Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.04.2014 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді
Сороки Д.В.

при секретарі
Пилипчуку Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Козятині

справу за позовом ОСОБА_1 до
Козятинської міської ради Вінницької
області про визначення розміру
часток у спільній сумістній
власності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до Козятинської міської ради
Вінницької області про визначення
розміру часток у спільній сумістній
власності.

В обґрунтування вимог позовної
заяви позивачка вказала, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_3, а
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її матір - ОСОБА_4,
які постійно проживали в АДРЕСА_1.

Після смерті батьків відкрилася
спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Вона являюся спадкоємцем першої черги
за законом майна померлих батьків.
Інших спадкоємців не має. Спадкоємтво
за законом не було змінено заповітом.

З метою оформлення своїх спадкових
прав вона звернулася до державного
нотаріуса, яка роз'яснила їй, що не
визначено обсяг спадкового майна,
зокрема не визначені частки
співвласників квартири, оскільки
правовстановлюючий документ на
спадкову квартиру, а саме свідоцтво про
право власності на житло, яке видане
Козятинською дистанцією цивільних
споруд 3 червня 1993 року на ім'я ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, видане без зазначення
конкретних часток, тобто квартира
АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю.

Відповідно до Свідоцтва про право
власності на житло, виданого
Козятинською дистанцією цивільних
споруд 3 червня 1993 року,
зареєстрованого в ВООБТІ за № 48,
квартира АДРЕСА_1, належить на праві
спільної сумісної власності її
батькам.

При отриманні свідоцтва про право
власності частки співвласників
квартири виділені не були, але при
цьому розумілось, що їхні частки у
спільній сумісній власності рівні,
тому що вони користувались рівними
правами та несли рівні обов'язки щодо
квартири, й інших домовленостей між
ними не існувало.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, хоча належним чином була
повідомлена про день та час слухання
справи, однак від позивачки надійшла
заява, в якій позовні вимоги підтримує
в повному обсязі і просить справу
розглядати в її відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомленим про день та час слухання
справи, однак від представника
відповідача - Кукурузи Ю. надійшла
заява, в якій позов визнає і просить
справу розглядати в його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову .

Суд вважає, що визнання позову
відповідачем необхідно прийняти,
оскільки це не суперечить закону і не
порушує чиїх -небудь прав та інтересів.

Так, в судовому засіданні
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
батько позивачки - ОСОБА_3, а
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її матір - ОСОБА_4,
які постійно проживали в АДРЕСА_1( 5,6).

Після смерті батьків відкрилася
спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Позивачка являється спадкоємцем
першої черги за законом майна померлих
батьків. Інших спадкоємців не має.
Спадкоємтво за законом не було змінено
заповітом.

З метою оформлення своїх спадкових
прав позивачка звернулася до
державного нотаріуса, яка роз'яснила
їй, що не визначено обсяг спадкового
майна, зокрема не визначені частки
співвласників квартири, оскільки
правовстановлюючий документ на
спадкову квартиру, а саме свідоцтво про
право власності на житло, яке видане
Козятинською дистанцією цивільних
споруд 3 червня 1993 року на ім'я ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, видане без зазначення
конкретних часток, тобто квартира
АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю.

Відповідно до Свідоцтва про право
власності на житло, виданого
Козятинською дистанцією цивільних
споруд 3 червня 1993 року,
зареєстрованого в ВООБТІ за № 48,
квартира АДРЕСА_1, належить на праві
спільної сумісної власності батькам
позивачки ( а.с. 6).

Відповідно до частини 2 ст.8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» передача займаних
квартир (будинків) здійснюється в
спільну сумісну або часткову власність
за письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають в
даній квартирі (будинку), в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло. Вказаним
Законом не визначені умови, при яких
частка одного з членів сім'ї може бути
визначена більшою або меншою, ніж
частки решти членів сім'ї.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що
є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності.

Статтею 370 ЦК України передбачено, що
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки майна, що є в спільній сумісній
власності частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності вважаються рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, законом або рішенням суду.

Оформити свої спадкові права стосовно
квартири позивачка не може, тому, що в
правовстановлюючому документі частки
батьків не зазначені.

Родинні відносини між позивачкою та її
батьками підтверджується свідоцтвом
про укладення шлюбу позивачки ( а.с.7) та
копією свідоцтва про народження
позивачки ( а.с. 8).

На підставі наведенного, керуючись
ст.ст.355, 370, 1216, 1226 ЦК України, ст.ст. 174 ,
213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Прийняти визнання позову
представником відповідача
Козятинської міської ради Вінницької
області.

Позовну заяву задовольнити.

Визначити , що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
належало при житті на праві спільної
сумісної власності по ? часки квартири
АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Вінницької області
через Козятинський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня отримання
сторонами копії рішення .

СУДДЯ:

Дата документу 09.04.2014