Справа № 505/651/14-ц
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2014 року Котовський
міськрайонний суд Одеської області

у складі
головуючого судді - Нікітішина В.П.

при
секретарі - Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Котовську
Одеської області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи, що не заявляють самостійних
вимог на предмет спору Управління
архітектури та земельних відносин
Котовської міської ради і ОСОБА_3, про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою

ВС Т
А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з цим
позовом до відповідачки, вказуючи, що є
співвласником частини домоволодіння
АДРЕСА_1. У спільному користуванні
власників будинку є двір загальною
площею 509 кв.м.. Однак відповідач
самовільно на в'їзді у двір встановила
металеву трубу, яка перекриває
можливість заїзду автомобіля, оскільки
робить проїзд менше 3м. Крім цього
розкидала різний металеве сміття,
каміння та грунт, що затрудняє
користування спільним двором. На
прохання усунути ці перешкоди
відповідачка не реагує. Також вона не
реагує на аналогічні вимоги припису
Управління архітектури та земельних
відносин Котовської міської ради
забрати трубу, сміття і каміння. Ці
обставини змусили позивача звернутись
до суду за захистом свої порушених прав
і законних інтересів.

З урахуванням уточнених кінцевих
позовних вимог від 15.04.2014 року просив
ухвалити рішення суду, яким зобов'язати
відповідача демонтувати трубу, яка
перешкоджає заїзду у спільний двір та
демонтувати вигрібну яму, яка не
відповідає санітарним нормам.

Представник позивача у суді за
довіреністю ОСОБА_7 на цих позовних
вимога наполягала.

Додатково пояснювала, що раніш до
будинку був другий заїзд. Однак
відповідачка, замінивши десь в 2009 році
огорожу, його закрила. Тому за бажанням
вона не зможе заїхати автомобілем у
двір з іншого боку будинку.
Встановлений відповідачкою туалет з
вигрібною ямою знаходиться поблизу
стіни літньої кухні ОСОБА_3, що не
відповідає санітарним нормам. Крім
цього через скандальний характер самої
відповідачки вирішувати спірні
питання шляхом домовленостей не
можливо.

Відповідачка та її представник у
суді адвокат ОСОБА_5 позов не визнали у
повному обсязі.

Пояснювали, що металевий стовп, який
вимагає демонтувати позивач був
встановлений і забетонований
попереднім співвласником будинку до
якого кріпилась металева огорожа.
Після ремонту цієї огорожі, яка прийшла
до непридатності, відповідачка в 2009
році лише використала наявний
металевий стовп для кріплення секції
металевої сітки, не перекопуючи його з
старого місця. Крім цього доводила, що
насправді у цьому місці за планом є
хвіртка і прохід, однак не заїзд у двір.
Центральний заїзд у двір знаходиться
поруч, а тому не має ніякої
необхідності для облаштування другого
заїзду. Крім цього такий проїзд буде
тупиковим, оскільки впирається в
стінку її літньої кухні.

Що стосується вигрібної ями то вона
облаштована під туалетом зображеному
в плані під літ. «Я», який є у плані
будинку. Взимку 2014 року вона тимчасово
перемістила дерев'яний туалет на інше
місце. Однак після виходу комісії
міськвиконкому вона повернула туалет
на старе місце, на якому він
знаходиться на цей час, а саму
попередню тимчасову яму засипала
будівельним сміттям. Крім цього цей
туалет вона не використовує за
призначенням, оскільки має
внутрішньобудинкову вбиральню. Тому
ніяких незручностей вказаний туалет
нікому не несе.

Виходячи із бездоказовості
заявлених вимог, просили відмовити у
позові у повному обсязі.

Представник третьої особи, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору Управління архітектури та
земельних відносин Котовської міської
ради за довіреністю ОСОБА_6 не вбачав
підстав для задоволення цього позову.

Залучений до участі у справі у
якості третьої особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
співвласник будинку ОСОБА_3, в судове
засідання не з'явився. Тому справу
розглянуто за його відсутності.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши обставини справи, суд
приходить до висновку про відмову у
позові, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони у справі є
співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1.
Їх частки в цьому домоволодінні є
рівними (а.с.11).

Розмір при будинкової земельної
ділянки, яка є в їх користуванні
складає - 1323 кв.м. (а.с.48).

Спір між сторонами виник із
земельних правовідносин та
регулюється відповідними нормам
Земельного кодексу України, законами
та нормативно-правовими актами
прийнятими у відповідності до
вказаного кодексу.

Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу
України землекористувачі зобовязані
не порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів, дотримуватися
правил добросусідства.

Як вбачається з матеріалів справи
спірний металевий стовп
використовується для утримання
огорожі (а.с.32,55). При цьому згідно плану
домоволодіння зображеному у
техпаспорті станом на 07.07.2007 року (а.с.64)
заїзд у спільний двір зображено окремо
від проходу, який знаходиться з боку
частини будинку відповідачки. Як
встановлено рішенням Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 11.06.2009 року відповідачка стала
співвласником цього будинку лише 25.10.2004
року (а.с.43). Таким чином доводи
позивача про те, що в цьому місці був ще
один заїзд у двір, який закрила
відповідачка, не відповідає
обставинам справи. Крім цього з наданих
сторонами суду фотографій двору
(а.с.42,55) видно, що за своїм ландшафтним
плануванням (шириною асфальтового
покриття) це не можна вважати окремим
самостійним в'їздом у двір. Вказаний
висновок суду підтверджується також
листом КП «Інвентаризатор» від 02.04.2014
року №861 (а.с.63), згідно якого на дату
інвентаризації 16.04.2009 року біля частини
будинку відповідачки встановлена
хвіртка для проходу у двір, ворота
відсутні.

Відповідно існуючий прохід у двір є у
спільному користуванні всіх
співвласників цього будинку та
перешкод у його використанні для
позивача з боку відповідачки суд не
знайшов.

Також в ході розгляду справи у суді не
знайшли свого підтвердження
відповідними доказами вимоги позову
щодо демонтажу вигрібної ями.

Згідно плану двору в його глибині
знаходиться туалет під літ. «Я» (а.с.9).
Вказаний туалет є у власності
відповідачки,що не заперечується
позивачем. Згідно вищевказаного листа
КП «Інвентаризатор» вбачається, що
вбиральня під літ. «Я» з цегляним
вигребом входить до складу нерухомого
майна на законних підставах. Той факт,
що відповідачка на початку цього року
сама повернула цей дерев'яний туалет з
тимчасово облаштованої ями на своє
нинішнє місце по плану, а саму яму
засипала будівельним сміттям, не
заперечується представником позивача.
Та обставина, що туалет є занадто
близько до літньої кухні співвласника
ОСОБА_3 не може бути підставою для
задоволення позову у цій частині,
оскільки лише він особисто має право на
таке звернення до суду.

Виходячи з вищенаведеного, у позові
слід відмовити у повному обсязі.

В звязку з відмовою у позові у
повному обсязі понесені позивачем
судові витрати по справі суд у
відповідностті до ч.1 ст.88 ЦПК України
відносить на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 96,103,152,158
Земельного кодексу України,
ст.ст.10,60,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 у позові відмовити у
повному обсязі.

Рішення суду набирає законної
сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Одеської області
через суд який його ухвалив протягом 10
днів з дня його проголошення, а особами
які не були присутніми при його
проголошені протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

С у
д д я -