Справа № 0917/302/2012
Провадження № 22-ц/779/345/2014
Головуючий у 1 інстанції Марчак Ю. І.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів
Соколовського В.М., Пнівчук О.В.,
секретаря
Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про зобов'язання знести частину
бугільного підйомника з допоміжними
будівлями та обслуговуючими спорудами
та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про встановлення права
користування чужою земельною ділянкою,
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення
Яремчанського міського суду від 03
грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2008 року ОСОБА_5 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_3 про
зобов'язання знести частину бугільного
підйомника з допоміжними будівлями та
обслуговуючими спорудами, які
розташовані на спірній земельній
ділянці.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
він є власником земельних ділянок
загальним розміром 0,50 га в с. Яблуниця
Яремчанської міської ради, на яких
розташована частина бугільного
підйомника відповідачки.

Зазначав, що рішенням Яремчанського
міського суду від 27 квітня 2007 року
визнано нечинним рішення Яблуницької
сільської ради від 13 липня 2004 року та
від 30 вересня 2005 року щодо дачі
дозволу на виготовлення проекту
відведення земельної ділянки
ОСОБА_3 розміром 0,03 га та передачі цієї
земельної ділянки їй в оренду.

Посилаючись на те, що відповідачка
відмовляється укласти з ним договір
оренди земельної ділянки, на якій
знаходиться частина її бугільника,
просив позов задовольнити.

В травні 2010 року ОСОБА_3 звернулася в
суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про
встановлення безоплатного права
земельного сервітуту стовно земельної
ділянки, на якій розташований
гірсько-лижний бугільний підйомник
БКД-300 по всій довжині земельної
ділянки, належній ОСОБА_2, що
знаходиться на території Яблуницької
сільської ради, північна сторона гори
Микулинка на зимовий період та
можливість відвідувачам-туристам
користуватися підйомником в
оздоровчих цілях.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що
на підставі договору купівлі-продажу
від 07 листопада 2001 року вона
являється власником бугільного
підйомника БКД-300, що знаходиться у с.
Яблуниця.

Посилаючись на те, що в зв'язку з
неможливістю експлуатації
гірсько-лижного бугільного підйомника
БКД-300, що призвело до повного зупинення
функціонування підйомника, виникла
необхідність встановлення за нею права
безоплатного земельного сервітуту
щодо земельної ділянки під належним їй
бугільним підйомником, просила позов
задовольнити.

В процесі розгляду справи ОСОБА_3
звернулась із заявою про зміну
підстави зустрічного позову та
зазначала, що при винесенні рішення про
передачу спірної земельної ділянки
третім особам не було враховано, що
така ділянка не вилучалась і перебуває
у її постійному користуванні, як
власника підйомника.

Зазначала, що при винесенні рішення
було незаконно змінено цільове
призначення земель, оскільки у
сільської ради не було повноважень на
вчинення таких дій, так як до передання
у власність спірної земельної ділянки,
вона відносилась до земель
рекреаційної зони.

Посилаючись на те, що спірною земельною
ділянкою власники підйомника
користувались з 1987 року, то до неї, як до
добросовісного набувача, також
перейшло право користування даною
земельною ділянкою, просила позов
задовольнити та встановити за нею
безоплатно право земельного сервітуту
стосовно земельної ділянки, на якій
розміщений гірсько-лижний бугільний
підйомник БКД-300 по всій довжині
земельної ділянки, яка перебуває у
власності ОСОБА_2, що знаходиться на
території Яблуницької сільської ради
с. Яблуниця, північна сторона гори
Микулинка на зимовий період з
можливістю відвідувачам-туристам
користуватися підйомником в
оздоровчо-спортивних цілях та не
чинити перешкод у користуванні
бугільним підйомником .

Рішенням Яремчанського міського суду
від 03 грудня 2013 року в задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зобов'язання знести частину бугільного
підйомника з допоміжними будівлями та
обслуговуючими спорудами відмовлено.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено
частково та визнано за ОСОБА_3
право для обслуговування
гірсько-лижного бугільного підйомника
БКД-300 безоплатно користуватись
земельними ділянками шириною 6 м. по
всій довжині гірсько-лижного
бугільного підйомника БКД-300, власником
яких є ОСОБА_2

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди
ОСОБА_3 в доступі та обслуговуванні
гірсько-лижного бугільного підйомника
БКД-300 та всім бажаючим в зимовий період
користуватись послугами
гірсько-лижного бугільного підйомника
БКД-300, який розміщений на земельних
ділянках, власником яких є ОСОБА_2

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення
представник ОСОБА_2- ОСОБА_4
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення судом норм
процесуального права.

Зазначає, що висновок суду про те, що до
ОСОБА_3 як до нового власника
підйомника перейшли права, які мав
попередній його власник, є помилковим,
оскільки ґрунтується тільки на
припущеннях та не підтверджений
належними доказами.

Крім того, помилкове твердження суду
про те, що ОСОБА_2 не надав доказів на
підтвердження вчинення його
пропозиції ОСОБА_3 щодо укладення
договору оренди землі спростовується
наданими нею показами, представника та
доданим до позовної заяви зверненням
до ОСОБА_3, на яке вона ніяк не
відреагувала.

Судом помилково зазначено, що ОСОБА_2 є
користувачем спірної земельної
ділянки, оскільки на підставі держаних
актів про право власності він
являється її власником, однак,
підйомник протиправно встановлено
всупереч вимог ст. 321 ЦК України на його
земельній ділянці, чим порушено його
право власності.

Посилаючись на те, що в результаті
ухвалення оскаржуваного рішення
ОСОБА_3 без будь-яких затрат отримує
прибуток від надання послуг
відпочиваючим, а апелянт змушений
сплачувати податки, при цьому не може
використовувати землю за цільовим
призначенням, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити в повному обсязі, а в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовити повністю.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу
підтримав з вищенаведених мотивів.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 апеляційну
скаргу заперечив, посилаючись на її
безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши письмові матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві
власності належать земельні ділянки у
с. Яблуниця Яремчанської міської ради
Івано-Франківської області площею
0, 25 га, цільове призначення якої для
ведення особистого селянського
господарства та 0, 25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд згідно державних
актів на право власності на земельні
ділянки від 17 липня 2006 року,
виданих на підставі договорів
дарування від 02 червня 2006 року між
ОСОБА_7 та ним.

ОСОБА_7 зазначена земельна ділянка була
приватизована 27 серпня 1996 року.

При цьому, як на час приватизації, так і
на момент набуття ОСОБА_2 права
власності на земельні ділянки, на їх
частині знаходився бугільний
підйомник з допоміжними будівлями та
обслуговуючими спорудами.

Встановлено, що спірний бугільний
підйомник БКД-300 з допоміжними
будівлями та обслуговуючими спорудами
було побудовано кооперативом
«Метелиця» в 1990 році на земельній
ділянці, яка на той час знаходилася в
користуванні ОСОБА_8, яким
правомірність будівництва вугільного
підйомника БКД-300 не оспорювалось.

У 1992 році кооперативом «Метелиця»
вищезазначений підйомник продано
МП «Злагода», а у 1996 році
останній продав його ОСОБА_9, а ОСОБА_3
придбала цей підйомник у ОСОБА_9 у 2001
році.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 07 листопада 2001 року вбачається, що
ОСОБА_3 є власником гірсько-лижного
бугільного підйомника БКД-300
(гірсько-лижної канатної доріжки БКД-300,
що знаходиться в с. Яблуниця,
Яремчанської міської ради, північна
сторона гори Микулинка; тип, марка
БКД-300; кількість бугелів - 25 штук;
довжина 570 метрів; призначення -
гірськолижний підйом; рік будівництва -
1990 р.; виробник - московське об'єднання
«Москвичка»).

Згідно висновку будівельно-технічної
експертизи від 28 серпня 2013 року,
проведеної судовим експертом Боднар
О.З., вбачається, що станом на час огляду
бугільного підйомника БКД-300 у грудні
2012 року опори, канати та електричне
обладнання підйомника знаходилося на
земельній ділянці. Від часу
встановлення і до часу проведення
дослідження обладнання не було
демонтоване. Опори розташовувалися на
бетонних основах розміром 1мх1мх0,3м. Їх
технічний стан вказує на те, що
обладнання підйомника (опори, канат)
достатньо довгий час заходиться
статично (без перенесення та демонтажу)
на одному місці. Самі опори потребують
ремонту. Але в наявності всі необхідні
складові, які необхідні для роботи
підйомника. Це свідчить про те, що на
час видачі державних актів громадянам -
по всьому периметру бугільного
підйомника БКД-300, споруда перебувала у
стані, в якому перебуває у даний час.

Кількість всіх опор бугільного
підйомника - 7 штук. На земельній
ділянці ОСОБА_2 розташовано 2
опори бугільного підйомника у нижній
частині канатно-бугельної дороги та
два дерев'яні будиночки для її
обслуговування.

Станом на час укладання договору
купівлі - продажу гр. ОСОБА_3 у
підприємця ОСОБА_9 підйомника (07.11.2001
року) він знаходився у робочому стані.
До обслуговуючих споруд відносилися
стартовий будиночок та 3 альтанки.
Довжина підйомника - 570 м.п., кількість
бугелів - 25 шт. Станом на час огляду
бугільний підйомник БКД-300 знаходиться
у задовільному стані. Ступінь зносу - 50%.
Із обслуговуючих споруд залишились два
дерев'яні будиночки.

Крім того, встановлено, що зазначений
бугільний підйомник розміщений також
на земельних ділянках ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 та ОСОБА_14

Власники земельних ділянок, на яких
розташовано бугільний підйомник після
приватизації земельних ділянок, в тому
числі і ОСОБА_7, не оспорювали та не
вимагали знесення вугільного
підйомника.

Враховуючи, що ОСОБА_3 є належним
власником бугільного підйомника і її
право власності не оспорюється, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_2

Частиною 2 ст. 120 ЗК України визначено,
зокрема, якщо споруда розміщена на
земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на цей об'єкт до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій воно
розміщено, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

Судом встановлено, що попередні
власники бугільного підйомника -
кооператив «Метелиця», ОСОБА_9
безоплатно користувались земельними
ділянками, на яких знаходилось спірне
майно для обслуговування та
використання підйомника.

З 1990 року по 2006 рік ОСОБА_3 також
безоплатно використовувала в зимовий
період бугільний підйомник для
обслуговування та надання послуг
відпочиваючим в оздоровчих цілях.

Отже, з врахуванням наведених обставин,
суд першої інстанції обгрунтовано
визнав за ОСОБА_3 право для
обслуговування гірсько-лижного
бугільного підйомника БКД-300
безоплатно користуватись земельними
ділянками шириною шість метрів по всій
довжині підйомника, власником яких є
ОСОБА_2 та зобов'язав ОСОБА_2 не чинити
перешкоди в доступі та обслуговуванні
гірсько-лижного бугільного підйомника
БКД-300.

Доводи апелянта про порушення права
власності ОСОБА_2 на земельні ділянки
належними доказами не підтверджені, а
тому не заслуговують на увагу.

Сторонами не заперечується, що до
набуття права власності на земельні
ділянки ОСОБА_2, ОСОБА_3, як і попередні
власники підйомника безоплатно
користувалася частиною земельних
ділянок, по якій проходить бугільний
підйомник, а тому не заслуговують на
увагу доводи апелянта про невірність
висновку суду про те, що до ОСОБА_3 як до
нового власника підйомника перейшли
права, які мав попередній його власник.

Що стосується доводів про те, що ОСОБА_3
відмовилася від укладення договору
оренди, то такі є безпідставними,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази вручення таких звернень.

Рішення суду ухвалено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду першої
інстанції не спростовують і підстав
для його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Яремчанського міського суду
від 03 грудня 2013 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання нею законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді
В.М. Соколовський

О.В. Пнівчук