Справа № 236/921/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Краснолиманський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шавиріної Л.П.

при секретарі - Киркач Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Красний Лиман за участю
ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2
справу за скаргою ОСОБА_3 на дії
Державного виконавця ВДВС
Краснолиманського міського управління
юстиції Терехової Л.В., заінтересована
особа ОСОБА_5, суд -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі
скаргою на дії Державного виконавця
ВДВС Краснолиманського міського
управління юстиції Терехової Л.В.,
заінтересована особа ОСОБА_5 в процесі
виконання рішення Краснолиманського
міського суду Донецької області № 2/17-11
від 27.02.2012 року.

18.04.2014 року від судді Шавиріної Л.П.
надійшла заява про самовідвід з тих
підстав, що позивач та члени його сім"ї
вчиняють дії, які негативно впливають
на упередженість судді у розгляді
справи.

При розгляді вказаної заяви
встановлено, що відповідно до рішення
(№ 2-17/11) Краснолиманського міського
суду Донецької області під
головуванням судді Шавиріної Л.П.,
27.02.2012 року задоволено позовні вимоги
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди. Ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 08.06.2012 року
вказане рішення залишено без змін.

07.04.2014 року в провадження судді
Шавиріної Л.П. надійшла справа №
236/921/14-ц за скаргою ОСОБА_3 на дії
Державного виконавця ВДВС
Краснолиманського міського управління
юстиції Терехової Л.В., заінтересована
особа ОСОБА_5, в процесі виконання
вказаного рішення,та була призначена
до розгляду на 28.04.2014 року.

10.04.2014 року матір позивача ОСОБА_6
звернулася до люстраційного комітету
Верховної ради України зі скаргою на
дії судді Шавиріної Л.П. при розгляді
цивільної справи № 2/17-11, які нібито
призвели до постановлення незаконного
рішення.

Вислухавши думку ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_2, перевіривши
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Статтею 23 ЦПК України передбачено, що
за наявності підстав, зазначених у
статтях 20-22 ЦПК України суддя, секретар
судового засідання, експерт,
спеціаліст, перекладач зобов»язані
заявити самовідвід.

Так ст.20 ЦПК України встановлено, що
суддя не може брати участі в розгляді
цивільної справи і відводиться:

1) якщо під час попереднього вирішення
цієї справи він брав участь у процесі
як свідок, представник, секретар
судового засідання, експерт,
спеціаліст, перекладач;

2) він прямо чи опосередковано
заінтересований в результаті розгляду
справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким
родичем (чоловік, дружина, батько, мати,
вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок,
падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук,
внучка, усиновлювач чи усиновлений,
опікун чи піклувальник, член сім'ї або
близький родич цих осіб) сторони або
інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають
сумнів у неупередженості судді;

5) у разі порушення порядку визначення
судді для розгляду справи,
встановленого частиною третьою статті
11-1 цього Кодексу.

2. До складу суду не можуть входити
особи, які є членами сім'ї, родичами між
собою чи родичами подружжя.

Статтею 21 ЦПК України встановлена
недопустимість повторної участі судді
в розгляді цивільної справи.

Всі перелічені в даних нормах процесу
підстави не мають місця, за виключенням
однієї, передбаченої п.4 ч.1 ст.20 ЦПК
України, якою встановлено, що суддя
зобов"язаний заявити собі самовідвід
за наявності інших обставин, які
викликають сумнів у неупередженості
судді.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод кожен має право на справедливий
і публічний розгляд його справи
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

З аналізу наявної практики ЄСПЛ, можна
констатувати, що він визначивши
концептуальні підходи до тлумачення
ст. 6 ЄКПЛ, представив не лише змістовні
характеристики неупередженості, але й
її суб'єктивні та об'єктивні
компоненти.

Стосовно об'єктивної неупередженості у
справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав,
що вона полягає у відсутності будь-яких
законних сумнівів в тому, що її
забезпечено та гарантовано судом, а для
перевірки на об'єктивну
неупередженість слід визначити, чи є
факти, які не залежать від поведінки
судді, що можуть бути встановлені та
можуть змусити сумніватися у його
неупередженості.

Суд вважає, що в даній справі
неупередженість не є наслідком рішень
та процесуальної поведінки судді, а
наслідком створюваних учасниками
процесу зовнішніх впливів на суддю з
метою постановлення ним незаконного
рішення.

Саме таким впливом являється поведінка
матері позивача, яка без будь-яких до
того законних підстав, 10.04.2014 року
звернулася до люстраційного комітету
Верховної ради України.

Тому заява судді Шавиріної Л.П,
являється обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.20-23 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Шавиріної Лілії Павлівни
про самовідвід задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -