Справа №295/4296/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2014 року
м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста
Житомира Комісарчук О.В., розглянувши
клопотання ОСОБА_2, подане
представником ОСОБА_3, про визнання та
надання дозволу на примусове виконання
рішення суду Італійської Республіки в
Україні,-

ВСТАНОВИВ:

Стягувач звернувся до суду з
клопотанням, в якому просить визнати
та надати дозвіл на примусове
виконання в Україні рішення суду міста
Івреа Республіки Італія від 27.09.2013 року
про надання ексклюзивної опіки ОСОБА_2
над неповнолітнім ОСОБА_4. В
обґрунтування клопотання стягувач
зазначив, що відповідно до постанови
звичайного суду міста Івреа Республіки
Італія від 27.09.2013 року, яке набрало
законної сили, ОСОБА_2 надано
ексклюзивну опіку над неповнолітнім
сином ОСОБА_4. Зазначає, що боржник
належним чином була повідомлена про
час та місце розгляду справи, проте в
судове засідання не з'явилась. Мати
хлопчика ОСОБА_5 неправомірно вивезла
хлопчика до України. На даний час разом
з дитиною мешкає в м. Житомирі.

Станом на 06.03.2013 року рішення суду міста
Івреа Республіки Італія ОСОБА_5
добровільно не виконує, повернути
хлопчика батькові відмовляється, а
тому заявник вимушений звернутись до
суду з даним клопотанням.

Дослідивши клопотання та додані до
нього матеріали, суд приходить до
висновку, що клопотання підлягає
залишенню без розгляду та поверненню,
виходячи з наступного.

Порядок визнання та виконання рішень
іноземних судів в Україні врегульовано
розділом VІІІ ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 394 ЦПК України до
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду додаються документи,
передбачені міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

У сфері правового захисту прав та
законних інтересів італійських
громадян в Україні та українських
громадян в Італії основоположною нині
є чинна для обох країн Конвенція між
Союзом Радянських Соціалістичних
Республік та Італійською Республікою
«Про правову допомогу у цивільних
справах» від 25.01.1979 року, ратифіковану
Президією Верховної Ради СРСР 06.05.1986
року.

Стаття 7 Закону України «Про
правонаступництво України» від 12.09.1991
року підтверджує, що «Україна є
правонаступником прав і обов'язків за
міжнародними договорами Союзу РСР, які
не суперечать Конституції України та
інтересам Республіки».

Відповідно до ст. 21 вказаної Конвенції
до клопотання про визнання рішення
необхідно додати: а) засвідчену судом
копію судового рішення і довідку про
те, що воно вступило в законну силу,
якщо це не вбачається зі змісту самого
рішення; б) документ, з якого
вбачається, що відповідачу, який не
брав участь у судовому процесі, або
його представнику, було своєчасно і у
відповідній формі вручено
повідомлення про порушення
провадження і про виклик до суду; в)
засвідчений переклад документів,
вказаних в даній статті, а також
переклад клопотання.

Дослідивши надані стягувачем
документи, суд приходить до висновку,
що до рішення звичайного суду міста
Івреа Республіки Італія від 27.09.2013 року
не додано довідку про те, що воно
набрало законної сили, а в тексті
самого рішення такі відомості
відсутні.

Крім того, стягувач не надав суду
документ, який би підтвердив, що
відповідачу ОСОБА_5 було завчасно та
належним чином вручено повідомлення
про виклик до суду на судове засідання,
яке відбулось 27.09.2013 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 ЦПК України суд,
встановивши, що клопотання і документи,
що додаються до нього, не оформлено
відповідно до вимог, передбачених цією
главою, або до клопотання не додано всі
перелічені документи, залишає його без
розгляду та повертає клопотання разом
з документами, що додано до нього,
особі, що його подала.

Таким чином, оскільки судом
встановлено, що до клопотання
стягувачем не додано всі необхідні
документи, перелічені в ст. 21 Конвенції
між Союзом Радянських Соціалістичних
Республік та Італійською Республікою
про правову допомогу у цивільних
справах, тому клопотання підлягає
залишенню без розгляду та поверненню
разом з документами, що додано до нього,
особі, що його подала.

Керуючись Конвенцією між Союзом
Радянських Соціалістичних Республік
та Італійською Республікою про правову
допомогу у цивільних справах № 4210 від
25.01.1979 року, ст. 394 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про визнання та
надання дозволу на примусове виконання
рішення звичайного суду міста Івреа
Республіки Італія від 27.09.2013 року на
території України залишити без
розгляду та повернути стягувачу разом
з документами, що додані до клопотання.

Роз'яснити стягувачу, що повернення
клопотання не перешкоджає повторному
зверненню до суду з клопотанням, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для його повернення.

Копію ухвали невідкладно надіслати
стягувачу.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
м. Житомира шляхом подання апеляційної
скарги протягом 5 днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
О.В. Комісарчук