У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кафідова О.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Рівненського міського суду від 25
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Рівненської області від 05
лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Рівненського міського суду
від 25 грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 05 лютого 2014 року,
позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку за
прострочення сплати аліментів за
період з 17 жовтня 2012 року по 24 грудня 2013
року в сумі 12 109 грн 80 коп.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Рівненського
міського суду від 25 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Рівненської
області від 05 лютого 2014 року, мотивуючи
свою вимогу неправильним
застосуванням судами норм
матеріального та порушенням норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
ухвалюючи оскаржувані рішення,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
і вирішили справу з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Рівненського міського суду від 25
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Рівненської області від 05 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про зменшення розміру аліментів,
відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Кафідова