Справа №
Провадження № 2/271/689/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 року м.
Макіївка

Червоногвардійський районний суд м.
Макіївки Донецької області у складі:

головуючого судді
Заставенко М.О.,

при секретарі
Бановій О.М.,

за участю

позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Макіївці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідача про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення
додаткових витрат на медичне
обстеження та профілактичне лікування
сина у розмірі 200 гривень щомісячно та
судових витрат на її користь. Свої
вимоги мотивує тим, що вона з
відповідачем з 14.10.2006р. перебувала у
зареєстрованому шлюбу, який рішенням
Червоногвардійського районного суду
міста Макіївки від 17.07.2012р. було
розірвано. Від шлюбу мають
малолітнього сина - ОСОБА_3. Дитина
знаходиться на вихованні та утриманні
матері і є інвалідом 3-ї групи. Дитині
кожні три місяці потрібно проходити
курс масажу 10 сеансів, загальною
вартістю 1000 гривень та за приписами
лікарів регулярно приймати ліки.
Відповідач офіційно працює та отримує
заробітну плату, однак матеріальної
допомоги на утримання та лікування
дитини не надає, станом здоров?я дитини
не цікавиться, у зв?язку з чим позивач
просить суд постановити рішення, яким
стягнути з відповідача на її користь на
утримання неповнолітньої дитини
аліменти в розмірі 1/3 частини
заробітної плати, але не менш ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, додаткові
витрати на медичне обстеження та
профілактичне лікування дитини у
розмірі 200 гривень щомісячно та судові
витрати.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги в повному
об?ємі, пославшись на обставини та
факти викладені у позовній заяві та
просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги позивача визнав
частково та пояснив, що він дійсно з
позивачем перебував у зареєстрованому
шлюбі, від якого мають неповнолітню
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає разом з позивачем. Інших
неповнолітніх дітей та непрацездатних
членів родини на його утриманні немає.
Він офіційно працевлаштований та
згоден виплачувати аліменти на
утримання дитини у розмірі 1/3 частини з
усіх видів його доходів щомісячно, але
не менше ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.
Заперечував проти задоволення вимог
позивача в частині стягнення
додаткових витрат на медичне
обстеження та профілактичне лікування
дитини у розмірі 200 гривень щомісячно
та судових витрат.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи та дослідивши надані
докази, суд у межах заявлених позовних
вимог встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). Як убачається з
рішення Червоногвардійського
районного суду міста Макіївки від
17.07.2012р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
розірвано (а.с.7). Дитина проживає разом
із матір'ю, знаходиться на її утриманні
та є інвалідом 3-ї групи (а.с.6).
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання та лікування дитини не надає.

Відповідно до Конвенції ООН про права
дітей від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Україною Постановою
Верховної ради України від 27 лютого 1991
року № 789-ХІІ) дитина, з огляду на його
фізичну й розумову незрілість вимагає
спеціального захисту й турботи,
виключаючи належний правовий захист,
як до так і після народження.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. За
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 ч. 3
СК України).

Відповідно до вимог ст. 61 ч. 1 ЦПК
України, обставини, визнані сторонами
та іншими особами, що беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач є батьком неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
зобов'язан надавати матеріальну
допомогу на його утримання, однак не
виконує у відношенні дитини
передбачені сімейним законодавством
батьківські обов'язки, чим порушує
право дитини на достатній рівень життя.
Передбачених законом підстав для
звільнення ОСОБА_2 від обов'язку
утримання неповнолітньої дитини судом
не встановлено. Домовленості між
батьками щодо способу утримання дитини
не досягнуто. За таких обставин, суд
вважає можливим позовні вимоги
позивача в частині стягнення аліментів
задовольнити та визначити розмір
аліментів у частці від доходу
відповідача.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів на утримання дитини, суд
враховує матеріальне становище сторін
та дитини і визначає аліменти у
частковому відношенні - у розмірі
однієї третьої частини від заробітку
(доходу) його батька - ОСОБА_2.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів на утримання дитини за один
місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК
України підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Додаткові витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

З урахуванням того, що фактичні розходи
не понесені, доказів з приводу
необхідності призначення лікування
(масажу) дитині, позивачем на надано,
суд вважає, що у задоволенні вимог в
частині стягнення додаткових витрат на
медичне обстеження та профілактичне
лікування дитини слід відмовити.

Що стосується вимог, щодо стягнення
судових витрат на користь позивача, то
вони не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК
України якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог, таким чином
судові витрати позивачеві не
компенсуються, а підлягають стягненню
з відповідача в дохід держави у розмірі
243 гривні 60 копійок.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України,
керуючись ст.ст. 60, 61, 88, 197, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця міста Донецьк на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки міста
Донецьк на утримання дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3
частини з усіх видів його доходів
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття, починаючи з 12
березня 2014 року.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
піддати негайному виконанню.

В решті вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця міста Донецьк на користь
держави судовий збір у розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

СУДДЯ:
Заставенко М.О.