Справа №531/415/14-ц
Провадження №2/531/232/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Карлівський районний суд Полтавської
головуючого - судді
за участю секретаря -
представника позивачки -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Карлівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
припинення права власності, що є
спільною власністю, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 про припинення права власності,
що є спільною власністю.
У позовній заяві вона зазначає, що з 1997
року і по червень 2013 рік позивач
проживала однією сім'єю, але не
перебувала у шлюбі із відповідачем за
адресою: АДРЕСА_1. За період спільного
проживання 11 серпня 2008 року укладено
Договір «Автопакет» № 2489/16/08-А між
Відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Надра» та
громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ними було
випуску, номер кузова НОМЕР_4, зеленого
кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований Чутівським ВРЕРУДАІГУ
МВС України в Полтавській області
08.08.2008 року, який належить ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_5 від 08 серпня 2008 року виданого
Чутівським ВРЕР УДАІ ГУ МВС України в
Полтавській області. На підставі
довідки про стан справи по кредиту від
07.08.2013 року за вих. № 21/13 видану ПАТ
«Комерційний банк «Надра» встановлено,
що сума сплаченого кредиту становить
тридцять одна) гривня 88 копійок, а також
всі зобов'язання перед банком по
вищевикладеному договору були
виконані в повній мірі. Наразі спільне
життя у сторін не склалося і на початку
червня 2013 року ОСОБА_3 забравши машину
та деякі свої речі, пішов проживати до
свого помешкання, внаслідок чого
фактичні шлюбні стосунки припинилися.
Всі вищевикладені обставини
підтверджуються заочним рішенням
Карлівського районного суду
Полтавської області від 28 січня 2014 року
по справі № 531/1577/13, провадження №
2/531/9/14, яке набрало законної сили 19
лютого 2014 року, яким встановлено факт
проживання однією сім'єю чоловіка і
жінки без реєстрації шлюбу між ОСОБА_1
та ОСОБА_3 з 1997 року і по червень 2013 р. та
випуску, номер кузова НОМЕР_4, зеленого
кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований Чутівським ВРЕРУДАІГУ
МВС України в Полтавській області
08.08.2008 року, який належить ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_5 від 08 серпня 2008 року виданого
Чутівським ВРЕР УДАІ ГУ МВС України в
Полтавській області, спільною сумісною
власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних
частинах. В даному випадку відповідач
розпорядився вказаним майном без згоди
позивача .Автомобіль являє собою
неподільну річ, а тому вважає позивач,
що має право на одержання від ОСОБА_3
компенсації вартості ? частки
В судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали позов та
просили суд його задовольнити , не
заперечували проти заочного розгляду
справи через неявку відповідача.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча своєчасно та належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи , від нього не
надходило повідомлення про причини
неявки, тому суд, керуючись ч. 4 ст. 169 ЦПК
України на підставі наявних у
матеріалах справи даних та доказів зі
згоди позивача ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Суд, заслухавши пояснення позивача та
її представника , дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов обґрунтований
і підлягає задоволенню з наступних
Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу
України «Якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. На майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 Сімейного Кодексу».
Згідно ч. 1 ст. 65 Сімейного кодексу
України передбачено, що «Дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною
Відповідно до вимог ст.60,67,69,70 Сімейного
кодексу України , майно набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з
поважної причини самостійного
заробітку. Вважається , що кожна річ ,
набута в період шлюбу є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.
У разі поділу майна , що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
Пунктом 1 ст. 355 ЦК України передбачено,
що майно, що є у власності двох або
більше осіб (співвласників), належить
їм на праві спільної власності (спільне
Статтею 368 ЦК України визначено, що
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
Майно набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
Пункти 1; 2; 4 ст. 369 ЦК України
передбачають, що співвласники майна, що
є у спільній сумісній власності,
володіють і користуються ним спільно.
Розпорядження майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників. Правочин
щодо розпорядження спільним майном,
вчинений одним із співвласників, може
бути визнаний судом недійсним за
позовом іншого співвласника у разі
відсутності у співвласника, який
вчинив правочин, необхідних
Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України (п.п. 23. 24
Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя, вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).
Ст. 370 ЦК України передбачено, що виділ
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється у
порядку, встановленому ст.. 364 цього
Статтею 364 ЦК України встановлено,
«…якщо виділ частки із спільного майна
не допускається згідно із законом або ж
неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
Заочним рішенням Карлівського райсуду
від 28.01.2014 р. по справі № 531/1577/13 (а.с.13-14)
встановлено факт проживання однією
сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації
шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 1997 року і
по червень 2013 р. та визнано автомобіль
сумісною власністю сторін в рівних
11.08.2008 р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 було укладено Договір
«Автопакет» № 2489/16/08-А ( а.с.5-10).
Довідка про стан справи по кредиту від
07.08.2013 р. ( а.с.11) зазначає , що
заборгованість по кредитному договору
№ 2489/16/08-А погашена повністю , останнє
погашення відбулось 20.01.2012 р., сума
Враховуючи вищевикладене суд вважає,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню і є можливим припинити
ОСОБА_1 право власності на частку
випуску,який належить ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про реєстрацію,
стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний № НОМЕР_2 на користь
позивачки грошову компенсацію в сумі
автомобіля . З урахуванням вимог ст. 88
ЦПК України, тягнути із ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 понесені судові витрати
в сумі 243,60 гривень.
Керуючись з ст.ст. ч. 1 ст. 65, ч. 1 ст.70, ч. 4
ст. 71, ч. 1 ст. 74 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 16, 355, 364, 368, 369, 370, 392
Цивільного кодексу України, керуючись
ст.ст. 57, 60, 61, 79, 88, 212-215, 224-226 Цивільного
процесуального кодексу України, п.п. 23.
24 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/2 частину автомобіля
НОМЕР_4, зеленого кольору, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований Чутівським ВРЕР УДАІ ГУ
МВС України в Полтавській області 08
серпня 2008 року, свідоцтво про
реєстрацію НОМЕР_5 від 08 серпня 2008 року,
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_2,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_3,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,
грошову компенсацію за 1/2 частину
номер кузова НОМЕР_4, зеленого кольору,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований Чутівським ВРЕР УДАІ ГУ
МВС України в Полтавській області 08
серпня 2008 року, свідоцтво про
реєстрацію НОМЕР_5 від 08 серпня 2008 року,
чотири тисячі сімсот п'ятнадцять)
гривень 94 копійки та понесені судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 247 (двісті сорок сім) гривень 52
тисячі дев'ятсот шістдесят три) гривні
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення або дня отримання
копії рішення, до Апеляційного суду
Полтавської області, через Карлівський
районний суд Полтавської області.
Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
копії повного тексту.
Суддя