АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Владичана А.І., Міцнея В.Ф.

секретар:Лисак О.А.

за участю: ОСОБА_2, її представників
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, його
представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_5, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_7, ОСОБА_8, про
визнання майна та боргових зобов'язань
спільною сумісною власністю подружжя
та їх розподіл в натурі, за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору - ОСОБА_2, ОСОБА_10,
про визнання майна та боргових
зобов'язань спільною сумісною
власністю подружжя, визначення їх
часток та розподіл в натурі, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 23 січня 2014
року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору - ОСОБА_7, ОСОБА_8,
про визнання майна та боргових
зобов'язань спільною сумісною
власністю подружжя та їх розподіл в
натурі.

Посилалася на те, що з відповідачем
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
20.04.1986 року до 02.03.2012 року.

За час шлюбу спільно придбано наступні
транспортні засоби: автомобіль DAF 95ХF430,
2000 року виготовлення вартістю 128048 грн.;
напівпричіп КОЕGEL, 2001 року виготовлення
вартістю 89042 грн.; мотоцикл CНARM CF150T, 2007
року виготовлення вартістю 11990 грн.

Крім того, після розірвання шлюбу їй
стало відомо, що 03.01.2012 pоку відповідач,
з метою ухилення від розподілу спільно
нажитого майна, зняв з обліку два
автомобілі: автомобіль марки SKODA OCTAVIA,
2004 року виготовлення вартістю 82568 грн.
та автомобіль марки MERCEDES-BENZ 316CDI, 2004 року
виготовлення вартістю 132204 грн.

Просила визнати всі транспортні засоби
спільною сумісною власністю подружжя,
залишити наявні транспортні засоби на
праві власності за відповідачем і
стягнути з нього грошову компенсацію
за ? частину цих автомобілів. Також
просила стягнути з відповідача ?
частину грошової компенсації,
отриманої ним від продажу автомобілів
SKODA OCTAVIA, 2004 року виготовлення, та
MERCEDES-BENZ 316CDI, 2004 року виготовлення.

07.02.2013 року позивачка ОСОБА_2 подала до
суду заяву про збільшення позовних
вимог, в якій посилалася на те, що 20.07.2009
року вона з відома відповідача і на
його прохання позичила для придбання
автомобіля 23000 євро у ОСОБА_7, що за
курсом НБУ станом на 31.01.2013 року
становить 248936 грн. 38 коп. Строк
виконання цього боргового зобов'язання
01.07.2014 року.

Крім того, 07.08.2010 року вона з відома
відповідача позичила для придбання, в
тому числі квартири в м. Чернівці, для
потреб сім'ї 7000 євро у ОСОБА_8, що за
курсом НБУ станом на 31.01.2013 року
становить 75763 грн. 25 коп. Строк
виконання цього боргового
зобов'язання 07.08.2015 року.

Всього сума двох зазначених боргових
зобов'язань склала 324699 грн. 63 коп.

Просила при розподілі майна врахувати
боргові зобов'язані перед ОСОБА_7 на
суму 248936 грн. 38 коп. і перед ОСОБА_8 на
суму 75763 грн. 25 коп., а всього на загальну
суму 324699 грн. 63 коп.; визначити
обов'язком для відповідача ОСОБА_5
виконання 1/2 частини боргових
зобов'язань перед ОСОБА_7 і перед ОСОБА_8
на суму 162349 грн. 82 коп.

Відповідач ОСОБА_5 звернувся до суду із
зустрічним позовом, в якому посилався
на те, що під час шлюбу також було
придбано автомобілі FORD SIERRA, 1987 року
виготовлення вартістю 20142 грн. та марки
MERCEDES-BENZ 711D, 1995 року виготовлення
вартістю 83447 грн.

Крім того, ним були позичені за
договором позики в інтересах сім»ї
кошти в сумі 30000 доларів США, для
придбання вантажного автомобіля DAF
95XF430, 2000 року виготовлення, та
напівпричепа KOEGEL, 2001 року виготовлення.

Просив визнати зазначені ним
транспортні засоби спільним майном
подружжя, стягнути з позивачки на його
користь ? вартості транспортних
засобів та 1/2 частину коштів за
договором позики, а саме 15000 доларів
США, що еквівалентно на час розгляду
справи згідно курсу НБУ 122250 грн.

Рішенням Сокирянського районного суду
Чернівецької від 23 січня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 наступні
транспортні засоби: автомобіль DAF 95ХF430,
2000 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1;
напівпричіп КОЕGEL, 2001 року
виготовлення, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2; мотоцикл CНARM CF150T, 2007 року
виготовлення, державний реєстраційний
номер НОМЕР_3.

Визнано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 належить
кожному по ? частці наступні
транспортні засоби: автомобіль DAF 95ХF430,
2000 року випуску, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1;
напівпричіп КОЕGEL, 2001 року
виготовлення, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2; мотоцикл CНARM CF150T, 2007 року
виготовлення, державний реєстраційний
номер НОМЕР_3, залишивши вищезазначене
майно у їх спільній частковій
власності.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2
судові витрати в розмірі 214 грн. 60 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2
задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 наступні
транспортні засоби: автомобіль марки
FORD SIERRA, 1987 року виготовлення, державний
реєстраційний номер НОМЕР_4 та
автомобіль марки MERCEDES-BENZ 711D, 1995 року
виготовлення, державний реєстраційний
номер НОМЕР_5.

Визнано, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 належить
кожному по ? частці на наступні
транспортні засоби: автомобіль марки
FORD SIERRA, 1987 року виготовлення, державний
реєстраційний номер НОМЕР_4 та
автомобіль марки MERCEDES-BENZ 711D, 1995 року
виготовлення, державний реєстраційний
номер НОМЕР_5, залишивши майно у їх
спільній частковій власності.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_5 до ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
судові витрати в розмірі 214 грн. 60 коп.

На дане рішення суду ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій просила
рішення суду змінити та постановити
нове рішення, яким повністю
задовольнити її позовні вимоги, а в
задоволенні зустрічного позову
відмовити. Посилалася на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з 20
квітня 1986 року по 2 березня 2012 року.

За час перебування в шлюбі ними були
придбані наступні транспортні засоби:
автомобіль DAF 95ХF430, 2000 року випуску,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1;
напівпричіп КОЕGEL, 2001 року
виготовлення, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2; мотоцикл CНARM CF150T, 2007 року
виготовлення, державний реєстраційний
номер НОМЕР_3; автомобіль марки SKODA OCTAVIA,
2004 року виготовлення; автомобіль марки
MERCEDES-BENZ 316CDI, 2004 року виготовлення;
автомобіль марки FORD SIERRA, 1987 року
виготовлення, державний реєстраційний
номер НОМЕР_4 та автомобіль марки
MERCEDES-BENZ 711D, 1995 року виготовлення,
державний реєстраційний номер НОМЕР_5.

Задовольняючи частково позовні вимоги
сторін в частині поділу транспортних
засобів, а саме: автомобіля DAF 95ХF430, 2000
року випуску; напівпричіпу КОЕGEL, 2001
року виготовлення; мотоциклу CНARM CF150T,
2007 року виготовлення; автомобіля марки
FORD SIERRA, 1987 року виготовлення;
автомобіля марки MERCEDES-BENZ 711D, 1995 року
виготовлення та визнаючи за кожним
право власності на ? частину цих
транспортних засобів, суд першої
інстанції виходив з того, що сторони не
дійшли згоди щодо вартості цього майна
та вказані транспортні засоби є
неподільними речами, а тому слід
визначити ідеальні частки без
реального поділу.

Проте такий висновок суду є помилковим.

Відповідно до положень ст..71 СК України
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення. Неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними.

Згідно до ст..70 СК України, у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, що
сторони до позовних заяв надали
довідки оцінювача про вартість
зазначених транспортних засобів (т.1
а.с.16, 24, 75). В даних довідках вартість
транспортних засобів зазначена в
доларах США та зазначений еквівалент
гривні за курсом НБУ.

В засіданні колегії суддів
апеляційного суду сторони ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 погодились із вартістю всіх
транспортних засобів, яка зазначена в
даних довідках в гривнях. Зокрема, вони
погодили, що вартість автомобіля DAF
95ХF430, 2000 року випуску становить 128048
грн.; напівпричіпу КОЕGEL, 2001 року
виготовлення - 89042 грн.; мотоциклу CНARM
CF150T, 2007 року виготовлення - 11990 грн.;
автомобіля марки SKODA OCTAVIA, 2004 року
виготовлення - 82568 грн.; автомобіля
марки MERCEDES-BENZ 316CDI, 2004 року виготовлення
- 132204 грн.; автомобіля марки FORD SIERRA, 1987
року виготовлення - 20142 грн. та
автомобіля марки MERCEDES-BENZ 711D, 1995 року
виготовлення - 83447 грн.

Також з матеріалів справи вбачається,
що:

- автомобіль DAF 95ХF430, 2000 року
випуску зареєстрований за ОСОБА_5 (т.1
а.с.18);

- напівпричіп КОЕGEL, 2001 року
виготовлення зареєстрований за ОСОБА_5
(т.1 а.с.18);

- мотоцикл CНARM CF150T, 2007 року
виготовлення зареєстрований за ОСОБА_5
(т.1 а.с.18);

- автомобіль марки FORD SIERRA, 1987 року
виготовлення зареєстрований за ОСОБА_2
(т.1 а.с.64);

- автомобіль марки MERCEDES-BENZ 711D, 1995
року виготовлення зареєстрований за
ОСОБА_2 (т.1 а.с.64).

При поділі зазначених транспортних
засобів колегія суддів враховує
реєстрацію транспортних засобів за
сторонами, а також ту обставину, що
відповідач ОСОБА_5 використовує
автомобіль DAF 95ХF430 та напівпричіп КОЕGEL
в своїй підприємницькій діяльності.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що позивачці ОСОБА_2 слід
виділити у власність автомобіль FORD SIERRA,
1987 року виготовлення, вартістю 20142 грн.;
автомобіль MERCEDES-BENZ 711D, 1995 року
виготовлення, вартістю 83447 грн. та
мотоцикл CНARM CF150T, 2007 року виготовлення,
вартістю 11990 грн., а всього майна на суму
115579 грн.

Відповідачу ОСОБА_5 слід виділити у
власність автомобіль DAF 95ХF430, 2000 року
виготовлення, вартістю 128048 грн.;
напівпричіп КОЕGEL, 2001 року
виготовлення, вартістю 89042 грн., а
всього майна на суму 217090 грн.

Різниця в рівності часток сторін
підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2

Колегія суддів вважає, що такий
розподіл транспортних засобів не буде
порушувати законні права та інтереси
сторін.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд безпідставно включив в розподіл
майна автомобілі FORD SIERRA, 1987 року
виготовлення та MERCEDES-BENZ 711D, 1995 року
виготовлення, оскільки вони були
продані відповідачем за декілька років
до розірвання шлюбу - є безпідставними
з наступних підстав.

З довідки ВРЕР з обслуговування
Кельменецького та Сокирянського
районів при УДАІ УМВСУ в Чернівецькій
області №1059 від 07.11.2012 року, яка
міститься в матеріалах справи,
вбачається, що зазначені вище
транспортні засоби зареєстровані за
ОСОБА_2 (т.1 а.с.64).

В судовому засіданні колегії суддів
апеляційного суду ОСОБА_2 пояснила, що
ці транспортні засоби були продані по
довіреності.

Відповідач ОСОБА_5 заперечував з
приводу продажу даних транспортних
засобів і пояснив, що дійсно ОСОБА_2
надала третім особам довіреність на
право користування транспортними
засобами. При цьому, вона залишається
власником автомобілів і в будь-який час
може скасувати ці довіреності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
на день розгляду справи власником
транспортних засобів FORD SIERRA та MERCEDES-BENZ
711D є ОСОБА_2, у користувачів право
власності на ці автомобілі не виникло,
а тому вони підлягають поділу між
подружжям.

Не підлягають задоволенню вимоги
ОСОБА_2 про те, щоб всі транспортні
засоби слід виділити у власність
відповідачу ОСОБА_5, а на її користь з
нього стягнути грошову компенсацію за ?
частину майна, оскільки майно між
подружжям ділиться в натурі і крім
цього, відповідач ОСОБА_5 не
погоджувався на такий розподіл.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 грошової компенсації, отриманої
від продажу автомобілів SKODA OCTAVIA, 2004
року виготовлення та MERCEDES-BENZ 316CDI, 2004
року виготовлення, суд першої
інстанції виходив з того, що дані
автомобілі на час звернення до суду вже
перебували у власності третіх осіб.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна.

Встановлено, що за час перебування
сторін у зареєстрованому шлюбі ними
були придбані автомобілі SKODA OCTAVIA, 2004
року виготовлення та MERCEDES-BENZ 316CDI, 2004
року виготовлення та зареєстровані у
МРЕВ ДАІ за ОСОБА_5 (т.1 а.с.18).

03.01.2012 року зазначені автомобілі ОСОБА_5
були зняті з обліку та продані третім
особам.

Судом першої інстанції було
встановлено, що відповідач ОСОБА_5
розпорядився належними транспортними
засобами без відома та згоди ОСОБА_2

ОСОБА_5 рішення суду, в тому числі в цій
частині, не оскаржив.

Відповідно до ст..63 СК України дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина,
чоловік має право на звернення до суду
з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового.

Пунктом 30 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року №11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» роз'яснено,
що рівність прав кожного із подружжя на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності
(якщо інше не встановлено домовленістю
між ними) та необхідність взаємної
згоди подружжя на розпорядження
майном, що є об'єктом права його
спільної сумісної власності,
передбачено ч. 1 ст.63, ч. 1 ст.65 СК України.

У випадку коли при розгляді вимоги про
поділ спільного сумісного майна
подружжя буде встановлено, що один із
них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

Оскільки судом першої інстанції було
встановлено, що відповідач ОСОБА_5
здійснив відчуження транспортних
засобів без згоди ОСОБА_2 і не в
інтересах сім»ї, то колегія суддів
вважає, що при проведенні поділу майна
слід врахувати грошову компенсацію,
отриману відповідачем від продажу
автомобілів.

В судовому засіданні колегії суддів
апеляційного суду відповідач ОСОБА_5 не
зміг пояснити за яку вартість він
продав зазначені транспортні засоби.
Матеріали справи також не містять таку
інформацію. А тому колегія суддів
приймає до уваги довідку оцінювача про
те, що вартість автомобіля SKODA OCTAVIA, 2004
року виготовлення, становить 82568 грн. та
вартість автомобіля MERCEDES-BENZ 316CDI, 2004
року виготовлення, становить 132204 грн.
(т.1 а.с.16).

Таким чином, вартість обох
транспортних засобів складає 214772 грн. ?
частини, що належить стягнути з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_2 становить 107386 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про врахування
боргових зобов»язань перед третіми
особами, суд першої інстанції виходив з
того, що ні позивачкою, ні відповідачем
не доведено, що позичені кошти були
використані в інтересах сім»ї.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду.

ОСОБА_5 рішення суду, в тому числі і в
цій частині, не оскаржив.

Що стосується боргових зобов»язань
ОСОБА_2, то в матеріалах справи
міститься розписка ОСОБА_2 від 20.07.2009
року про те, що вона взяла в борг у
ОСОБА_7 гроші для придбання автомобіля
в сумі 23000 Євро до 01.07.2014 року (т.1 а.с.128).
Разом, з тим, з довідок МВС України про
реєстрацію транспортних засобів не
вбачається, що у вказаний в розписках
період часу подружжям придбавалися
транспортні засоби (т.1 а.с.18, 64).

В матеріалах справи міститься також
розписка ОСОБА_2 від 07.08.2010 року про те,
що вона взяла в борг у ОСОБА_8 гроші в
сумі 7000 Євро до 07.08.2015 року (т.1 а.с.129).
ОСОБА_2 в судових засіданнях
пояснювала, що дані гроші вона позичала
для купівлі квартири. Проте, в
матеріалах справи відсутній договір
купівлі-продажу нерухомого майна за
цей період часу. Її посилання, що
квартира придбана для дочки, не можуть
бути доказом того, що гроші витрачені в
інтересах сім»ї.

Доводи апеляційної скарги в цій
частині висновків суду не
спростовують.

З огляду на викладені обставини
колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції з підстав п.4 ч.1 ст.309
ЦПК України в частині задоволення
позовних вимог про поділ майна
подружжя та в частині відмови в
задоволенні позову про поділ
транспортних засобів SKODA OCTAVIA, 2004 року
виготовлення та MERCEDES-BENZ 316CDI, 2004 року
виготовлення, підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню
судові витрати за сплату судового
збору при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 23 січня 2014
року в частині задоволення позовних
вимог про поділ майна подружжя та в
частині відмови в задоволенні позову
про поділ транспортних засобів MERCEDES-BENZ
316CDI, 2004 року виготовлення і SKODA OCTAVIA, 2004
року виготовлення скасувати.

Позов в цій частині задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
мотоцикл CНARM CF150T, 2007 року випуску
вартістю 11990 грн., автомобіль FORD SIERRA, 1987
року випуску вартістю 20142 грн.,
автомобіль MERCEDES-BENZ 711D, 1995 року випуску
вартістю 10440 грн., а всього майна на суму
42572 грн.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на
автомобіль DAF 95ХF430, 2000 року випуску
вартістю 128048 грн., напівпричіп КОЕGEL, 2001
року випуску вартістю 89042 грн., а всього
майна на суму 217090 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію в рахунок рівності
часток в сумі 87259 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 ?
частину грошової компенсації,
отриманої від продажу автомобілів SKODA
OCTAVIA, 2004 року випуску та MERCEDES-BENZ 316CDI, 2004
року випуску в сумі 107386 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2
судові витрати за сплату судового
збору при подачі апеляційної скарги в
сумі 1827 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту вступу його в законну
силу.

Головуючий: підпис

Судді: підписи