Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О.
,

при секретарі - Александрова
А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті особи КП
Білоцерківської міської ради ЖЕК-1,
Білоцерківський МВ УДМС України в
Київській області про визнання особи,
втратившею право користування
житловим приміщенням;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2, 3-ті особи
КП Білоцерківської міської ради ЖЕК-1,
Білоцерківський МВ УДМС України в
Київській області про визнання особи,
втратившею право користування
житловим приміщенням, мотивуючи тим, що
відповідачка ОСОБА_2 , яка
зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1, в цій
квартирі не проживала протягом 15 років,
в квартиру з часу придбання її
позивачем не вселялася, оплату житлово
- комунальних платежів не здійснювала.
Квартиру позивач придбав за договором
купівлі - продажу квартири від 10.07.2012р.,
посвідченому державним нотаріусом
Другої Білоцерківської міської
державної нотаріальної контори.
Протягом останніх 15 років відповідачка
мешкає в АРК м. Ялта. До правоохоронних
органів з заявами про вселення,
усунення перешкод по користуванню
квартирою не зверталася. Посилаючись
на зазначені обставини, просив суд
позов задовольнити та визнати ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
квартирою АДРЕСА_1 з підстав ст.ст. 71 , 72
ЖК України.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги повністю
підтримав, але уточнив підставі позову
та просив визнати відповідачку
втратившею право користування
житловим приміщенням з підстав ст.ст.
71,72, 163, 167 ЖК України.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове
засідання не з»явилася, хоч про час і
місце розгляду справи була повідомлена
належним чином, а її представник за
договором позовні вимоги не визнав
повністю, надав зустрічну позовну
заяву про усунення перешкод по
користуванню квартирою та
зобов»язання відповідача надати їй
ключі від спірної квартири.

Ухвалою суду від 02.04.2014р.
позовні вимоги за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
по користуванню квартирою та
зобов»язання відповідача надати ключі
від спірної квартири - залишена без
розгляду з підстав повторної неявки
належним чином повідомленого позивача
в судове засідання.

Заслухавши пояснення позивача
, розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що позовна заява до задоволення
не підлягає.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що згідно постанови
Білоцерківського міськрайонного суду
від 29.10.2012р. по справі №
1003/15154/12;2а/1003/6158/12 позовні вимоги ОСОБА_2
до Білоцерківського міського відділу
Управління державної міграційної
служби в Київській області, 3-я особа КП
Білоцерківської міської ради ЖЕК-1 про
визнання дій неправомірними та
зобов»язання проведення реєстрації
особи були задоволені частково,
зобов»язано Білоцерківський міський
відділ Управління міграційної служби в
Київській області провести реєстрацію
ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1.

З даної постанови суду
вбачається, що ОСОБА_2 була знята з
реєстрації на підставі рішення суду по
справі №2-4869/2008, але такого рішення
судом не приймалося та такої справи у
провадженні суду не перебувало.
Постанова суду від 29.10.2012р. вступила в
законну силу.

Також, згідно з рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
від 30.12.2013р. по цивільній справі
№1003/11688/12, 2/357110/13 за позовом ОСОБА_2 до
КП Білоцерківської міської ради
«Служба приватизації державного
житлового фонду» про скасування
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, позовом 3-ї особи з
самостійними вимогами ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 , КП Білоцерківської міської
ради «Служба приватизації державного
житлового фонду» про визнання права на
квартиру на підставі добросовісного
набувача, та за позовом 3-ї особи з
самостійними вимогами щодо предмету
спору ОСОБА_3 до ОСОБА_2, КП
Білоцерківської міської ради «Служба
приватизації державного житлового
фонду» про визнання права на квартиру
на підставі добросовісного набувача - в
задоволенні первісного позову та
позовів 3-х осіб з самостійними
вимогами було відмовлено.

Станом на 02.04.2014р. дане рішення
суду в законну силу не вступило, як
повідомив суду позивач, на рішення
подано апеляційну скаргу.

Згідно з частиною 3 статті 61
ЦПК України, передбачено, що обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній або адміністративній справі,
що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Судом встановлено, що спірна
квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_1
згідно договору купівлі - продажу
квартири від 10.07.2012року, засвідченого
державним нотаріусом Другої
Білоцерківської міської державної
нотаріальної контори та
зареєстрованим в реєстрі № 2-1186.

Згідно з витягом з Державного
реєстру правочинів, договір купівлі -
продажу квартири був зареєстрований в
реєстрі 10.07.2012р.

Відповідно до рішення КП КОР
«Білоцерківське МБТІ» право власності
на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано
за ОСОБА_1 7.09.2012р.

На підтвердження своїх
позовних вимог позивач ОСОБА_1 послався
на те, що його право користування
квартирою, що належить йому на праві
приватної власності, порушується з
боку відповідачки, яка жодного разу до
цієї квартири не з»являлася, її речей в
цій квартирі не має, також до
правоохоронних органів нею заяв на
захист своїх житлових прав, не
подавалося.З дня придбання квартири
ним проведено оплату заборгованості
за житлово - комунальні послуги,
проведено ремонт квартири, будь-яких
звернень до нього з боку ОСОБА_2, або
інших осіб з питання користування
ОСОБА_2 спірною квартирою не було,
питання про вселення нею не ставилося.

Але, при цьому, судом
враховується те, що згідно з ч.1 ст. 71 ЖК
України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім»ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців. Якщо наймач або члени
його сім»ї були відсутні з поважних
причин понад шість місяців, цей строк
за заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

В даному випадку,
правовідносини між сторонами
регулюються Цивільним Кодексом
України, а не ст. 71 ЖК України, оскільки
житлове приміщення в спірній квартирі
належить позивачу на праві приватної
власності.

Надаючи юридичну оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, суд вважає, що в даному
випадку зазначені позивачем конкретні
правові норми в обґрунтування позову
(ст.ст. 71,72 , 163, 167 ЖК України) не є
визначальними для суду, оскільки спір
виник з правовідносин захисту прав
власника по користуванню своїм майном.

Згідно з ст.179 ЦПК України -
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені позовні вимоги чи заперечення
або мають інше значення для вирішення
справи.

А тому, суд вважає, що в даному
випадку, між сторонами виникли
цивільні правовідносини щодо
користування майном, яке належить
особі на праві власності.

Крім цього, судом враховується
і те, що на цей час спір про визнання
позивача ОСОБА_1 добросовісним
набувачем квартири АДРЕСА_1 ще не
вирішений в іншому суді.

Суд, також не приймає до уваги
твердження позивача щодо не проживання
ОСОБА_2 протягом 15 років в спірній
квартирі без поважних причин, виходячи
з того, що право власності у самого
позивача на квартиру виникло лише у
2012р. , а ОСОБА_2 зверталася до суду з
позовом про оспорювання зняття з
реєстрації лише тоді, коли вона
дізналася про порушення свого права.

Відповідно до ст..9 ЖК України
ніхто не може бути виселений із
займаного приміщення або обмежений у
праві користування ним інакше, ніж з
підстав і в порядку, визнаних законом.

Суд, враховуючи вищезазначене,
вважаючи, що позивач ОСОБА_1 передчасно
звернувся до суду з вказаним позовом,
оскільки відповідачкою ОСОБА_2 право
власності позивача на спірну квартиру
не визнається, а також ті обставини, що
ОСОБА_2 поновлена у реєстрації по
квартирі на підставі постанови суду, а
тому суд приходить до висновку, що
позовні вимоги до задоволення не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 15,60,209,212-215,218,
223 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3-ті особи КП Білоцерківської
міської ради ЖЕК-1, Білоцерківський МВ
УДМС України в Київській області про
визнання особи, втратившею право
користування житловим приміщенням -
відмовити.

Рішення може бути
оскаржене до Апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова