Провадження № 2/641/188/2014
Комінтернівський районний суд м.
головуючого судді - Онупко
за участю секретаря - Вовк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Харківської міської ради про
звільнення майна з-під арешту,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до Харківської міської ради,
в якому просила зняти арешт з квартири
В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право власності за заповітом після
смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року. При зверненні до нотаріуса
позивачу стало відомо, що на квартиру
за вказаною адресою накладено арешт в
1967 році РВК Комінтернівського району м.
Харкова на підставі повідомлення номер
412, виданого 14.11.1967 року, власник -
ОСОБА_3. Пізніше позивач звернулась до
КП "БТІ" та їй стало відомо, що в 1967 року
на місті розташованого на теперішній
час багатоповерхового будинку
знаходився одноповерховий будинок,
який мав таку саму адресу, власником
якого була ОСОБА_3 та саме на цей
будинок було накладено арешт. Вказаний
одноповерховий будинок був знесений та
на його місці побудований в 1970 році
багатоповерховий будинок, однак арешт
накладений в 1967 році знято не було.
З огляду на викладене, позивач був
вимушений звернувся до суду з даним
Позивач до судового засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, надала до суду заяву в якій
просила розглянути справу за її
відсутності за участі її представника
Представник позивача у судове
засідання не з`явилася, надала до суду
заяви, в якій позовні вимоги підтримала
в повному обсязі, просила розглядати
справу за її відсутності на підставі
наявних в матеріалах справи доказів, не
заперечувала проти ухвалення у справі
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, день та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином про причини неявки суду
Зі згоди представника позивача, суд
вважає за можливе ухвалити рішення при
заочному розгляді справи, за
відсутності сторін на підставі наявних
в матеріалах справи доказів, та
ухвалити у справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, докази в
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на майно про
реєстрацію права власності № 4863223 від
14.06.2013 року власником квартири АДРЕСА_1
є ОСОБА_1, на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 14
червня 2013 року (а.с. 8, 23).
Згідно до листа Комунального
підприємства «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» № 1701435 від
09.07.2013 року, станом на травень 1953 року
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 по праву
власності було зареєстровано за
ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про
право на спадщину, виданого 06.09.1949
року 1-й ХДНК, свідоцтва про право
власності, виданого 1-й ХДНК. Земельна
ділянка складала 1255 кв.м. на підставі
рішення Комінтернівського РВК №12 від
05.05.1953 року. Надалі у липні 1967 року на
підставі рішення Харківської міської
ради депутатів трудящих ся від 17.06.1967
року № 267-16 було виділено земельну
ділянку площею 3895 кв.м. для житлового
будівництва та 20.02.1970 року
заінвентаризовано житловий
багатоквартирний будинок по АДРЕСА_1
загальною площею 5167,2 кв.м., житловою 2290,7
кв.м. за замовленням головного
управління оптової та дрібнооптової
торгівлі «КООППОСМЛТОРГ», збудований
на місці трьох житлових будинків з
надвірними будівлями АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Як вбачається з матеріалів
інвентаризаційної справи № П-3-10213 на
квартиру АДРЕСА_1 та інвентарної
справи № 63232 на АДРЕСА_1, будинок
АДРЕСА_1 введено в експлуатацію у 1970
році (а.с. 71-11, 116-121).

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію обтяження № 4864795 від
14.06.2013 року на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, накладено заборону (а.с. 6).

З інформації наданої Харківським
обласним державним нотаріальним
архівом № 757/01-21 від 18 березня 2014 року
вбачається, що в справі № 2-39 "Реєстр для
реєстрації заборон відчуження
нерухомого майна" 20 листопада 1967 року
виконано запис за № 26368 від про
реєстрацію заборони відчуження майна,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що
належало ОСОБА_3. Запис про обтяження
виконано на підставі рішення №412 від 14
листопада 1967 року виконкому
Комінтернівської Райради депутатів
трудящих (а.с. 138).

Згідно до Рішення виконкому
Комінтернівської Райради депутатів
трудящих № 412 «Про накладення
заборони на будинковолодіння АДРЕСА_1,
які не належать відчужуванню» від
14.11.1967 року, на підставі рішення
Міськвиконкому № 267-17 від 17.06.1967 року
бази «Кооппосилтога» була виділена
земельна дільниця по АДРЕСА_1 для
будівництва житлового будинку
внаслідок чого виникла необхідність
знесення індивідуальних будинків
АДРЕСА_1 накладено заборону на
будинковолодіння, які не належать
відчужуванню Громадянці ОСОБА_3, яка
мешкає АДРЕСА_1 (а.с. 139).

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
по зверненню фізичної чи юридичної
особи, в межах заявлених ними вимог на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у розгляді справи.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦК України
власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України
право власності та інші речові права
на нерухомі речі, обмеження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації.

Отже судом встановлено, що будинок
АДРЕСА_1 в якому знаходиться спірна
квартира було введено в експлуатацію
у 1970 році, та що вказана заборона на
відчуження квартири АДРЕСА_1,була
накладена на квартиру АДРЕСА_1, що
належала ОСОБА_3, тобто на об'єкт
нерухомості в неіснуючому на час
розгляду справи будинку.

Виходячи з наведеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
позивача обгрунтовані та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати заборону відчуження
квартири АДРЕСА_1, яку було накладено
рішенням Виконкому Комінтернівської
Райради депутатів трудящих № 412 від 14
листопада 1967 року.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд м.
Харкова шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення рішення.

В разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Суддя: М. Ю. Онупко