Справа № 627/1468/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року
смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд
Харківської області у складі :

головуючий - Остапов М.О.

при секретарі - Касьян І.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Поизивач ОСОБА_1 звернувся до
Краснокутського районного суду
Харківській області з позовом про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що 03 вересня 2006 року
близько 15 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_2
біля належного йому будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1 ображав позивача
брутальною лайкою та наніс удар
кулаком правої руки в обличчя,
внаслідок чого причинив позивачу легкі
тілесні ушкодження відповідно до
висновку судово - медичної експертизи
від 21.10.2011 року. Просить стягнути з
ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну
шкоду завдану кримінальни
правопорушенням 128 (сто двадцять вісім)
грн.. 40 коп. та моральну шкоду в сумі 2000
грн.

В судовому засіданні позивач
повністю підтримав свої вимоги та
просив суд їх задовольнити, стягнути на
його користь матеріальну та моральну
шкоду.

Представник відповідача ОСОБА_3,
який діяв на підставі ордеру, в
відкритому судовому засіданні проти
позову заперечував.

Згідно положень норм Цивільного -
Процесуального Кодексу України, щодо
обов`язку суду розглядати справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб , які беруть участь у справі,
пред`явлений позов розглядається
виключно в межах заявлених вимог.

Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного -
Процесуального Кодексу України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.ст. 58, 59 Цивільного -
Процесуального Кодексу України
належними є докази , які містять
інформацію щодо предмета доказування .
Сторони мають право обґрунтувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази , які не стосуються предмета
доказування. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на наведені вище норми
права, суд, надаючи оцінку наданим
сторонами доказам, заслухавши їх
доводи, покладені в обґрунтування
позовних вимог та заперечень приходить
до наступного висновку.

В судовому засіданні досліджено
матеріали кримінальної справи № 1-1/2012
по обвинуваченню ОСОБА_2 в скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК
України.

Відповідно до висновку експерта
№ 58 - КК 11 від 21 жовтня 2011 року гр.
ОСОБА_1 03 вересня 2006 року були
спричинені легкі тілесні ушкодження .

З довідки виданої Краснокутською
ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_1 перебував на
лікуванні в хірургічному відділенні
Краснокутської ЦРЛ з 03.09.2006 року по
06.09.2006 року. Вартість придбаних ним
ліків склала 128 гривень 40 копійок, що на
думку суду є матеріальною шкодою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 1166
Цивільного Кодексу України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода
завдана майну фізичної або юридичної
особи , відшкодовується в повному
обсязі особою яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо доведе, що шкоди
завдано не з її вини.

Суд вважає, що у відповідності до
зазначеної норми права , встановлено
прямий причинно наслідковий зв`язок
між діями відповідача, наслідками у
вигляді заподіяння позивачу тілесних
ушкоджень, матеріальної та моральної
шкоди. Це твердження ґрунтується на
Постанові Краснокутського районного
суду Харківської області від 24 лютого
2012 року по кримінальній справі № 1 - 11
2012 року про закриття зазначеної
кримінальної справи та звільнення
ОСОБА_2 від кримінальної
відповідальності згідно п. «е» ст.. 1
Закону України «Про амністію».
Зазначена постанова суду набула
чинності , ніким не оскаржена в
апеляційному або касаційному порядку.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно зазначеної норми, суд
вважає, що моральна шкода , заподіяна
позивачеві, підлягає частковому
задоволенню з урахуванням доказів
перелічених вище.

Відповідачем у відповідності до
частини 2 статті 27 Цивільного
Процесуального Кодексу України до
початку розгляду справи по суті не було
подано належних та допустимих доказів
у спростування вимог позивача , заяв та
клопотань щодо витребування таких
доказів також не подавалось.

Враховуючи вище наведене, суд
вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1- 11, 15, 208 - 209, 212, 214 - 215
Цивільного - Процесуального Кодексу
України , ч.ч. 1, 2 ст. 1166, ст.1667 Цивільного
Кодексу України , суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 128 (сто двадцять вісім) гривень 40
коп. матеріальної шкоди та 500 (п'ятсот)
грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 243, 60 грн.
судового збору за вимоги відшкодування
матеріальної шкоди та 243, 60 грн. за
вимоги відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене
протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Харківській області шляхом подачі
апеляційної скарги , відповідно до
вимог ст.ст. 291 - 296 ЦПК України через
Краснокутський районний суд.

Суддя: М. О. Остапов