Справа № 386/494/14-ц
Провадження № 2/386/145/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року смт. Голованівськ
Голованівський районний суд
Кіровоградської області

в складі головуючого судді
Ярової Л.С.

при секретарі
Корніцькій Л.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
позовною заявою, де вказала, що 23.02.2002
року вони з відповідачем уклали шлюб.
Від шлюбу мають двоє дітей - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В 2003 році вони з відповідачем за
спільні кошти на підставі договору
купівлі - продажу від 18.11.2003 року
придбали житловий будинок з надвірними
будівлями, які розташовані по АДРЕСА_1.
Відповідно до висновку експерта
вартість будинку з надвірними
будівлями складає 52936 грн., 50 коп.

Крім того, у 2006 році вони з
відповідачем придбали автомобіль ВАЗ -
210930 реєстраційний номер НОМЕР_1.
Вартість автомобіля згідно висновку
експерта складає 41040 грн.

Також в 2009 році сторонами було
придбано причіп ПА 004 реєстраційний
номер НОМЕР_2, вартість якого складає 3420
грн.

Після розірвання шлюбу позивач з
дітьми залишилася проживати у
спільному з відповідачем будинку,
оскільки іншого житла у неї з дітьми
немає, а відповідач користується
автомобілем та причепом одноособово.

Просить визнати за нею право
власності на житловий будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_1 розташований на
земельній ділянці з усіма наявними на
ньому надвірними господарськими
будівлями та спорудами, визнати за
ОСОБА_2 право власності на автомобіль
ВАЗ 210930 реєстраційний номер НОМЕР_1, рік
випуску 2006 та на причеп ПА 004, рік
випуску 2009 реєстраційний номер НОМЕР_2.

Позивач в судовому засідінні
завлені вимоги підтримала в повному
обсязі, просила їх задовільнити.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнав частково, просив поділити
спільне майно порівну.

Суд, заслухавши позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, дійшов до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Із матеріалів справи
вбачається, що 23.02.2002 року сторони
уклали шлюб.

Відповідно до договору купівлі -
продажу № 1977 від 18.11.2003 року ОСОБА_2
придбав житловий будинок (літера Аа), що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з
надвірними будівлями (літера "Б").

Відповідно до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу від
04.04.2006 року, а саме: автомобіля ВАЗ - 210930
реєстраційний номер НОМЕР_1 та
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу від 11.12.2009 року
причіпа ПА 004 реєстраційний номер
НОМЕР_2 власником є ОСОБА_2.

Рішенням Голованівського
районного суду Кіровоградської
області від 09.01.2012 року шлюб між
сторонами було розірвано.

Статтею 60 Сімейного кодексу
України встановлено, що майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України
встановлено, що об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком виключеного
з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено,
що дружина та чоловік мають рівні права
на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України
встановлено, що дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України
встановлено, що у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором. При
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення, зокрема якщо один із
них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї.

Статтею 71 СК України встановлено,
що майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Позивач ставить вимогу про
визнання за нею права власності на
житловий будинок, що знаходиться в
АДРЕСА_1, розташований на земельній
ділянці з усіма наявними на ньому
надвірними господарськими будівлями
та спорудами, в тому числі і на
самовільні забудови.

Разом з тим, відповідно до
технічного паспорту на житловий
будинок індивідуального житлового
фонду на плані земельної ділянки
житловий будинок з надвірними
спорудами зазначені під літ. "Аа", "Б" ,
"б" та "Б1".

За договором купівлі - продажу №
1977 від 17.11.2003 року ОСОБА_2 придбав у свою
власність житловий будинок та надвірні
споруди які позначені літерами "Аа" і "Б"
(а/с - 12).

Позивачем не надано до суду
свідоцтво про право власності на
споруди, що зазначені в технічному
паспорті на житловий будинок літерами
"б" і "Б1".

Відтак, надвірні споруди, що
зазначені в технічному паспорті під
літерами "б" та "Б1" є самовільними
забудовами, на які відсутні будь - які
документи, що підтверджують право
власності на них, тому в цій частині
позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що звіт про № В-62 про
визначення вартості житлового будинку
з господарсько - побутовими будівлями
по АДРЕСА_1 включає в себе, в тому
числі, і вартість самовільних забудов,
визначити окремо вартість житлового
будинку з надвірними спорудами під
літерами "Аа" і "Б" та самовільних
забудов під літерами "б" та "Б1"не
представляється можливим.

Зазначена обставина позбавляє
суд можливості визначити розмір
задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позивач
тривалий час проживає в житловому
будинку разом із двома дітьми, іншого
житла у неї з дітьми не має, а
відповідач користується автомобілем
та причепом одноособово, проживає
окремо від позивача та дітей, суд
дійшов висновку, що за позивачем слід
визнати право власності на житловий
будинок, а за відповідачем право
власності на автомобіль та причіп.

Позивач ставить вимогу про
стягнення з відповідача судових
витрат, в тому числі витрат, пов'язаних
з оплатою послуг спеціаліста про
оцінку автомобіля, причепа та будинку,
оплатою послуг МБТІ, оплатою послуг
інженера КП "АПБ".

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать: витрати на правову
допомогу; витрати сторін та їх
представників, що пов'язані з явкою до
суду; витрати пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз; витрати
пов'язані з проведенням огляду доказів
за місцем їх знаходження та вчиненням
інших дій, необхідних для розгляду
справи; витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Отже, вимога позивача про стягнення з
відповідача витрат, повязаних з
оплатою послуг спеціаліста про оцінку
автомобіля, причепа та будинку, оплатою
послуг МБТІ, оплатою послуг інженера КП
"АПБ" не підлягають задоволенню,
оскільки ці витрати не є судовими
витратами відповідно ст. 79 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3,5,10,14,57,60,,213,215,
ЦПК України, 15, 368,369,372,386, 387 ЦК України
ст..ст.69, 70,71,174 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл спільного майна подружжя -
задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна
подружжя визнати за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з
надвірними спорудами, а саме: сарай,
гараж та літня кухня, що визначені л.
"Б".

Залишити у власності ОСОБА_2
автомобіль ВАЗ 210930 днз НОМЕР_1 2006 року
випуску

Залишити у власності ОСОБА_2
причеп ПА 004, днз НОМЕР_2 2009 року
випуску.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 265 (двісті шістдесят
п'ять) грн. 00 коп..

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Голованівський районний
суд протягом 10 (десяти ) днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Л. С. Ярова