Провадження № 2/200/4040/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Кудрявцевої Т.О.

при секретарі
Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
вищевказаним позовом. В
обґрунтовування позовних вимог
посилається на те, що 04.10.1986 року між нею
та відповідачем був укладений шлюб, від
якого вони мають повнолітніх дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя між ними не
склалося в зв»язку з безпідставними
ревнощами відповідача та підозрами в
подружній зраді. При з»ясуванні
стосунків відповідач постійно
погрожує фізичною розправою та
принижує її людську честь та гідність,
в суперечках він агресивний, кидається
на неї з ножем. В червні 2013 року мав
місце випадок, коли він облив її
кислотою, в зв»язку з чим вона вимушена
була звернутися до органів міліції.
Крім того, вони мають різні погляди на
сімейне життя та ведення спільного
господарства. Вказана поведінка
привела до того, що вони втратили один
до одного почуття любові, поваги й віри
в подальше сумісне життя. З липня 2012
року вони припинили шлюбні стосунки та
ведення сумісного господарства, вона
вважає, що сім»я фактично розпалась і
її збереження неможливе. Позивач
просить розірвати шлюб з
відповідачем..

У судове засідання позивачка не
з»явилася, про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, надала суду заяву про розгляд
справи у її відсутність, позовні вимоги
підтримала.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
посилаючись на обставини, викладені в
позові.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, посилаючись
на його необґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які
з»явилися, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов до висновку що
заявлені позовні вимоги вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 110 СК України позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя. Згідно
до ст. 112 СК України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін, при
цьому кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Як встановлено у судовому засіданні,
04.10.1986 року між позивачем та
відповідачем відділом ЗАГС
Бабушкінського райвиконкому
м.Дніпропетровська був укладений шлюб,
про що в книзі реєстрації шлюбів
зроблено відповідний актовий запис за
№ 1269, та видане свідоцтво про укладення
шлюбу серії НОМЕР_1.

Від подружнього життя сторони мають
повнолітніх дітей синів - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне життя позивача з відповідачкою
не склалося, оскільки вони мали різні
погляди на сімейне життя та ведення
спільного господарства, відповідач
ревнував позивачку та звинувачував в
подружній зраді, принижував її людську
гідність, в зв»язку з зазначеним між
ними часто виникали сварки, що призвели
до втрати почуття любові та поваги.

Зважаючи на вказане, сумісне життя і
збереження шлюбу між сторонами стало
неможливим, в зв'язку з чим з липня 2013
року вони припинили шлюбні стосунки та
ведення спільного господарства,
проживають роздільно, що не
заперечувалося в судовому засіданні
відповідачем.

Судом вживалися заходи щодо примирення
подружжя і за клопотанням відповідача,
з урахуванням обставин справи ухвалою
від 28.11.2013 року їм був наданий строк для
примирення два місяці. Проте, як
встановлено в судовому засіданні, у
встановлений судом строк примирення
між подружжям не відбулося, вони не
приймали ніяких заходів щодо
зберігання сім»ї, не спілкувалися, що
було підтверджено відповідачем в
судовому засіданні.

Позивач в наданій суду заяві та її
представник в судовому засіданні
наполягали на розірванні шлюбу, разом з
цим, відповідач, який заперечував проти
розірвання шлюбу, будь-яких доказів в
спростування доводів позивача про те,
що їх сім»я розпалася остаточно і
збереженню не підлягає, а також доказів
того, що він намагався зберегти сім»ю
суду не надав.

Встановлено, що майновий спір між
подружжям відсутній, їх повнолітні
діти проживають окремо.

При таких обставинах суд приходить до
висновку, що підстави, які спонукали
позивача до розірвання шлюбу,
обґрунтовані, подальше спільне життя
подружжя та збереження сім'ї неможливо,
суперечить інтересам позивача, сім'я
сторін по справі розпалася остаточно
та відновлена бути не може, тому позов
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 04.10.1986 року у відділі
ЗАГС Бабушкінського райвиконкому
м.Дніпропетровська, актовий запис за №
1269, від якого неповнолітніх дітей
немає, - розірвати.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Т.О. Кудрявцева