Справа №521/1614/14-ц
Провадження № 2/521/3590/14
« 15» квітня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Целуха А.П.,
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про
стягнення суми безпідставно набутих
грошових коштів у сумі, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
в якому просила суд ухвалити рішення,
яким стягнути з відповідача суму
грошових коштів у розмірі,
еквівалентному 133 000 (сто тридцять три
тисячі) доларів США.
Свої вимоги позивач обґрунтувала тим,
що 29 травня 2007 року між нею та ВАТ
"Райффайзен Банк Аваль",
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», був укладений
умовами якого Банк надав позивачу
споживчий кредит (грошові кошти) в
іноземній валюті в сумі 80 172 (вісімдесят
тисяч сто сімдесят два) доларів США, на
строк до 29 травня 2017 під зобов'язання
сплати 13,75% річних.
Також, 07 червня 2007 року між позивачем та
ВАТ "Райффайзен Банк Аваль",
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», був укладений
за умовами якого Банк надав позивачу
споживчий кредит (грошові кошти) в
іноземній валюті в сумі 54 742 (п'ятдесят
чотири тисячі сімсот сорок два) доларів
США, на строк до 07 червня 2023 року під
зобов'язання сплати 14,5% річних.
Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 27.06.2013 року по
справі №496/2091/13-ц було встановлено, що
вказані кредитні договори є
неукладеними, тобто у сторін вказаних
кредитних договорів, які є позивачем та
відповідачем по справі, не виникло
зобов'язальних правовідносин, що
випливають з договору кредиту.

З урахуванням наведеного грошові
кошти, передані позивачем на виконання
кредитних договорів є такими, що набуті
відповідачем без достатньої правової
підстави, і як такі підлягають
стягненню в судовому порядку.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити позов у повному
обсязі, та пояснив, що 29 травня 2007 року
та 07 червня 2007 року між позивачем та
відповідачем було укладено кредитні
договори №014/0043/82/75540 та №014/0043/85/76140, за
умовами яких відповідач передав
позивачу грошові кошти в сумі 134 914 (сто
тридцять чотири тисячі дев'ятсот
чотирнадцять) гривень.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 27.06.2013 року по
справі №496/2091/13-ц було встановлено, що
вказані кредитні договори є
неукладеними, тобто у сторін вказаних
кредитних договорів, які є позивачем та
відповідачем по справі, не виникло
правовідносин, що випливають з
договору кредиту.

На виконання вказаних кредитних
договорів згідно з актом звірки
взаємних розрахунків, складеного між
сторонами на момент розгляду справи,
позивачем було передано відповідачу
грошові кошти у сумі, яка дорівнює в
еквіваленті 133 000 доларів США.

З урахуванням рішення Біляївського
районного суду Одеської області від
27.06.2013 року по справі №496/2091/13-ц грошові
кошти, передані позивачем відповідачу
на виконання неукладених кредитних
договорів є отриманими без належної
правової підстави.

Представник позивача просив суд
стягнути з відповідача на користь
позивача суму безпідставно набутих
грошових коштів в розмірі,
еквівалентному 133 000 (сто тридцять три
тисячі) доларів США.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, причин своєї неявки
суду не повідомив, клопотань щодо
розгляду справи у його відсутності або
про відкладення судового засідання не
подавав. Заперечень на позов не
надходило. Враховуючи, що в матеріалах
справи достатньо доказів для
встановлення фактичних відносин
сторін, суд, зі згоди позивача,
відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає
можливим постановити рішення при
заочному розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи згоду позивача та
відсутність відповідача, суд
постановляє заочне рішення.

Судом встановлено, що 29 травня 2007 року
між позивачем та ВАТ "Райффайзен Банк
Аваль", правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», був укладений
кредитний договір №014/0043/82/75540, за
умовами якого Банк надав позивачу
споживчий кредит (грошові кошти) в
іноземній валюті в сумі 80 172 (вісімдесят
тисяч сто сімдесят два) доларів США, на
строк до 29 травня 2017 під зобов'язання
сплати 13,75% річних.

Також, 07 червня 2007 року між позивачем та
ВАТ "Райффайзен Банк Аваль",
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», був укладений
ще один кредитний договір №014/0043/85/76140,
за умовами якого Банк надав позивачу
споживчий кредит (грошові кошти) в
іноземній валюті в сумі 54 742 (п'ятдесят
чотири тисячі сімсот сорок два) доларів
США, на строк до 07 червня 2023 року під
зобов'язання сплати 14,5% річних.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 27.06.2013 року по
справі №496/2091/13-ц було встановлено, що
вказані кредитні договори є
неукладеними, тобто у сторін вказаних
кредитних договорів, які є позивачем та
відповідачем по справі, не виникло
правовідносин договірного характеру,
які б випливали з договору кредиту.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Згідно ст. 13 ЦПК України судові рішення,
що набрали законної сили, є
обов'язковими для виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними та юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом.

Таким чином, між сторонами по справі не
виникло зобов'язальних правовідносин,
які б мали договірну природу щодо
передачі коштів у кредит, тому суд
погоджується з доводами позивача, що
правовідносини сторін регулюються гл.
83 ЦК України - набуття, збереження майна
без достатньої правової підстави.

При цьому суд вважає, що позовні вимоги
позивача ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» про стягнення суми
безпідставно набутих грошових коштів
задоволенню не підлягають.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечувалось сторонами, на виконання
укладених між ОСОБА_1 та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» кредитних
договорів № 014/0043/82/75540 від 29 травня 2007
року та № 014/0043/85/76140 від 07 червня 2007 року
відповідачем було передано позивачу
суму грошових коштів у розмірі 134 914 (сто
тридцять чотири тисячі дев'ятсот
чотирнадцять) доларів США.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно) зобов'язана
повернути потерпілому це майно. Особа
зобов'язана повернути це майно і тоді,
коли підстава, на якій воно було набуте,
згодом відпала. Згідно ч. 3 цієї ж статті
положення цієї глави застосовуються
також до вимог про повернення
виконаного однією із сторін в
зобов'язанні.

Виходячи із встановленого рішенням
Біляївського районного суду Одеської
області від 27.06.2013 року по справі
№496/2091/13-ц факту неукладеності вказаних
кредитних договорів, суд дійшов
висновку, що отримання позивачем
грошових коштів від відповідача у сумі
134 914 (сто тридцять чотири тисячі
дев'ятсот чотирнадцять) доларів США
відбулось без достатньої правової
підстави, що в силу наведених норм
діючого законодавства має наслідком
виникнення зобов'язання повернути
безпідставно набуті грошові кошти.

Таким чином, зобов'язання позивача щодо
повернення кредитних коштів за
договорами кредиту №014/0043/82/75540 від 29
травня 2007 року та № 014/0043/85/76140 від 07
червня 2007 року в силу набуття рішенням
Біляївського районного суду Одеської
області від 27.06.2013 року по справі
№496/2091/13-ц законної сили припинилось,
зобов'язання повернути безпідставно
набуті грошові кошти, передані за тими
ж договорами відповідачем позивачу,
виникло.

З урахуванням наведеного суд дійшов
висновку, що передані позивачем
грошові кошти відповідачу в рахунок
виконання кредитних зобов'язань за
договорами кредиту №014/0043/82/75540 від 29
травня 2007 року та №014/0043/85/76140 від 07
червня 2007 року в сумі 133 000 (сто тридцять
три тисячі) доларів США фактично є
такими, що передані на виконання
зобов'язання щодо повернення сум
безпідставно набутих грошових коштів.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказів.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про
стягнення суми безпідставно набутих
грошових коштів у сумі - відмовити у
повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.У разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення заочне рішення може
бути оскаржене в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі
строк, протягом якого розглядалася
заява, не включається до строку на
апеляційне оскарження рішення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення до Апеляційного суду Одеської
області через Малиновський районний
суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
А.П. ЦЕЛУХ