Справа № 426/243/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року ,
м.Сватове

Сватівський районний суд
Луганської області у складі
головуючого судді Гашинської О.А., при
секретарі Сироватцькій А.О.,
розглянувши в судовому засіданні в
залі суду м. Сватове, матеріали
цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом в якому зазначив, що він 27
грудня 2013 року дав у борг ОСОБА_2 9000
(дев'ять тисяч) грн.. Після отримання
грошей відповідач у присутності ОСОБА_3
написав боргову розписку. Згідно даної
розписки відповідач зобов'язувався
повернути йому вищевказану суму до 01
лютого 2014 року. 01 лютого 2014 року він
звернувся до відповідача з вимогою
повернути йому взяту в борг суму, але
відповідач відмовився повернути борг,
пославшись на те, що у нього немає
грошей і коли вони будуть він не знає.
Таким чином, відповідач порушив взяті
на себе зобов'язання по поверненню
боргу. Враховуючи те, що відповідач в
добровільному порядку відмовляється
повернути йому борг, він вимушений
звернутись до суду з даним позовом для
стягнення суми боргу в примусовому
порядку. Просить суд стягнути на його
користь з відповідача борг у розмірі 9000
грн., а також суму сплаченого судового
збору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
пояснив, що відповідач взяв у нього в
борг в присутності свідків гроші в
сумі 9000 грн, про що особисто написав
розписку, однак в зазначений термін
борг не сплатив , уникає зустрічей з
ним , тому просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 в
судовому засіданні просить суд позов
задовольнити, оскільки факт
отримання грошей відповідачем
підтверджується наданою ним особисто
в присутності свідків розпискою.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився,
не повідомивши про причини неявки, про
розгляд справи належним чином був
повідомлений, про що в матеріалах
справи є розписка (а.с.22), про причини
неявки суду не повідомив. Заяви про
перенесення розгляду справи до суду
від нього не надходило.

15.04.2014 р. суд на місці ухвалив
провести заочний розгляд справи.

Свідок ОСОБА_3 в судовому
засіданні пояснив, що 27.12.2013 року він
перебував на роботі, коли до магазину
прийшов відповідач , потім позивач ,
запитали аркуш паперу та пішли до
підсобного приміщення, куди
запросили і його . Сторони повідомили
, що відповідач взяв у борг у
позивача гроші в сумі 9000 грв. , про що
надав розписку, гроші лежали там же,
тому в розписці і він поставив свій
підпис.

Суд, заслухавши позивача, його
представника, свідка, дослідивши в
судовому засіданні надані докази,
оцінивши їх у сукупності, з'ясувавши
обставини, на які позивач посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, вважає, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню в зв'язку з наступним.

Згідно розписки
відповідача ОСОБА_2 від 27.12.2013 року,
останній отримав у позивача 9000 грн. в
борг до 01.02.2014 року (а.с.5). Даний факт в
судовому засіданні підтвердив і свідок
ОСОБА_3 До теперішнього часу борг ним не
повернутий, що позивач пояснив у
судовому засіданні.

Відповідно до ст.. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст.. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ст. 1046 ЦК України,
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК
України, на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Згідно ст.. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.526, 527, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. 10, 11,
88, 58, 60, 61, 213-215, 256, 294 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг у розмірі 9000 (дев'ять тисяч) грн., а
також понесені витрати на сплату
судового збору у розмірі 243,60 грн., а
всього 9243 (дев'ять тисяч двісті сорок
три) грн.. 60 коп.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше п'яти днів з дня
його проголошення. Заочне рішення може
бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, яку може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення, заочне рішення може бути
оскаржено в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Заочне рішення може бути
оскаржено позивачем в загальному
порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя О.А.
Гашинська