Справа № 500/7966/13-ц
Провадження № 2/500/612/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючий - суддя Швець В.М.,

при секретарі Гончаренко М.Ю.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі
9297грн. 50коп. та 572грн. 94коп. відсотків
річних. У судовому засіданні позивачка
та її представник вимоги підтвердили,
дали пояснення, що 19 жовтня 2011 року у
якості авансу за придбання будинку
АДРЕСА_1 позивачка передала
відповідачці 1000 доларів США, але угода
не відбулась, відповідачка гроші не
повернула, тому позивачка просить
стягнути борг як авансовий платіж та
відсотки річних, а також судові
витрати.

Відповідачка у судовому засіданні
позов не визнала, дала пояснення, що
дійсно відповідачка отримала у якості
завдатку 1000 доларів США, про що склала
розписку, але угода не відбулась через
провину позивачки, а тому вважає, що це
був завдаток, який не підлягає
поверненню, просить в вимогах
позивачці відмовити.

У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд
розглядає справу в межах заявлених
вимог на підставі представлених
доказів.

Перевіривши матеріали справи,
вислухавши осіб, що беруть участь у
справі, суд вважає позов обґрунтованим
і таким, що має бути задоволеним.

Згідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідно до розписки від 19 жовтня 2011
року у якості авансу за придбання
будинку АДРЕСА_1 позивачка передала
відповідачці 1000 доларів США. Але
вказана розписка не може бути визнана
договором завдатку, тому що не
дотримана форма, встановлена ст.657 ЦК
України для такого договору -
нотаріальна, так як угода пов'язана із
нерухомістю. Тому вказана грошова сума
є попередньою частковою оплатою, тобто
авансом, відповідно до ст.693 ЦК України
у разі не укладання угоди ця оплата
підлягає поверненню. Відповідно до
курсу НБУ на день розгляду справи ця
сума становить 12385,56грн., але суд
задовольняє вимоги у межах позовних
вимог. Крім того, згідно до ст.625 ЦК
України позичальник за порушення
грошового зобов'язання мусить сплатити
борг з урахуванням 3% річних від
простроченої суми. Згідно наданих
довідок та розрахунків відсотки річних
становлять 572грн. 94коп.

Тому суд доходить до висновку, що
вимоги позивачки обґрунтовані і
повинні бути задоволені.

Вирішуючи питання про судові витрати,
суд керується ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.625,657,693 ЦК України,
ст.ст.10,11,60,88,209, 212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІН НОМЕР_2) 9297грн. 50коп. основного боргу,
572грн. 94коп. річних відсотків та 229грн.
40коп. судових витрат, а разом 10099(десять
тисяч дев'яносто дев'ять)грн. 84коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя В. М. Швець