання позичальником
зобов'язань по поверненню отриманих
кредитних ресурсів.

З розрахунку заборгованості
нарахованої щомісячної комісії за
користування кредитом вбачається, що
останній місяць, за який була
нарахована комісія - квітень 2012 року,
оскільки у травні відбулось повне
погашення основної суми кредиту, тобто
комісія була нарахована за період з
жовтня 2010 року по квітень 2012 року, а
саме : 262 грн. 50 коп. х 19 місяців = 4987 грн. 50
коп. Оскільки 13січня 2011 року
відповідачем було сплачено 400 грн.
комісії, то сума заборгованості
становить: 4987 грн. 50 коп. - 400 = 4587 грн. 50
коп.

Крім того, відповідно до наданого
розрахунку, на підставі п. 6.1
кредитного договору банком нарахована
пеня за ставкою 1% від простроченої суми
платежів за кожен день прострочення, а
саме: за період з 13.08.2012 року по 13.08.2013
року на суму прострочених процентів (7143
грн. 96 коп.) нарахована пеня у розмірі 26
146 грн. 89 коп.

Також за вказаний період з 13.08.2012 року
по 13.08.2013 року нарахована пеня на суму
заборгованості по щомісячній комісії (
4587 грн. 50 коп.) на суму 16 790 грн. 25 коп.

Всього нараховано пені за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентах
та комісії - 42 937 грн. 14 коп.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що вся сума
заборгованості нарахована за період
після погашення основної суми кредиту -
з 13.08.2012 року - суперечить наданому
розрахунку заборгованості та є
необґрунтованим, оскільки нарахування
процентів та щомісячної комісії було
припинено банком після погашення
відповідачем основної суми
заборгованості по кредиту - 12040 грн., яка
була сплачена 29.05.2012 року.

Нарахування позивачем пені на суму
несплачених відсотків та комісії не
суперечить умовам договору, пунктом 6.1
якого передбачено, що за прострочення
повернення кредитних ресурсів та/або
сплати процентів, позичальник сплачує
банку пеню з розрахунку 1% від
простроченої суми за кожен день
прострочення. Зазначена пеня
сплачується у випадку порушення
позичальником строків платежів,
передбачених пунктами 3.2., 3.3, 3.5, 4.3, 4.3,
4.6., 4.7, 4.8 цього договору, а також
будь-яких інших строків платежів,
передбачених цим договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч. 3
ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Враховуючи, що сума заборгованості по
кредиту розмірі 12 040 грн. була сплачена
відповідачем 29.05.2012 року на підставі
рішення суду, до суду з даними
позовними вимогами про стягнення пені,
нарахованої на відсотки та комісію,
позивач звернувся 29 жовтня 2013 року,
розмір нарахованої пені - 42 937 грн. 14 коп.
- у кілька разів перевищує
заборгованість по несплачених
відсотках та комісії ( 11 731 грн. 46 коп.),
колегія суддів дійшла висновку про
наявність підстав для застосування ч. 3
ст. 551 ЦК України та зменшення розміру
неустойки, оскільки вищевикладені
обставини є істотними, а розмір
нарахованої пені значно перевищує
розмір основної заборгованості.
Зважаючи на викладені обставини,
колегія суддів вважає за необхідне
зменшити розмір пені до 1000 грн.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції не
було належним чином застосовано
положення ст. 598-599, 1054, 1048 ЦК України,
поза увагою суду залишились
роз'яснення, надані у п. 17 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
що стало підставою для необґрунтованої
відмови у задоволенні позовних вимог.

Отже, рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням по
справі нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог: стягнення
з відповідача на користь позивача
процентів за користування кредитом -
7143 грн. 96 коп., заборгованості по
нарахованій щомісячній комісії - 4587
грн. 50 коп., та пені - 1000 грн., а всього - 12
731 грн. 46 коп.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати, що складаються зі сплаченого
судового збору, на суму - 243 грн. 60 коп.,
тобто пропорційно сумі задоволених
позовних вимог, але не менше
мінімальної ставки, встановленої
Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-309, 313-317, 218 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит», в особі Філії
«Центральне регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» -
задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 12 грудня 2013 року - скасувати
та ухвалити нове рішення наступного
змісту:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі Філії «Центральне регіональне
управління» Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
- задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Києва ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» заборгованість за
кредитним договором №39-14/08-ШД від 14.04.2008
року на загальну суму 12 731 ( дванадцять
тисяч сімсот тридцять одну) грн. 46 коп.
та витрати по сплаті судового збору в
сумі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: