Справа № 347/3366/13-ц
Провадження № 22-ц/779/972/2014
Головуючий у 1 інстанції Цалин Б.М. Б. М.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді
Фединяка В.Д.

суддів:
Девляшевського В.А, Васильковського
В.М.

секретаря
Вилка І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приват
Банк») до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Косівського районного суду від 04
березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ПАТ КБ
«Приватбанк» звернулось в суд із
указаним позовом і зазначало, що 20
грудня 2005 року Банк уклав з ОСОБА_3
кредитний договір № б/н згідно якого
остання отримала кредит у розмірі 5000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. Проте
позичальник належним чином не виконує
умови кредитного договору. У зв'язку з
цим, станом на 30 вересня 2013 року має
заборгованість за кредитом в сумі 23047,48
грн., з яких: 4981,62 грн. - заборгованість
за кредитом, 16492,17 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
500, 00 грн. - штраф (фіксована ціна);1073,69 -
штраф (процентна складова), яку просив
стягнути з відповідача.

Рішенням Косівського районного
суду від 04 березня 2014 року ПАТ КБ
«Приват Банк») відмовлено в
задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» ставиться питання про
скасування оскаржуваного рішення з
ухваленням нового про задоволення
позову, посилаючись на те, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи, допустив порушення норм
матеріального і процесуального права
й ухвалив помилкове рішення. На думку
апелянта, суд не врахував того, що
сторони у письмовій формі домовились
про збільшення строку позовної
давності стосовно виконання умов
кредитного договору, що не заборонено
статтею 259 ЦПК України. Крім того
відповідач не подавав письмової заяви
про закриття картрахунку після спливу
12 місяців, як передбачено п.п. 9.12 Умов
та правил надання банківських послуг,
тому такий договір автоматично
пролонгується на строк його дії.

Особи, які беруть участь в справі
у судове засідання не з'явились, хоч
про час і місце розгляду справи були
повідомлені у встановленому законом
порядку, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
задоволення апеляційної скарги з таких
підстав.

Відмовляючи ПАТ КБ «Приватбанк» у
задоволенні позову, суд першої
інстанції, виходив з того, що сплив
строк позовної давності у межах якого
банку слід було звернутись до суду із
позовом про стягнення із ОСОБА_3
заборгованості за кредитним договором
від 20 грудня 2005 року, так як позивач
звернувся до суду з позовною заявою
тільки 02 грудня 2013 року.

Висновок суду є передчасним і
погодитись з ним не можна.

Відповідно до частини 1 статті 1054
ЦК України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України
передбачено, що сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Із пункту 6.5 Умов та правил
надання банківських послуг вбачається,
що клієнт зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом та
відсотками за користування ним,
перевитратами платіжного ліміту, а
також сплачувати комісію на умовах,
передбачених договором.

Судом встановлено, що 20 грудня 2005
року банк уклав з ОСОБА_3 кредитний
договір № б/н згідно якого, остання
отримала кредит у розмірі 5000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Проте позичальник
належним чином не виконує умови
кредитного договору. У зв'язку з цим,
станом на 30 вересня 2013 року має
заборгованість за кредитом в сумі 23047,48
грн., з яких: 4981,62 грн. - заборгованість
за кредитом, 16492,17 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
500, 00 грн. - штраф (фіксована ціна);1073,69 -
штраф (процентна складова), яку просив
стягнути з відповідача.

ОСОБА_3 погодилась з умовами та
правилами надання банківських послуг.
Факт отримання кредиту, використання
кредитної картки, строк дії кредитної
картки та розмір заборгованості з
кредитним договором відповідачем не
оспорюється.

Із пункту 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг вбачається,
що договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк.

Відмовляючи в задоволенні позову
ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої
інстанції зазначав, що відповідно умов
укладеного 20 грудня 2005 року кредитного
договору кредитна картка дійсна 12
місяців, тобто до 20 грудня 2006 року.
Проте не звернув уваги, що у матеріалах
справи відсутні докази про закінчення
строку дії кредитної картки і жодна з
сторін кредитного договору не заявляла
про його припинення, не оспорювала
кредитний договір, тому дія цього
договору автоматично продовжується
(пролонговується) на наступні 12
місяців.

Пролонгація договору полягає у
продовженні його строку зі збереженням
тих умов, на яких його було укладено
(якщо інше не передбачено договором),
зокрема щодо самої умови про порядок
пролонгації договору, які також
залишаються чинними.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції помилково вважав, що строк
кредитного договору закінчився, відтак
безпідставно застосував при вирішенні
цього спору строки позовної давності.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_3 про те,
що її відповідно п.п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг банком не
поінформувалось про продовження дії
кредитного договору, так як є
помилковими.

За правилами п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що вирішуючи
даний спір суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, допустив
порушення норм матеріального і
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тому
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з підстав встановлених
п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням
нового рішення про задоволення позову
ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно зі змістом ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити.
Рішення Косівського районного суду від
04 березня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» 23047,48
грн.( двадцять три тисячі сорок сім
гривень 48 коп.) заборгованості за
кредитним договором №б/н від 20 грудня
2005 року та 230 грн. судового збору.

Рішення набирає чинності з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
В.А.Девляшевський

В.М.Васильковський