Справа № 350/2265/13-ц
Провадження № 22-ц/779/866/2014
Головуючий у 1 інстанції Бейко А.М. А. М.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді
Фединяка В.Д.

суддів:
Васильковського В.М., Меленко О.Є.

секретаря
Мельник О.В.

з участю представників:
банку Рокецької С.В.;

ОСОБА_3
- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ
«Приватбанк») до ОСОБА_3, третя особа -
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет застави за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» на
рішення Рожнятівського районного суду
від 07 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ПАТ КБ
«Приватбанк» звернулось в суд із
указаним позовом і зазначало, що
відповідно до договору №0809/59 від 23.09.2008
року ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі
30000 доларів США зі сплатою 17.00% на рік на
суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 17.09.2013 року. В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором з ОСОБА_5 було укладено
договір застави рухомого майна від
23.09.2008 року, згідно з якого останній
надав банку в заставу автомобіль
MERCEDES-BENZ, модель 612D, рік випуску 2000, тип
Т3, автобус В пасажирський, №
кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер: НОМЕР_2. Позичальник належним
чином не виконує умови договору
внаслідок чого станом на 06 листопада 2013
року виникла заборгованість за
кредитним договором в розмірі 111104,74
долари США, з яких: 28115,45 доларів США -
заборгованість за тілом кредиту; 38783,01
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
6953.30 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 21953,49
- доларів США - пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язання за договором;
31.28 доларів США - штраф (фіксована
частина); 5289,21 доларів США - штраф
(процентна складова). Посилаючись на те,
що в супереч умов договору застави
позичальник продав заставний
автомобіль відповідачу, з метою
погашення заборгованості за
кредитним договором за рахунок
заставного майна, просив вилучити у
відповідача і звернути стягнення за
кредитним договором на автомобіль
MERCEDES-BENZ, модель 612D, рік випуску 2000, тип
Т3, автобус В пасажирський, №
кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер: НОМЕР_2 в порядку встановленому
ст. 26 Закону України «Про заставу».

Рішенням Рожнятівського
районного суду від 07 лютого 2014 року ПАТ
КБ «Приватбанк» відмовлено у
задоволенні позову.

В апеляційній скарзі
представника ПАТ КБ «Приватбанк»
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення з ухваленням
нового про задоволення позову,
вказуючи на те, що суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини справи, дав
неправильну оцінку поданим доказам,
допустив порушення норм матеріального
і процесуального права й ухвалив
незаконне рішення. На думку апелянта,
суд не врахував того, що згідно витягу з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, обтяження на предмет застави
було зареєстровано 26.09.2008 року,
підставою обтяжень був договір
застави, предмет застави - автомобіль
MERCEDEC-BENZ, модель: 612D, рік випуку: 200, тип Т3:
автобус D пасажирський, № кузова/шасі:
НОМЕР_1, реєстраційний номер : НОМЕР_2.
Оскільки на час укладення договору
купівлі-продажу транспортного засобу
спірний автомобіль був обтяженим
заставою у зв'язку з внесенням
відповідного запису до Державного
реєстру обтяжень рухомого майна,
ОСОБА_3 як покупець не може вважатись
добросовісним набувачем цього майна, а
тому його доводи про необізнаність
стосовно обтяжень спірного майна не
мають значення для вирішення спору.
Таким чином, визнавши, відповідача
добросовісним набувачем, суд не
врахував положення ст. 10 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», оскільки станом
на момент продажу, в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна містились
відомості про обтяженість цього майна.
Крім того, автомобіль був реалізований
без згоди банку та в момент коли було
зареєстровано реєстрацію обтяження
рухомого майна, тому відповідач є
набувачем заставленого майна з діючими
обтяженнями. Таким чином договір
купівлі-продажу заставленого майна,
укладений без отримання попередньої
письмової згоди банку, є таким, що
суперечить вимогам закону, у зв'язку з
чим, є недійсним відповідно до ч.1 ст. 203,
ч.1 ст.215 ЦК України.

У судовому засіданні представник
ПАТ КБ «Приватбанк» підтримала доводи
апеляційної скарги, просить
задовольнити цю скаргу.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу
не визнав, вважає оскаржуване рішення
суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
задоволення апеляційної скарги з таких
підстав.

Відмовляючи у задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з
того, що застава автомобіля не була
перешкодою для правомірного придбання
ОСОБА_3 даного автомобіля MERCEDES-BENZ,
модель 612D, рік випуску 2000, тип Т3,
автобус В пасажирський, № кузова/шасі:
НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2,
так як на момент придбання автомобіля
така застава не була зареєстрована в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна. Тому відповідач є добросовісним
набувачем вказаного автомобіля у цей
автомобіль за позовом банку не може
бути вилучений у нього.

Висновок суду є передчасним і
погодитись з ним не можна.

Застава є способом забезпечення
зобов'язань; у силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави) (ст. 1 Закону України "Про
заставу" та ст. 572 ЦК України).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 20 Закону
України "Про заставу" заставодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет застави в разі, якщо в момент
настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано, якщо інше не
передбачено законом чи договором.

Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Звернення стягнення на предмет
застави здійснюється за рішенням суду,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом (чч. 1, 2 ст. 590 ЦК
України).

Відповідно до ст. 27 Закону України
"Про заставу" застава зберігає силу,
якщо за однією з підстав, зазначених в
законі, майно або майнові права, що
складають предмет застави, переходять
у власність іншої особи; застава
зберігає силу і у випадках, коли у
встановленому законом порядку
відбувається уступка
заставодержателем забезпеченої
заставою вимоги іншій особі або
переведення боржником боргу, який
виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з
урахуванням положень Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", який визначає
правовий режим регулювання обтяжень
рухомого майна, встановлених з метою
забезпечення виконання зобов'язань,
оприлюднення та реалізації інших прав
юридичних і фізичних осіб стосовно
рухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону
України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень",
якщо інше не встановлено законом,
зареєстроване обтяження зберігає силу
для нового власника (покупця) рухомого
майна, що є предметом обтяження, за
винятком таких випадків: 1) обтяжувач
надав згоду на відчуження рухомого
майна боржником без збереження
обтяження; 2) відчуження належного
боржнику на праві власності рухомого
майна здійснюється в ході проведення
господарської діяльності, предметом
якої є систематичні операції з
купівлі-продажу або інші способи
відчуження цього виду рухомого майна.

За змістом ст. 23 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" відповідно до
забезпечувального обтяження обтяжувач
має право в разі порушення боржником
забезпеченого обтяженням зобов'язання
або договору, на підставі якого виникло
забезпечувальне обтяження, одержати
задоволення своєї вимоги за рахунок
предмета обтяження в черговості згідно
із встановленим пріоритетом.

Відповідно до ст. 12 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" взаємні права та
обов'язки за правочином, на підставі
якого виникло обтяження, виникають у
відносинах між обтяжувачем і боржником
з моменту набрання чинності цим
правочином, якщо інше не встановлено
законом.

Реєстрація обтяження надає
відповідному обтяженню чинності у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом. У разі
відсутності реєстрації обтяження таке
обтяження зберігає чинність у
відносинах між боржником і
обтяжувачем, проте воно є не чинним у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом. На
підставі реєстрації встановлюється
пріоритет обтяження, якщо інші
підстави для виникнення пріоритету не
визначені цим Законом.

Враховуючи наведене,реалізація
майна, що є предметом застави, без
припинення обтяжень, не припиняє
заставу, тому застава зберігає
чинність при переході права власності
на предмет застави до іншої особи, отже,
на неї може бути звернено стягнення з
підстав, передбачених ст. ст. 25, 26 Закону
України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Судом встановлено, що 23 вересня 2008
року строком до 17 вересня 2013 року між
акціонерним товариством комерційний
банк «Приватбанк» та ОСОБА_5 було
укладено кредитний договір №0809/59
згідно якого останній отримав кредит у
розмірі 30000 доларів США зі сплатою 17.00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Згідно договору застави
автотранспортного засобу «0809/58/ТЗ від
23 вересня 2008 року укладеного між
акціонерним товариством комерційний
банк «Приватбанк» та ОСОБА_5, в
забезпечення виконання зобов'язань за
вищевказаним кредитним договором
позичальник надав банку в заставу
автомобіль MERCEDES-BENZ, модель 612D, рік
випуску 2000, тип Т3, автобус В
пасажирський, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2 (а.с.26).

Позивачем 26 вересня 2008 року в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна зареєстровані відомості про
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження. (а. с. 30-34).

У зв'язку з цим, помилковим є
висновок суду про те, що предмет
застави не було зареєстровано у
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна, так як суперечить зазначеним
доказам.

Згідно даних реєстраційної
системи ДАІ, і не заперечується
відповідачем, на підставі договору
купівлі-продажу від 26.04.2012 року ОСОБА_5,
без згоди банку спірний автомобіль,
який перебуває в заставі продав ОСОБА_3
(а.с. 49,71-74).

Також встановлено, що
позичальник належним чином не виконує
умови кредитного договору внаслідок
чого станом на 06 листопада 2013 року
виникла заборгованість за кредитним
договором в розмірі 111104,74 долари США, з
яких: 28115,45 доларів США - заборгованість
за тілом кредиту; 38783,01 доларів США -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 6953.30 доларів США
- заборгованість по комісії за
користування кредитом; 21953,49 - доларів
США - пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язання за договором; 31.28 доларів
США - штраф (фіксована частина); 5289,21
доларів США - штраф (процентна
складова). Зазначені обставини
підтверджуються копією кредитного
договору та графіком заборгованості
за цим договором (а.с.8-25).

Отже, згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК
України в разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набув право
звернення стягнення на предмет
застави. Реалізація майна, що є
предметом застави, без припинення
обтяжень, не припиняє заставу, тому
застава зберігає чинність при переході
права власності на предмет застави до
іншої особи, отже, на неї може бути
звернено стягнення з підстав,
передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень".

За змістом правових позицій
викладених у постанові Верховного Суду
України від 3 квітня 2013 року, яка
відповідно ч.1ст.360-7ЦПК України є
обов'язковим для всіх судів України
згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Відповідно до ст. 27 Закону України
"Про заставу" застава зберігає силу,
якщо за однією з підстав, зазначених в
законі, майно або майнові права, що
складають предмет застави, переходять
у власність іншої особи; застава
зберігає силу і у випадках, коли у
встановленому законом порядку
відбувається уступка
заставодержателем забезпеченої
заставою вимоги іншій особі або
переведення боржником боргу, який
виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з
урахуванням положень Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", який визначає
правовий режим регулювання обтяжень
рухомого майна, встановлених з метою
забезпечення виконання зобов'язань,
оприлюднення та реалізації інших прав
юридичних і фізичних осіб стосовно
рухомого майна.

Реалізація майна, що є предметом
застави, без припинення обтяжень, не
припиняє заставу, тому застава
зберігає чинність при переході права
власності на предмет застави до іншої
особи, отже, на неї може бути звернено
стягнення з підстав, передбачених ст.
ст. 25, 26 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень".

Суд відхиляє доводи відповідача
про те, що він є добросовісним
набувачем спірного автомобіля і цей
автомобіль не підлягає у нього
вилученню як заставного, оскільки не
відповідають вимогам, передбаченим ст.
27 Закону України "Про заставу"

За правилами п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що вирішуючи
даний спір суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, допустив
порушення норм матеріального і
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тому
оскаржуване підлягає скасуванню з
підстав встановлених п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК
України з ухваленням нового рішення
про задоволення позову ПАТ КБ
«Приватбанк».

Згідно зі змістом ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити.
Рішення Рожнятівського районного суду
від 07 лютого 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3, третя особа -
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
заставне майно задовольнити.

Вилучити у ОСОБА_3, що проживає
АДРЕСА_1 та передати публічному
акціонерному товариству комерційний
банк «Приватбанк» предмет застави -
автомобіль MERCEDES-BENZ, модель 612D, рік
випуску 2000, тип Т3, автобус В
пасажирський, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2, який
належить ОСОБА_3 на праві власності.

В рахунок погашення
заборгованості за кредитним
договором №0809/59 укладеним між
акціонерним товариством комерційний
банк «Приватбанк» та ОСОБА_5 від 23.09.2008
року в сумі 111104,74 (сто одинацять тисяч
сто чотири) долари США, що за курсом 7,99
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 06.11.2013 року
складає 888060,19 грн. (вісімсот вісімдесят
вісім тисяч шістдесят гривень)
звернути стягнення на предмет
застави - автомобіль MERCEDES-BENZ, модель
612D, рік випуску 2000, тип Т3, автобус В
пасажирський, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2, який
належить на праві власності ОСОБА_3, що
проживає АДРЕСА_1 шляхом продажу
вказаного автомобіля Публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «Приватбанк» з укладанням від
імені власника договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою - покупцем, зі зняттям
зазначеного автомобіля з обліку в
органах ДАІ України.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» 243,60 грн.
судового збору.

Рішення набирає чинності з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
В.М.Васильковський

О.Є.Меленко