Справа № 361/9418/13-ц Головуючий у І
інстанції Шинкарь А.О.Провадження №
22-ц/780/2728/14 Доповідач у 2
інстанції СавченкоКатегорія 1
У Х В А Л А

іменем України

10 квітня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді
Савченка С.І.,

суддів
Даценко Л.М., Олійника В.І.,

при секретарі
Черепинець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2
на рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 25 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання
права власності на майно в порядку
спадкування за законом,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вказаним вище позовом, який
надалі уточнив і мотивував тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4
Після смерті батька відкрилася
спадщина на житловий будинок по
АДРЕСА_1 та земельну ділянку для
обслуговування будинку за цією ж
адресою площею 0,0956 га. Спадкоємцями
після смерті батька є він та дочка
померлого ОСОБА_2, яка відмовилася від
спадщини на користь своєї доньки (онуки
померлого) відповідачки ОСОБА_1
Вказував, що у встановлений законом
строк він прийняв спадщину і 4 грудня 2009
року отримав в держнотконторі
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/2 частину спадкового
будинку по АДРЕСА_1. У оформленні
спадщини на половину земельної ділянки
нотаріус йому відмовив у зв'язку із
відсутністю оригіналу державного акту
на земельну ділянку. Посилався, що
надати нотаріусу правовстановлюючий
документ на ділянку він не може, бо йому
йому не видають дублікат державного
акту.

У зв'язку з наведеним просив визнати за
ним право власності на 1/2 частину
земельної ділянки площею 0,0956 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель, розташовану по по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_4

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 25 лютого 2014
року позов задоволено. Визнано за
ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину
земельної ділянки площею 0,0956 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель, розташовану по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 подали
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати рішення суду першої
інстанції, а справу направити на новий
розгляд, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції обгрунтовував свої висновки
тим, що ОСОБА_3 як спадкоємець за
законом у встановлений строк прийняв
спадщину після смерті батька ОСОБА_4 і
поряд із іншим спадкоємцем ОСОБА_1 має
право на половину спадщини. Проте
ОСОБА_3 не має змоги оформити спадщину
на земельну ділянку по АДРЕСА_1 в
нотаріальному порядку у зв'язку із
відсутністю у нього
правовстановлюючого документа на цю
ділянку, належну померлому
спадкодавцю.

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця) до інших осіб
(спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права і обов'язки,
що належали спадкодавцю на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час її відкриття не проживав постійно
із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття
спадщини встановлюєься строк у шість
місяців з часу відкриття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача -
ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася
спадщина на житловий будинок по
АДРЕСА_1, що належав померлому на
підставі договору дарування від 16
березня 1960 року і свідоцтва про право
на спадщину від 10 червня 1974 року
(а.с.38-42), та земельну ділянку за цією ж
адресою площею 0,0956 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку і
господарських споруд, що належала
померлому на підставі державного акту
на право приватної власності на землю,
виданого 14 травня 1999 року, серія ІІІ-КВ
№ 091274 (а.с.78).

За життя ОСОБА_4 заповіту не склав.
Спадкоємцями померлого за законом на
момент смерті були діти померлого
позивач ОСОБА_3 і відповідачка ОСОБА_2

Також судом встановлено, що позивач
ОСОБА_3 як спадкоємець за законом у
встановлений шестимісячний строк
прийняв спадщину шляхом подачі заяви
до Броварської міської держнотконтори,
а ОСОБА_2 у цей же строк відмовилася від
спадщини на користь своєї
неповнолітньої доньки і онуки
спадкодавця ОСОБА_1 1995 року народження
(а.с.26-27).

Обоє спадкоємців 4 грудня 2009 року
отримали у Броварській міській
держнотконторі свідоцтва про право на
спадщину за законом по 1/2 частині на
житловий будинок по АДРЕСА_1 за
реєстровими номерами № 1-3708 і № 1-3709
(а.с.43-44).

Постановою від 18 лютого 2014 року
нотаріус відмовив позивачу ОСОБА_4 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку по АДРЕСА_1 з огляду
на те, що позивач не зміг надати
нотаріусу правовстановлюючі документи
на земельну ділянку (а.с.102).

Наведені обставини стверджуються
наявними в матеріалах справи доказами,
в тому числі копією спадкової справи.

За таких обставин з огляду на те, що
позивач є спадкоємцем за законом, який
у встановлений строк прийняв спадщину,
проте можливість оформлення спадщини в
нотаріальному порядку ним втрачена, а
також враховуючи, що факт належності
спадкодавцю ОСОБА_4 земельної ділянки
знайшов своє підтвердження, суд
обгрунтовано задоволив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд неправомірно прийняв позов ОСОБА_3
без відмови держнотконтори у видічі
свідоцтва необгрунтовані. Крім
постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 18 лютого 2014 року,
нотаріус відмовив позивачу у видачі
свідоцтва своїм листом від 8 вересня 2013
року, що стверджується спадковою
справою (а.с.50 зворот).

Посилання апелянтів на пропуск
позивачем строку позовної давності за
даним позовом про визнання права
власності на спадкове майно, надумані,
та суперечать ч.5 ст.1268 ЦК України,
згідно якої незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Твердження апелянтів про порушення
норм процесуального права, зокрема
участь у справі представника позивача
за нелегітимною довіреністю,
немовтивоване відхилення клопотання
відповідачів про зупинення
провадження, повернення зустрічного
позову у зв'язку із неусуненням його
недоліків необгрунтовані.
Процесуальні дії суду відповідають
вимогам закону

Доводи апелянтів, про те, що позивач не
має права на спадкування, бо він
ухилявся від надання допомоги батьку,
який через похилий вік та хворобу був у
безпорадному стані не заслуговують на
увагу, поскільки дані обставини можуть
бути встановлені лише за рішенням суду
про усунення позивача від спадкування,
яке відсутнє. При цьому колегія суддів
враховує, що відповідачка ОСОБА_1
вправі у встановленому законом порядку
подати відповідний позов до суду і в
цьому перешкод їй немає.

Решта долводів апеляційної скарги
зокрема щодо незаконного вселення
позивачем до спірного будинку
квартирантів та несплати ним боргу
ОСОБА_1 не стосується предмету спору і
не беруться судом до уваги.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а тому визнає дане рішення законним та
обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 25 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :