Провадження №2/521/1209/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.,

при секретарі - Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«БіЕлДжиМікрофінанс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ
«БіЕлДжиМікрофінанс»звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 в якому
просить стягнути солідарно з
відповідачів на користь ТОВ
«БіЕлДжиМікрофінанс» заборгованість
за кредитним договором № 22/01-3 від 22
січня 2013 року у загальному розмірі 144 253
гривні 07 копійок. Свої вимоги
представник позивача обґрунтовує тим,
що 22 січня 2013 року між ТОВ
«БіЕлДжиМікрофінанс» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №22/01-3,
згідно умов якого відповідач отримав
кредит в розмірі 50 000 гривень строком на
12 місяців з 22 січня 2013 року по 21 січня 2014
року, кінцевою датою повернення
кредиту є 22 січня 2014 року, із сплатою
відсотків за користування кредитними
коштами в розмірі 35% річних на місяць, з
призначенням кредитуна споживчі цілі.
В забезпечення повернення кредиту за
кредитним договором був укладений
договір поруки №22/01-4 від 22.01.2013 року із
громадянкою ОСОБА_2, відповідно до
якого поручитель поручається перед
кредитором за виконання позичальником
зобов'язань, що виникли на підставі
кредитного договору та будь-якими
додатковими угодами до кредитного
договору. Поручитель бере на себе
зобов'язання відповідати перед
кредитором у тому ж обсязі, на тих же
умовах та в ті ж строки, що і
позичальник. У зв'язку з тим, що
відповідач ОСОБА_1 своїх зобов'язань по
поверненню кредиту і сплаті процентів
не виконує, тому у відповідачів перед
позивачем виникла та існує
заборгованість у сумі 144 253, 07 гривні,
яка складається з: суми основного
боргу - неповернутої суми кредиту у
розмірі - 48 947,22 гривень; заборгованості
по відсоткам за користування кредитом
за період з 04.04.2013 року по 06.09.2013 року - 10
451,33 гривня; пені за порушення строків
сплати процентів за користування
кредитомза період з 04.04.2013 року по 06.09.2013
року у розмірі - 19 047,92 гривень; пені за
порушення строків повернення кредиту -
65 806, 60 гривень.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву в якій вказав, щопозовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить
розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, надав до суду заяву в якій
вказав, щопозовні вимоги визнає
частково, зазначивши, що не згодний з
нарахуванням пені, просив суд
розглянути справу за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
на неодноразовий виклик суду не
з'явилася, про час і місце судового
засідання повідомлена належним чином,
про що свідчать розписки про отримання
судових повісток та ухвал, причини
своєї неявки суду не повідомила,
заперечення не надала.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги
підлягаютьзадоволенню, виходячи з
наступного.

В судовому засіданнівстановлено,що
відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.5,
1.6кредитного договору №22/01-3 від
22.01.2013року, кредитор зобов'язується
надати позичальнику грошові кошти
(фінансовий кредит) в порядку та на
умовах визначених цим договором, а
позичальник зобов'язується прийняти,
використати його за цільовим
призначенням, повернути кредитору
кредит, а також сплатити проценти за
користування кредитом, комісійну
винагороду та інші платежі в порядку,
на умовах та у строки, що визначені цим
договором. Сума кредиту становить 50 000
гривень. Кредит надається строком на 12
місяців з 22 січня 2013 року по 21 січня 2014
року.Призначення кредиту: на споживчі
цілі. За користування кредитними
коштами встановлюється плата в розмірі
35% річних.

Згідно до п.п.2.2., 2.3.1, кредитного
договору №22/01-3 від 22.01.2013 року, кредит
надається позичальником шляхом
безготівкового перерахування коштів
на поточний рахунок позичальника в ПАТ
«УкрСиббанк» НОМЕР_3, МФО 351005, ЄДРПОУ
НОМЕР_1. За користування кредитом
позичальник сплачує кредитору
проценти у розмірі, зазначеному в п. 1.6.
цього договору.

Згідно до п. 7.3 кредитного договору
№22/01-3 від 22.01.2013 року, цей договір
набуває чинності з моменту його
підписання сторонами і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.

Для забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором,
22.01.2013 року між ТОВ
«БіЕлДжиМікрофінанс» - кредитором, з
однієї сторони, ОСОБА_2, поручителем, з
другої сторони, а також ОСОБА_1,
позичальником, з третьої сторони, було
укладено договір поруки №22/01-4, де у п. 1.1
зазначено, що в порядку та на умовах,
визначених кредитним договором №22/01-3
від 22 січня 2013 року та цим договором,
поручитель поручається перед
кредитором за виконання позичальником
зобов'язань, що виникли на підставі
кредитного договору та будь-якими
додатковими угодами до кредитного
договору.

У зв'язку з тим, що позичальник своїх
зобов'язань по поверненню кредиту і
сплаті процентів не виконує, тому у
відповідачів перед позивачем виникла
та існує заборгованість у сумі 144 253, 07
гривні, з яких: сума основного боргу -
неповернута сума кредиту - 48 947,22
гривень; заборгованість по відсоткам
за користування кредитом за період з
04.04.2013 року по 06.09.2013 року - 10 451,33 гривня;
пеня за порушення строків сплати
процентів за користування кредитомза
період з 04.04.2013 року по 06.09.2013 року - 19 047,92
гривень; пеня за порушення строків
повернення кредиту - 65 806, 60 гривень.

Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 передбачають, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Зазначене кореспондується з п.п. 1.1., 1.4.
договору поруки №22/01-4 від 22.01.2013 року,в
порядку та на умовах, визначених
кредитним договором №22/01-3 від 22 січня
2013 року та цим договором, поручитель
поручається перед кредитором за
виконання позичальником зобов'язань,
що виникли на підставі кредитного
договору та будь-якими додатковими
угодами до кредитного договору.
Поручитель бере на себе зобов'язання
відповідати перед кредитором у тому ж
обсязі, на тих же умовах та в ті ж
строки, що і позичальник.

Таким чином, суд зазначає, що
позичальник -ОСОБА_1 та поручитель -
ОСОБА_2 є відповідальними перед
кредитором - ТОВ«БіЕлДжиМікрофінанс»
як солідарні боржники.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і з неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору. Параграфом 1 Глави
71 Цивільного Кодексу України
врегульовані правовідносини, що
виникають за договорами позики.

Згідно з частиною 1 статі 1050 якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статі 625 ЦК
України.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. За несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань договором або
законом може бути передбачена
неустойка або пеня. Згідно з Законом
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» передбачено, що платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочення
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін. Як
вибачається з п. 3.2.5. кредитного
договору №22/01-3від 22.01.2013 року, кредитор
має право стягувати з позичальника
неустойку за невиконання чи неналежне
виконання умов цього договору.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до умов кредитного
договору.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611
Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки -
грошової суми, яку боржник повинен
сплатити кредиторові у разі порушення
ним зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання.

Таким чином, стосовно позовних вимог
ТОВ « БіЕлДжиМікрофінанс» про
стягнення з відповідачів пені, за
прострочення грошового зобов'язання,
встановленої договором від 22 січня 2013
року, розмір якої на 06.09.2013 року
складається з суми : за порушення
строків сплати процентів за
користування кредитом - 19 047,92 гривень;
за порушення строків повернення
кредиту - 65 806, 60 гривень, суд дійшов
наступних висновків.

Як вбачається з пункту 4.3,4.4 кредитного
договору № 22/01 -3 від 22 січня 2013 року,
укладеного між сторонами, ними
визначено, що у разі прострочення
Позичальником зобов'язань повернення
Кредиту та /або сплати процентів за
його користування та /або інших
платежів, згідно з умовами цього
Договору, Позичальник зобов'язаний
сплатити на користь Кредитора пеню за
кожний день прострочення у розмірі 2
(двох) відсотків від суми прострочених
зобов'язань. Вказана пеня
розраховується по дату повного
виконання всіх зобов'язань щодо
погашення простроченої
заборгованості, включаючи день такого
погашення. Неустойка (штраф/пеня)
підлягає сплаті за письмовою вимогою
Кредитора в національній валюті
України.

В контексті статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цивільного кодексу України,
інших вимог цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною першою статі 1050 ЦК України
встановлено, що якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо
позичальник своєчасно не повернув
речі, визначені родовими ознаками, він
зобов'язаний сплатити неустойку
відповідно до статей 549-552 цього
Кодексу, яка нараховується від дня,
коли речі мали бути повернуті, до дня їх
фактичного повернення позикодавцеві,
незалежно від сплати процентів,
належних йому відповідно до статті 1048
цього Кодексу. В контексті даної норми
правило, сформульоване в першому
реченні ч.1 ст.1050 ЦК, стосується лише
грошової позики, оскільки тут
зазначається на "суму позики". Воно
конкретизує обов'язки позичальника
шляхом прямого зазначення на
застосування ст.625 ЦК України. Однак,
суд вважає, що не має підстав робити
звідси висновок про неможливість
застосування до позичальника, який
прострочив виконання зобов'язання щодо
повернення суми позики, інших мір
відповідальності, або про звільнення
його, у зв'язку з застосуванням ст.625 ЦК
від інших обов'язків за договором.
Аналіз законодавства, що регулює
правовідносини, що склалися між
сторонами, дозволяє зробити суду
висновки,що із правила сформульованого
в першому реченні ч.1 ст.1050 ЦК України,
не випливає заборона на стягнення з
позичальника, який прострочив
повернення суми позики, пені,
встановленої договором.

Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися зокрема неустойкою.

Відповідно до частини першої статті 549
ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Відповідно до частини третьої статті 549
ЦК України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з ч.1 статті 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до статі 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості ( ст.627 ЦК
України). Згідно зі ст.629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. З зазначеного вище, суд
вважає недоведеною правову позицію
відповідача ОСОБА_1 щодо невизнання ним
позову в частині сплати нарахованої
суми пені, за невиконання умов
кредитного договору. Приймаючи рішення
про стягнення пені в повному обсязі,
суд також приймає до уваги, що
відповідач не заперечував проти
невиконання ними - ОСОБА_1, та ОСОБА_2
умов договору, як і зазначено
представником позивача в позові,
відповідач не оспорював і розмір пені.

З цих підстав суд вважає, що з
відповідачів на користь
ТОВ«БіЕлДжиМікрофінанс» підлягає до
стягнення сума пені, розмір якої
визначений у кредитному договорі.
Розрахунок суми пені, зроблений
представником позивача у
відповідності до вимог діючого
законодавства, та укладеного між
сторонами договору, який перевірений
судом, тому до стягнення присуджується
пеня, встановлена договором від 22 січня
2013 року, розмір якої на 06.09.2013 року
складається з суми: за порушення
строків сплати процентів за
користування кредитом - 19 047,92 гривень;
за порушення строків повернення
кредиту - 65 806, 60 гривень.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися в суд за захистом
свого цивільного права у випадку його
порушення з вимогою про примусове
виконання зобов'язання в натурі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказів.

З урахуванням викладеного, вимоги
позивача про стягнення заборгованості
за кредитом у розмірі 144 253, 07 гривні, яка
складається з : суми основного боргу -
неповернутої суми кредиту - 48 947,22
гривень; заборгованості по відсоткам
за користування кредитом за період з
04.04.2013 року по 06.09.2013 року - 10 451,33 гривні;
пені за порушення строків сплати
процентів за користування кредитомза
період з 04.04.2013 року по 06.09.2013 року - 19 047,92
гривень; пені за порушення строків
повернення кредиту - 65 806, 60 гривень є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати
по сплаті судового збору у розмірі 1442
гривні 53 копійки підлягають стягненню
з відповідачів на користь позивача -ТОВ
«БіЕлДжиМікрофінанс» .

Враховуючи вищевикладене, на підставі
ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 553, 554 610, 611, 1054, 1050
Цивільного кодексу України, та
керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України і п. 14 постанови Пленуму
Верховного суду України №14 від 18.12.2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі», суд -

В И Р І Ш И В:

ПозовТовариства з обмеженою
відповідальністю
«БіЕлДжиМікрофінанс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН
НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) на
користьТовариства з обмеженою
відповідальністю
«БіЕлДжиМікрофінанс» заборгованість
за кредитним договором №22/01-3 від 22.01.2013
року у розмірі 144 253 (сто сорок чотири
тисячі двісті п'ятдесят три) гривні 07
копійок, яка складається з:

суми основного боргу - неповернутої
суми кредиту у розмірі 48 947 (сорок вісім
тисяч дев'ятсот сорок сім) гривень 22
копійки;

заборгованості по відсоткам за
користування кредитом за період з
04.04.2013 року по 06.09.2013 року у розмірі 10 451
(десять тисяч чотириста п'ятдесят одна)
гривня 33 копійки;

пені за порушення строків сплати
процентів за користування кредитомза
період з 04.04.2013 року по 06.09.2013 року у
розмірі 19 047 (дев'ятнадцять тисяч сорок
сім) гривень 92 копійки;

пені за порушення строків повернення
кредиту у розмірі 65 806 (шістдесят п'ять
тисяч вісімсот шість) гривень 60
копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН
НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
«БіЕлДжиМікрофінанс» 1 442(одну тисячу
чотириста сорок дві) гривні 53 копійки -
витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області в
десятиденний термін з моменту його
проголошення. Особи,що приймали участь
у справі, але не були присутні при
оголошенні рішення, мають право
оскаржити рішення суду в десятиденний
строк з дня отримання ними копії цього
рішення.

Головуючий: