Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/807/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Мумига
РІШЕННЯ

Іменем України

17.04.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого
- Сукач Т.О.

суддів
Бубличенко В.П.

Мурашка С.І.

при секретарі
Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на заочне рішення
Компаніївського районного суду
Кіровоградської області від 13
листопада 2013 року і

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором. В обґрунтування вимог
позивач зазначав, що 27.06.2008 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю «ПростоФінанс» -
(первинний кредитор) і ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № 2, за
умовами якого ТОВ «ПростоФінанс»
надав відповідачу кредит на придбання
автомобіля у сумі 65 600,00 грн. з кінцевим
терміном погашення до 10.07.2013 року, а
відповідач зобов'язувався в порядку
та на умовах, що визначені кредитним
договором, повернути кредит, сплатити
проценти з користування кредитом,
сплачувати неустойку та інші
передбачені цим договором платежі в
сумі і строки, визначені графіком, який
є додатком № 1 до кредитного договору.

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та
ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю (договір відступлення),
відповідно до якого ТОВ «Кредитні
ініціативи» зобов'язувалось передати
грошові кошти в розпорядження ТОВ
«ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс»
зобов'язувалось відступити ТОВ
«Кредитні Ініціативи» свої права
грошових вимог до боржників за
кредитними договорами.

Згідно ст. 514 та ч.1 ст.516 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом і
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконує внаслідок чого
станом на 10.08.2013 року має
прострочену заборгованість: за
кредитом - 29 575,21 грн., по відсотках - 10
385,79 грн., заборгованості по комісії 4
591,94 грн. та штраф в сумі 7 428,32 грн.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
в сумі 51 981,26 грн. та 519, 81 грн. судового
збору.

Заочним рішення Компаніївського
районного суду Кіровоградської
області від 13 листопада 2013 року у
задоволенні позову ТОВ «Кредитні
ініціативи» відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ТОВ
«Кредитні ініціативи» ставить
питання про скасування рішення суду як
такого, що ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
просить постановити нове рішення, яким
вимоги позивача задовольнити у повному
обсязі. Зокрема, посилається на те, що
суд фактично правильно встановив
обставини справи, які є необхідним и
для задоволення позову, але помилився у
предметі спору, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений у встановленому
статтею 76 ЦПК України порядку, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення йому 07.03.2014
року та 05.04.2014 року поштового
відправлення із судовою повісткою та
копією апеляційної скарги, причину не
повідомив. Враховуючи положення ч.2
ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи, колегія суддів вирішила
розглядати справу у відсутності
відповідача.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ТОВ «Кредитні
ініціативи», Курдюмова М.М., який
підтримував доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, в межах визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
виходив з того, що позивачем не надано
доказів про те, що відповідно до
договору факторингу, сторони повністю
виконали свої зобов'язання - ТОВ
«Кредитні Ініціативи» передало
грошові кошти, а ТОВ «ПростоФінанс»
(первинний кредитор) відступило свої
права грошової вимоги до боржників за
кредитними договорами, перелік яких
міститься в додатку №1 до договору
відступлення. Крім того, позивач не
надав доказів про отримання
відповідачем письмового повідомлення
про відступлення права грошової вимоги
факторові, та кому має бути здійснений
платіж і його реквізити.

Проте з такими висновками суду
погодитися не можна, оскільки суд
дійшов їх з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит і сплатити проценти.

Судом встановлено, що 27.06.2008 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю «ПростоФінанс» і
ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за
умовами якого товариство надало
відповідачу кредит у розмірі 65 600 грн.
на строк до 10.07.2013 року для придбання
автомобіля марки FUKA 0005 Daewoo AutoZazServ,
модель FSO Lanos TF696, зі сплатою відсотків
за користування кредитом (10% річних) та
комісії за управління кредитом у
розмірі, визначеному п.п. 2.1.-2.3.
договору. Погашення заборгованості за
цим договором здійснюється шляхом
щомісячного ( не пізніше 10 числа місяця)
внесення відповідачем платежу згідно
графіка платежів, який є додатком №1 до
кредитного договору (а.с.4-8).

18.05.2012 року між ТОВ
«ПростоФінанс» і ТОВ «Кредитні
ініціативи» укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю
(договір відступлення), за умовами
якого ТОВ «ПростоФінанс» відступило
ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права
грошових вимог до боржників за
кредитними договорами, перелік яких
міститься в додатку до договору
купівлі-продажу, зокрема і кредитним
договором від 27.06.2008 року, укладеним між
ТОВ «ПростоФінанс» і ОСОБА_3 (а.с.11-18).

Статтею 204 ЦК України встановлена
презумпція правомірності правочину,
згідно якої правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

У ч.1 ст. 627 ЦК України зазначено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

За договором факторингу (фінансування
під відступлення права грошової
вимоги) одна сторона (фактор) передає
або зобов'язується передати грошові
кошти в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника) (ч.1ст.1077 ЦК України).

Під час перегляду справи в
апеляційному порядку, представник
позивача надав для огляду належно
завірені копії договору купівлі -
продажу кредитного портфелю та акта
від 25.06.2012 року приймання - передачі
кредитного портфелю до договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.05.2012 року. У п. 1 цього акту
зазначено, що продавець ТОВ
«ПростоФінанс» передав, а покупець ТОВ
«Кредитні ініціативи» прийняв
кредитний портфель на загальну суму 172
057 110,02 грн., у тому числі сума основного
боргу 49 341 252,53 грн., прострочена сума
основного боргу 81 295 042,17 грн.,
нараховані проценти 324 915, 71 грн.
прострочені нараховані проценти 14 139
407,92 грн., нараховані комісії 102 146,35 грн.
прострочені нараховані комісії 12 223 404,52
грн., розраховані штрафні санкції 14 630
940,82 грн., а також інші платежі за
кредитними договорами, зокрема на
аркуші 30 акта за № 2 624 значиться
кредитний договір, укладений 27.06.2008
року з ОСОБА_3

Отже, договір факторингу між фактором і
клієнтом укладено у встановленому
законом порядку. Сторони договору його
не оспорюють. Даних про те, що боржник
як це передбачено ч.2 ст.1082 ЦК України,
вимагав від ТОВ «Кредитні ініціативи»
надати докази, що відступлення права
грошової вимоги справді мало місце у
матеріалах справи немає, тому
посилання суду як на підставу для
відмови у задоволенні позову, на
відсутність доказів про виконання
договору факторингу не можна визнати
такими, що грунтутються на законі.

Крім того, із змісту позовної заяви ТОВ
«Кредитні ініціативи» вбачається, що
предметом спору, за вирішенням якого
позивач звернулося до суду, є сума
заборгованості ОСОБА_3 за кредитним
договором, а не питання щодо виконання
договору факторингу, укладеного між
ТОВ ПростоФінанс» і ТОВ «Кредитні
ініціативи».

Згідно ст. 514 та ч.1 ст.516 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом і
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Боржник зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж (ч.1 ст.1082 ЦК України).

Із змісту листа, направленого ТОВ
«Кредитні ініціативи» 27.08.2013 року на
ім'я ОСОБА_5 рекомендованим поштовим
відправленням вбачається, що він був
повідомлений про відступлення права
вимоги, вказана сума грошової вимоги в
розмірі 51 981,26 грн., яка підлягає
виконанню на користь нового кредитора,
назва банку нового кредитора, номер
поточного рахунку для погашення
кредитної заборгованості (а.с.20).

За таких обставин висновок суду про
порушення позивачем вимог ст.1082 ЦК
України як такий, що суперечить
матеріалам справи не можна визнати
обґрунтованим.

У п.3.1. кредитного договору сторони
погодилися, що погашення
заборгованості за цим договором
здійснюється шляхом щомісячного
внесення відповідачем платежу згідно
графіка у розмірі 1 393,81 грн. (а.с.7).

Встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що відповідач
належним чином зобов'язання за
кредитним договором не виконує,
щомісячні платежі на погашення
заборгованості з червня 2012 року не
сплачує ні клієнту, ні фактору, у
зв'язку з чим станом на 10.08.2013 року
має прострочену заборгованість: за
кредитом - 29 575,21 грн., по відсотках - 10
385,79 грн., заборгованості по комісії 4
591,94 грн. та штраф в сумі 7 428,32 грн., а
всього 51 981,26 грн.(а.с.19).

На зазначені обставини суд першої
інстанції не звернув увагу і без
урахування фактичних обставин справи з
формальних підстав відмовив у
задоволенні позову.

Відповідно до ч.1ст.1052 ЦК України у
разі невиконання позичальником
обов'язків, встановлених договором
позики, щодо забезпечення повернення
позики, а також у разі втрати
забезпечення виконання зобов'язання
або погіршення його умов за обставин,
за які позикодавець не несе
відповідальності, позикодавець має
право вимагати від позичальника
дострокового повернення позики та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу,
якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи обставини справи, колегія
суддів вважає, що відповідачем умови
кредитного договору не виконуються, що
є підставою для задоволення позову ТОВ
«Кредитні ініціативи» і стягнення з
ОСОБА_3 51 981,26 грн. на погашення
кредитної заборгованості.

Ст.258 ч.1 ЦК України для окремих видів
вимог законом встановлено спеціальну
позовну давність : скорочена або більш
тривала порівняно із загальною
позовною давністю.

Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки(штрафу,пені) (п.1 ч.2
ст.258 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у справі, зробленого до
винесення ним рішення.

Встановлено, що позивачем строк,
встановлений п.1 ч.2 ст.258 ЦК України для
пред'явлення вимог про стягнення
штрафу, пропущений. Однак, заяву про
застосування строку позовної давності
по цих вимогах відповідач до суду
першої інстанції не подавав. Про час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, але брати участь у її
розгляді відмовився, про що
працівниками суду було складено
відповідні акти (а.с.34, 35, 37,52,54,58).

Отже, рішення суду як таке, що
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
підлягає скасуванню згідно з п.п.3,4 ч.1
ст.309 ЦПК України з ухваленням нового
рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесенні нею і документально
підтверджені судові витрати.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України у разі,
якщо суд апеляційної інстанції, не
передаючи справи на новий розгляд,
змінює рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат.

За пред'явлення позову до суду першої
інстанції позивачем сплачено 519,82 грн.
судового збору (а.с.3), за подання
апеляційної скарги - 259,91грн. судового
збору. Позв ТОВ «Кредитні ініціативи»
задоволено, тому з ОСОБА_3 на користь
позивача на відшкодування понесених
судових витрат підлягає стягненню 779, 72
грн.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» задовольнити.

Заочне рішення Компаніївського
районного суду Кіровоградської
області від 13 листопада 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» заборгованість за
кредитним договором № 2 від 27.06.2008
року станом на 10.08.2013 року в сумі 51 981
(п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот
вісімдесят одна) грн. 26 коп., з яких: 29 575
грн. 21 коп. заборгованість за кредитом,
10 385 грн. 79 коп. заборгованість по
відсотках, 4 591 грн. 94 коп.
заборгованість по комісії та 7 428 грн.32
коп. штрафу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» 779 грн. 72 коп. судового
збору.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді