Черкаський районний суд Черкаської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
м.
Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської
області в складі:

головуючого судді
Смоляра О.А.

при секретарі
Зарубі Н.М.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

та відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні своєю
власністю, виселення і зняття з
реєстрації наймача, -

в с
т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні своєю
власністю, виселення і зняття з
реєстрації наймача.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує що на підставі договору
дарування від 29.08.2013 р. позивач є
власником домоволодіння по АДРЕСА_1. У
зв'язку з тим, що на даний час у
зазначеному домоволодінні
зареєстрована відповідач ОСОБА_2, а
позивач - ОСОБА_3 є новим власником
будинку і не бажає, щоб ОСОБА_2
проживала з нею, вважає, що вона
втратила право на користування
вказаним житловим приміщенням, та крім
цього відповідач відмовляється
підписувати договір найму приміщення,
та умисно пошкоджує будинок, веде себе
агресивно по відношенню до позивача.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнала та зазначила, що проживає у
даному будинку з 1975 року. Вона була
зареєстрована в будинку з дозволу
колишнього власника - ОСОБА_4, весь час
доглядала за будинком, постійно там
робила ремонти, тому вважає що позов не
підлягає до задоволення та просила в
відмовити в позові.

Суд заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи встановив
фактичні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Позивач на підставі договору дарування
від 29.08.2013 року є власником
домоволодіння та земельної ділянки по
АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності.

За положеннями ч.1 ст.317 та ч.1 ст.319 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном, і він
реалізовує їх на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ч. 1 ст.321 ЦК України передбачено,
що право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призначені
та придатні для постійного проживання
у них.

Глава 28 ЦК України визначає житло
об'єктом права приватної власності.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст.383 ЦК та ст.150 ЖК
України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у права
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Чинним законодавством не передбачено
перехід прав та обов'язків
попереднього власника до нового в
частині збереження права користування
житлом членів сім'ї колишнього
власника.

Виникнення права членів сім'ї власника
будинку на користування будинком та
обсяг цих прав залежить від виникнення
у власника будинку права власності на
цей будинок, а отже, припинення права
власності на будинок припиняє право
членів його сім'ї на користування цим
будинком.

Відповідач не була та не є членом сім'ї
нового власника будинку - позивача.

Пленум Верховного Суду України в п.15
постанови від 1 листопада 1996 р. 9
(v0009700-96 ) "Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя", наявність чи
відсутність прописки сама по собі не
може бути підставою для визнання
права користування жилим приміщенням
за особою, яка там проживала чи
вселилась туди як член сім'ї
наймача (власника) приміщення, або ж
для відмови їй у цьому.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Суд оцінивши наявні у справі
докази на підставі свого внутрішнього
переконання та за критеріями їх
належності, допустимості і
достовірності, давши належну оцінку
поясненням сторін, суд приходить до
висновку що позов підлягає
задоволенню, оскільки порушене право
власності позивача ОСОБА_3, щодо
користування та розпорядження
житловим будинком що знаходиться по
АДРЕСА_1, та підлягає судовому захисту,
шляхом виселення та знятяття з
реєстрації відповідача ОСОБА_2.

На підставі ст. 88 ЦПК з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача необхідно
стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст. 60, 213, 215 ЦПК України,
суд,-

в и
р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні своєю
власністю, виселення і зняття з
реєстрації наймача - задовольнити.

Висилити ОСОБА_2 та зняти її з
реєстрації з житлового будинку по
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати, що складаються з
судового збору в сумі 229 гривень 40
копійок

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через Черкаський районний суд шляхом
подачі в 10 денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.

Суддя: О. А. Смоляр