Провадження № 22ц/790/3124/14
Головуючий 1 інст. - Чайка І.В.
Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Черкасова В.В.,
Бобровського В.В.

при секретарі - Ткаченко Г.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на заочне рішення
Комінтернівського районного суду
м.Харкова від 06 березня 2014 року по
цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агенство «Верус» в особі
філії Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агенство «Верус» у
Комінтернівському районі м.Харкова,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором ,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з позовом до ТОВ
«Українське Фінансове Агенство
«Верус» в особі філії ТОВ «Українське
Фінансове Агенство «Верус» у
Комінтернівському районі м.Харкова,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» вказував, що 08 серпня 2007
року між ним та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір, за яким останній
отримав кредит у розмірі 4 494,02 грн. зі
сплатою 12% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом. На
забезпечення виконання кредитного
зобов'язання 22 березня 2011 року між ПАТ
КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Українське
Фінансове Агенство «Верус» в особі
філії ТОВ «Українське Фінансове
Агенство «Верус» у Комінтернівському
районі м.Харкова укладений договір
поруки із вказівкою, що розмір
відповідальності поручителя
встановлений у сумі 200 грн. Зобов'язання
за договорами відповідачі не
виконують. Станом на 19 вересня 2013 року
заборгованість за кредитним договором
складає 37 262,64 грн., яка складається з: 1
359,42 грн. - заборгованість за кредитом; 13
153,56 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 440,40 грн. -
заборгованість по комісії; 20 058,66 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи: 500 грн. штраф-фіксована частина
та 1 750,60 грн. штраф-процентна складова.

Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд
стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором від 08 серпня 2007
року в розмірі 37 062,64 грн.; стягнути з ТОВ
«Українське Фінансове Агенство
«Верус» в особі філії ТОВ «Українське
Фінансове Агенство «Верус» у
Комінтернівському районі м.Харкова та
ОСОБА_1 солідарно на користь позивача 200
грн.; та стягнути з ОСОБА_1 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати.

У судове засідання відповідачі не
з'явилися, про час і місце судового
засідання повідомлялися належним
чином, причину неявки суду не
повідомили. Суд ухвалив рішення при
заочному розгляді справи на підставі
ст. 224 ЦПК України.

Заочним рішенням Комінтернівського
районного суду м.Харкова від 06 березня
2014 року позовну заяву ПАТ КБ
«ПриватБанк» залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати заочне
рішення суду першої інстанції з
ухваленням нового рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, судові витрати покласти на
відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1
та представник Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк», які належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання,повторно не з'явились.
Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час та
місце судового розгляду справи
являється їх волевиявленням, яке
свідчить про відмову від реалізації
свого права на безпосередню участь у
судовому розгляді справи та інших
процесуальних прав, тому не може бути
перешкодою для розгляду судом
апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК
України щодо неприпустимості
зловживання сторонами своїми
процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК
України щодо строку розгляду
апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо
строків процесуальних дій, а також
зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, колегія суддів визнала неявку
сторін в судове засідання такою, що не
перешкоджає апеляційному розгляду
справи.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що були заявлені у суді
першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, судова колегія
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду скасуванню з
постановленням нового рішення про
часткове задоволення позовних вимог
виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що позивачем пропущено
строк позовної давності, тому його
вимоги задоволенню не підлягають.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції колегія судді погодитись не
може.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору у
встановлені строки і боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти) у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем у строк та в порядку, що
встановлені договором, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
кодексу.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджено матеріалами справи, що
08 серпня 2007 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір, за яким останній
отримав кредит у розмірі 4 494,02 грн. зі
сплатою 12% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом (а.с.7).

На забезпечення виконання кредитного
зобов'язання 22 березня 2011 року між ПАТ
КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Українське
Фінансове Агенство «Верус» в особі
філії ТОВ «Українське Фінансове
Агенство «Верус» у Комінтернівському
районі м.Харкова укладений договір
поруки із вказівкою, що розмір
відповідальності поручителя
встановлений у сумі 200 грн. (а.с.12).

Станом на 19 вересня 2013 року
заборгованість за кредитним договором
складає 37 262,64 грн. (а.с.5), яка
складається з:

- 1 359,42 грн. - заборгованість за кредитом;

- 13 153,56 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 440,40 грн. - заборгованість по комісії;

- 20 058,66 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

а також штрафи:

-500 грн. штраф-фіксована частина;

- 1 750,60 грн. штраф-процентна складова.

Згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
ЦК.

У разі порушення забов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом. Боржник
вважається таким, що просрочив, якщо
він не приступив до виконання
забов'язання або не виконав його у
строк , встановлений договором або
законом відповідно до вимог ч.1 ст. 611, ч.1
ст. 612 ЦК України.

Вимогами ЦК України передбачено, що
позовна давність - це строк у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 260 ЦК України передбачено,
що позовна давність, встановлена
законом, може бути збільшена за
домовленістю сторін. Договір про
збільшення позовної давності
укладається у письмовій формі.

Відповідно до п.5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), термін
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки-пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю в 5 років.

Таким чином, відповідно до вимог ч.1
ст.260 ЦК України, сторони у справі
відповідно до Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) досягли домовленості про
збільшення строку позовної давності з
трьох до п'яти років, тому висновок суду
першої інстанції щодо пропуску
позивачем строку позовної давності є
необґрунтованим.

Крім того, відповідно до п. 31 Постанови
Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року за № 5 "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" з наступними змінами та
доповненнями, при застосуванні
положення пункту 7 частини одинадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, суди мають виходити з того,
що у системному зв'язку з частиною
одинадцятою статті 11 зазначеного
Закону ця вимога стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямована на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не
передбачає заборони пред'явлення
окремих вимог у зв'язку з пропущенням
строку позовної давності, при
вирішенні таких спорів, суди повинні
враховувати положення ЦК про позовну
давність.

Також, судова колегія вважає, що вимоги
щодо стягнення штрафів в сумі 500 грн. та
1 750,60 грн. за прострочення виконання
зобов'язання за кредитним договором
такими, що не підлягають задоволенню,
оскільки даним кредитним договором
передбачена подвійна
відповідальність одного виду за одне й
те саме порушення.

Так, за прострочення виконання
зобов'язання за кредитним договором
передбачено як стягнення пені, так і
два види штрафу - 500 грн. та 1 750,60 грн., що
є порушенням ст. 61 Конституції України,
в якій зазначено, що ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст.309 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції
скасовує рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове, якщо судом були
порушені або неправильно застосовані
норми матеріального або
процесуального права.

Таким чином, виходячи з положень
ст.ст.526,527,530,629,1049,1050,1054 ЦК України
колегія суддів приходить до висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, ЗІ7, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» - задовольнити
частково.

Заочне рішення Комінтернівського
районного суду м.Харкова від 06 березня
2014 року - скасувати. Ухвалити нове
рішення. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агенство
«Верус» в особі філії Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агенство
«Верус» у Комінтернівському районі
м.Харкова, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
від 08 серпня 2007 року в розмірі 16 312,80
грн., яка складається з: 1 359,42 грн. -
заборгованість за кредитом; 13 153,56 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 440,40 грн. -
заборгованість по комісії; 1 359,42 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агенство «Верус» в особі
філії Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агенство «Верус» у
Комінтернівському районі м.Харкова,
ОСОБА_1 солідарно на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» 200 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
судовий збір за подачу позовної заяви у
розмірі 372,63 грн. та судовий збір за
подачу апеляційної скарги у розмірі
186,31 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: