АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 413/7604/12
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/964/К/14
суддя Шум Л.І.
Категорія - 79 (ІІІ)
Суддя-доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого-судді:
Бондар Я.М.

суддів:
Михайлів Л.В., Соколан Н.О.

при секретарі:
Бевзі М.О.

за участі: представника відділу
Державної виконавчої служби
Новобузького районного управління
юстиції Миколаївської області
Шевченко Віктора Олександровича,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Кривому Розі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 12 вересня
2012 року по справі за скаргою ОСОБА_3
на дії державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Новобузького районного управління
юстиції Миколаївської області
Станкевича Вадима Олександровича щодо
виконання судового рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із зазначеною скаргою, в
обґрунтування якої зазначила, що про
незаконні дії державного виконавця їй
стало відомо 26 червня 2012 року, тому
просила суд визнати дії державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Новобузького
районного управління юстиції
Миколаївської області Станкевича В.О.,
пов'язані з описом, арештом та
відчуженням 30.03.2012 року квартири,
незаконними та відмінити постанову від
30.03.2012 року про передачу квартири
стягувачу.

Ухвалою Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 12 вересня 2012
року в задоволенні скарги
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
поставила питання про скасування
ухвали суду першої інстанції.

Зокрема, посилалась на те, що суд дійшов
помилкового висновку про пропуск нею
строку на звернення зі скаргою на дії
державного виконавця, оскільки про
порушення своїх прав заявник ОСОБА_3
дізналася 26.06.2012 року під час
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження, а скаргу
здала на пошту 06.07.2012 року, тобто в межах
строку, встановленого ст.385 ЦПК України.

В запереченнях проти апеляційної
скарги, відділ ДВС просив її відхилити,
а ухвалу суду, як законну та
обґрунтовану, на їх думку, залишити без
змін.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні заявлених
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_3 пропустила
десятиденний строк, передбачений ст.385
ЦПК України для звернення до суду зі
скаргою на дії державного виконавця.

Колегія суддів вважає, що остаточний
висновок суду про відмову в
задоволенні заявлених вимог є
правильним, однак, колегія суддів не
може погодитись з підставами,
зазначеними судом при відмові в
задоволені скарги на дії державного
виконавця, з наступних підстав.

Згідно постанови державного виконавця
від 30.03.2012 року виконавче провадження
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 боргу за договором позики в сумі
7616,10 грн., судових витрат у сумі 1200 грн.
було закінчено у зв'язку з передачею
стягувачу майна в рахунок погашення
боргу.

26.06.2012 року заявник ОСОБА_3 підчас
ознайомлення з виконавчим
провадженням дізналась про порушення
її прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що до суду зі скаргою на дії
державного виконавця заявник ОСОБА_3
звернулась лише 11 липня 2012 року, про що
свідчить поштовий штемпель на конверті
(а.с.2). Однак, даний висновок суду першої
інстанції не відповідає дійсності,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що в зазначеному конверті
на адресу суду надійшла квитанція про
сплату судового збору. В той час як
скаргу ОСОБА_3 було надіслано 06.07.2012
року, що підтверджується поштовим
штемпелем, який міститься на конверті
(а.с.16). Відтак, ОСОБА_3 звернулась до
суду для захисту свої прав у
встановлений законом строк.

Між тим, з матеріалів справи
вбачається, що звертаючись до суду зі
скаргою, ОСОБА_3 просила визнати дії
державного виконавця незаконними та
скасувати постанову від 30.03.2012 року про
передачу її квартири стягувачеві.

Колегія суддів вважає, що заявниця, в
порушення вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не
навела достатніх підстав для
скасування оскаржуваної постанови
державного виконавця та відповідно
доказів на їх підтвердження.

Скаргу на дії державного виконавця
ОСОБА_3 мотивує тим, що вона, як боржник,
у зв'язку з примусовим стягненням з неї
боргу, могла запропонувати державному
виконавцеві для опису та реалізації
своє рухоме майно, як то килими, паласи,
телевізор, а також, сарай, що
знаходиться у дворі будинку. При цьому
скарга не містить посилань на вчинення
ОСОБА_3 будь-яких дій щодо пропозиції
майна для його подальшої реалізації.

Натомість, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_3 надсилалось
повідомлення про те, що в межах
примусового виконання буде
проводитись арешт майна шляхом
складання акту опису й арешту майна та
заборони на його відчуження. Проте,
присутньою під час опису майна ОСОБА_3
не була.

У відповідності до ч. 3 ст. 387 ЦПК України
якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
підлягає зміні в частині мотивів
відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313- 315 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 12 вересня 23012 року -
змінити в частині мотивів відмови в
задоволенні заявлених вимог.

В іншій частині ухвалу залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: