АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3214/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бойко О.М. Доповідач - Глущенко Н.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

16 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів -
Кіктенко Л.М., Осіяна О.М.

при секретарі -
Гасановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Об'єднання
співвласників багатоквартирного

будинку «Сучасна
оселя»

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 14 лютого 2014 року по справі
за позовом Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Сучасна
оселя» до ОСОБА_2, яка діє в своїх
інтересах та інтересах малолітньої
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, Орган опіки та піклування
Дніпропетровської районної державної
адміністрації, про визнання недійсним
договору про визначення розміру часток
квартири та скасування реєстрації
права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Сучасна
оселя» (далі ОСББ «Сучасна оселя»)
звернулося до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від
14.02.2014 року та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог об'єднання
в повному обсязі, посилаючись на те, що
воно ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, позивач вважає, що судом
неповно з'ясовані обставини справи, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими / а. с. 119-124 /.

Рішенням суду від 14.02.2014 року ОСББ
«Сучасна оселя» відмовлено в його
позовних вимогах в повному обсязі / а. с.
53-54 /.

Судом встановлено, що рішенням
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 02.12.2011
року встановлений факт прийняття
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 спадщини, що
відкрилась після смерті ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, рішенням суду від 02.12.2011
року встановлено, ОСОБА_7 за життя
належала ? частина квартиру АДРЕСА_1 / а.
с. 10-12 /.

Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27.06.2012
року рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 02.12.2011 року, в частині
визнання права власності на квартиру
АДРЕСА_1: за ОСОБА_2 1/2 частину квартири,
як за дружиною у спільному майні
подружжя, та на 1/6 частину цієї квартири
в порядку спадкування за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7,; за
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на 1/6 частину за кожним
вказаної квартири в порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7, - скасоване та
відмовлено в цій частині позовних
вимог / а. с. 8-9 /.

З матеріалів справи вбачається,
що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2 та
неповнолітня ОСОБА_3, використовуючи
скасоване рішення Дніпропетровського
районного суду від 02.12.2011 року, 16.04.2013
року зареєстрували право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, що
підтверджується відповідними витягами
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності: за № 721457 зареєстровано
право власності ОСОБА_3 на 1/6 частину
квартири (рішення про реєстрацію прав
та їх обтяжень індексний № 1762687 від
19.04.2013 року); за № 720549 зареєстровано
право власності за ОСОБА_4 на 1/6 частину
квартири (рішення про реєстрацію прав
та їх обтяжень індексний № 17690768 від
19.04.2013 року); за № 719288 зареєстровано
право власності ОСОБА_2 на 2/3 частини
(рішення про реєстрацію прав та їх
обтяжень індексний № 1785319 від 19.04.2013
року) / а. с.54-56 /.

Крім того, судом першої інстанції
втановлено, що після реєстрації права
власності в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1, відповідачі звернулися 20.06.2013
року до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_8, за
нотаріальним посвідченням Договору
про визначення розміру часток від
20.06.2013 року, що укладений між ними, де
розмір часток між співвласниками було
змінено виходячи з фактичного
користування: ОСОБА_2 - 25/100 частини;
ОСОБА_3 - 25/100 частин, а ОСОБА_4 - 50/100
частин, і цей договір було посвідчено
нотаріусом / а. с.67-68 /.

Також, судом встановлено, що на
підставі Свідоцтва про право власності
на квартиру від 04.04.1997 року (виданого
згідно розпорядження № 145 від 04.04.1997 у
відповідності із ЗУ «Про приватизацію
державного житлового фонду»), яке
зареєстроване Новомосковським БТІ у
реєстровій книзі за № 328-1, - квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_2 і ОСОБА_7, які
(ще до смерті ОСОБА_7.) зробили
перебудову цієї квартири в будинку
літ.А, побудували прибудову літ. „а",
збільшили площу квартири до 187,4 кв.м за
рахунок сходової площадки, збільшивши
площу кімнати, яка зазначена у
технічному паспорті як кабінет №5
площею 19,7 кв.м, а також побудували на
присадибній земельній ділянці
допоміжні господарсько-побутові
будівлі: літню кухню літ.Г з
прибудовами та верандою літ. „г", „г1",
„г 2", „г3 загальною площею 157,2 кв.м,
гараж літ.Б площею 46,3 кв.м, навіси літ. В
і літ. Е, альтанку літ. Д, погріб під літ.
Г і погріб під літ. „г".

Як вбачається з обґрунтування
позовних вимог, представник позивача
посилається на те, що перебудова
квартири та будівництво господарських
будівель і споруд проводилося родиною
ОСОБА_7 з порушенням діючого
законодавства, без дозволу відповідних
органів і без додержання державних
будівельних норм та правил, а
господарські будівлі і споруди
побудовані на земельній ділянці, що не
була відведена для цього. Також, на
теперішній час їм стало відомо, що
ОСОБА_2 оформлює документи на
приватизацію земельної ділянки, що
призведе до порушення прав ОСІБ
«Сучаснс оселя», у зв'язку з чим вони
звернулися до суду з позовом про захист
їх порушених прав.

Проте, в матеріалах справи наявна
довідка № 02-11 від 12.04.2014 року Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Дніпро» Інституту сільського
господарства степової зони
Національної академії аграрних наук
України» згідно якої житловий будинок
АДРЕСА_1, побудований в 1964 році за
рахунок власних коштів господарства і
даний будинок обліковується на балансі
господарства та є власністю держави / а.
с. 97 /. На баланс ОСББ «Сучасна оселя»
цей будинок не передавався, що також
підтверджується рішеннями
Господарського суду Дніпропетровської
області від 13.10.2009 року та постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 26.04.2011 року, з
яких вбачається, що ОСББ «Сучасна
оселя» відмовлено у передачі на баланс
житлового комплексу і передачі у
власність та визнання права власності
на земельну ділянку по АДРЕСА_1 / а. с.
98-101,102-106 /.

За таких обставин, суд першої
інстанції, в силу ст. ст. 14,41 Конституції
України, ст. ст. 3,27 ЦК України, ст. ст.
2,4,5,76,100,110-112 ЗК України, прийшов до
висновку, що позовні вимоги ОСББ
«Сучасна оселя» про визнання недійсним
договору про визначення розміру часток
квартири та скасування реєстрації
права власності - задоволенню не
підлягають.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду залишити без змін, з наступних
підстав.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував прав
і обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та дав їм
належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

При вище наведених обставинах
справи, суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку про те, що позовні
вимоги ОСББ «Сучасна оселя»
задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що житловий
комплекс по АДРЕСА_1
(Новоолександрівська сільська рада)
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області є власністю
держави.

З матеріалів справи, зокрема вище
вказаної довідки № 02-11 від 12.04.2014 року
та рішеннями Господарського суду
Дніпропетровської області від 13.10.2009
року (справа № 16/215-09 (39/143-08), вбачається,
що власником спірного житлового
комплексу, який знаходиться на балансі
Державного підприємства «Дослідне
господарство «Дніпро» Інституту
сільського господарства степової зони
Національної академії аграрних наук
України», є держава в особі
Національної академії аграрних наук
України / а. с. 97, 98-101 /.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку» -об'єднання після набуття
статусу юридичної особи може прийняти
на власний баланс весь житловий
комплекс, однак цей Закон не передбачає
обов'язок власника чи
балансоутримувача передати житловий
комплекс на баланс цьому об'єднанню.

Крім того, згідно ч. 7 ст. 11 ЗУ «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» - навіть
передача на баланс майна (в тому числі
земельної ділянки), яке входить до
складу житлового комплексу, але не
належить об'єднанню, не тягне за собою
виникнення права власності на нього.

Оскільки, спірний житловий
комплекс є власністю держави, то в силу
ст. 376 ЦК України, від імені держави та в
інтересах держави право власності
здійснюють відповідні органи
державної влади, а управління майном,
що є у державній власності,
здійснюється державними органами, а у
випадках, передбаченим законом, може
здійснюватися іншими суб'єктами.

ОСББ «Сучасна оселя» не наділене
державою правом вирішення питань
стосовно державної власності, зокрема
спірного житлового комплексу, а отже
ОСББ «Сучасна оселя» не є належним
позивачем по справі.

Приведені в апеляційній скарзі
доводи позивача не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки вони
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення апелянтом
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Інші доводи не є суттєвими для
вирішення спірного питання.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування або зміни
рішення суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги є необґрунтовані, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Сучасна оселя» - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 14
лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

СУДДІ: