У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області
в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

судів - Максимчук З.М., Григоренко М.П.,

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю.,

за участю

особи, яка подала апеляційну скаргу
ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Рівненської області цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на ухвалу Рівненського районного суду
Рівненської області від 13 липня 2012 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання права власності.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового розгляду, що з'явились у
судове засідання, перевіривши ухвалу
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського районного
суду від 13 липня 2012 року визнано та
затверджено мирову угоду у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
права власності на умовах, що ОСОБА_5
передає у власність та визнає право
власності ОСОБА_4 на житловий будинок з
гаражем, площею 203 кв.м. та земельну
ділянку площею 0,0504 гектара, що
знаходяться в АДРЕСА_1. ОСОБА_5 за
неналежне виконання зобов'язання за
договором від 25 травня 2012 року передав
ОСОБА_4 5000 доларів США, що еквівалентно
40000 грн., а останній немає до нього
претензій. При цьому сторони дійшли
згоди за цією мировою угодою щодо
врегулювання спору по справі та
зустрічних претензій не мають та не
матимуть щодо цього майна у
майбутньому. Цією ж ухвалою
провадження у справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_5 про визнання права власності
закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
вказує, що ухвалою суду першої
інстанції, порушені його права та
інтереси. Вважає, що суд в порушення
ст.213 ЦПК України, затвердив мирову
угоду без належного дослідження та
перевірки щодо обґрунтованості
розпорядження відповідачем належного
йому майна. Доводить, що ухвалою
Рівненського районного суду від 25
червня 2012 року у цивільній справі за
його позовом до ОСОБА_5 про стягнення
боргу за договором позики, в порядку
забезпечення позову, за клопотанням
позивача, накладено арешт на житловий
будинок із гаражем, що належить ОСОБА_5
та розташований в АДРЕСА_1. За
викладених обставин просить ухвалу
скасувати та відмовити у затвердженні
мирової угоди.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.175 ЦПК України
мирова угода укладається сторонами з
метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і може стосуватися
лише прав та обов'язків сторін та
предмета позову. До ухвалення судового
рішення у зв'язку з укладенням
сторонами мирової угоди суд роз'яснює
сторонам наслідки такого рішення,
перевіряє, чи не обмежений представник
сторони, який висловив намір вчинити ці
дії, у повноваженнях на їх вчинення.
Якщо умови мирової угоди суперечать
закону чи порушують права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд постановляє
ухвалу про відмову у визнанні мирової
угоди і продовжує судовий розгляд.

Даною нормою на суд покладається
обов'язок при затвердженні морової
угоди перевірити повноваження сторін
щодо правомірності розпорядження
належним майном, а також чи умови
мирової угоди не суперечать закону та
не порушують права та охоронювані
законом інтереси інших осіб. При
виявленні таких обставин суд відмовляє
у затвердженні мирової угоди, про що
постановляється ухвала та продовжує
судовий розгляд справи.

Визнаючи та затверджуючи мирову
угоду у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання права власності на
майно, яким є житловий будинок та
земельна ділянка, суд першої інстанції
не перевірив повноваження ОСОБА_5 щодо
розпорядження належного йому майна.

У цивільній справі, яка
перебувала у провадженні Рівненського
районного суду Рівненської області, за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення
боргу за договором позики, за
клопотанням позивача, в рахунок
забезпечення позову та виконання
рішення суду, ухвалою цього суду від 25
червня 2012 року накладено арешт на
житловий будинок із гаражем, що
належить ОСОБА_5, розташований в
АДРЕСА_1. Ухвала направлена на
виконання.

Постановою головного державного
виконавця ДВС Рівненського районного
управління юстиції від 17 липня 2012 року
провадження у виконавчому провадженні
закрито за виконанням ухвали суду про
накладення арешту на майно боржника
ОСОБА_5

Рішенням Рівненського районного суду
від 24 жовтня 2012 року, яке залишено без
зміни ухвалою апеляційного суду
Рівненської області від 5 грудня 2012
року, позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто
з ОСОБА_5 в рахунок виконання договору
позики 145365 грн. 50 коп. Заходи
забезпечення позову не скасовувались.

За викладених обставин колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції, у справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_5, дійшов помилкового висновку
про затвердження мирової угоди, даною
ухвалою порушені права та інтереси
ОСОБА_3, тому дана ухвала не може
залишатися чинною, підлягає
скасуванню, справа направлення до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

На підставі викладеного,
відповідно до ст.175 ЦПК України,
керуючись ст.ст.292, 303,307,311,313,314,315,317,324,325
ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду від
13 липня 2012 року про визнання та
затвердження мирової угоди у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
права власності скасувати та справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ю.М. Рожин

Судді:
З.М. Максимчук

М.П. Григоренко