Номер провадження 2-р/754/3/14
У Х В А Л А

Іменем України

18.04.2014 року Деснянський районний суд
м.Києва

в складі:

головуючого-судді
Скрипка О.І.

при секретарі
Федорченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві заяву
ОСОБА_1 про роз»яснення рішення суду
від 23 липня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Деснянської районної у
м.Києві державної адміністрації,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, комунального
підприємства "Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об"єкти
нерухомого майна", треті особи:
Комунальне підприємство "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду Деснянської районної у
м.Києві ради", Комунальне підприємство
по утриманню житлового господарства
"Житлорембудсервіс" Деснянського
району м.Києва, про визнання
приватизації квартири недійсною,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з
позовом до відповідачів про визнання
приватизації квартири недійсною.

Рішенням Деснянського районного суду
м.Києва від 23.07.2013 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково, визнано
незаконним та скасовано розпорядження
Відділу приватизації Деснянської
районної у м.Києві державної
адміністрації №2258 від 16 серпня 2007 року
про приватизацію квартири АДРЕСА_1, а
також визнано недійсним свідоцтво про
право власності на житло від 16 серпня
2007 року, видане Відділом приватизації
Деснянської районної у м.Києві
державної адміністрації, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. В іншій частині позовних вимог
про визнання недійсним та скасуванння
у реєстрі прав власності на квартиру
АДРЕСА_1 за № 2599 від 22.08.2007 року за
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також у відновленні
становища, яке існувало до порушення,
шляхом переведення вказаної квартири
до державного житлового фонду було
відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
з заявою про роз»яснення вказаного
рішення суду, вказуючи на те, що з метою
виконання данного рішення її мати -
відповідач ОСОБА_2 звернулась до
Деснянської районної у м.Києві
державної адміністрації. Однак,
районна адміністрація листом від 10.12.2013
року повідомила, що документи, визнані
судом недійсними, прийняті для
врахування та долучені до архівної
справи. В частині звернення щодо
подальшої приватизації квартири було
вказано, що рішенням суду було
відмовлено у поверненні квартири до
державного житлового фонду, в зв»язку з
чим на даний час повторна приватизація
квартири неможлива.

На думку заявника, рішення суду є
незрозумілим як для неї, так і для інших
осіб, що брали участь у справі, оскільки
з рішення суду неможливо зрозуміти, хто
саме є власником квартири після
скасування розпорядження Відділу
приватизації і чи перейшло таке майно
до державного житлового фонду, тобто
правовий статус квартири внаслідок
прийняття судом суперечливого рішення
став незрозумілим. Крім того, з рішення
суду незрозуміло, чи саме з причини
необхідності застосування
двосторонньої реституції на підставі
ст.216 ЦПК України відмовлено у
поверненні сторін в первісне становище
шляхом передачі квартири до державного
житлового фонду.

В судове засідання заявник не
з»явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
заяву підтримали та просили
задовольнити, вказуючи на те, що їм
також є незрозумілим рішення суду в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1

Представники відповідачів -
Деснянської районної у м.Києві
державної адміністрації та КП
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об»єкти нерухомого майна»
в судове засідання не з»явились, про
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Представники 3-іх осіб - КП
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м.Києва та КП по
утриманню житлового господарства
«Житлорембудсервіс» Деснянського
району м.Києва в судове засідання не
з»явились, надавши суду заяви про
розгляд заяви у їх відсутність (а.с.127,
129).

Згідно з ст.221 ЦПК України, неявка
осіб, які брали участь у справі не
перешкоджає розгляду питання про
роз»яснення рішення суду, тому суд
вважає можливим проводити розгляд у
відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України,
якщо рішення суду є незрозумілим для
осіб, які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз»яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому свого рішення.

Аналізуючи вказану норму закону,
з урахуванням положення п.21 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 14
від 18.12.2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі», суд вважає можливим
роз»яснити рішення суду наступним
чином.

Відмовляючи у задоволенні вимог
позивача про визнання недійсним та
скасування у реєстрі прав власності на
нерухоме майно запису про реєстрацію
права власності на квартиру АДРЕСА_1 за
№ 2599 від 22.08.2007 року за ОСОБА_2 та ОСОБА_3
та відновлення становища, яке існувало
до порушення, шляхом переведення
вказаної квартири до державного
житлового фонду, суд виходив з
відсутності підстав для їх
задоволення, оскільки вони не
ґрунтуються на чинному законодавстві.

Так, в задоволенні вимог про
визнання недійсним та скасування
запису про реєстрацію права власності
на квартиру відмовлено з підстав
пред»явлення вимог до неналежного
відповідача, оскільки як на даний час,
так і на час постановлення рішення
компетенція щодо ведення реєстру прав
власності на нерухоме майно в м.Києві,
внесення в нього змін, належить
Реєстраційній службі Головного
управління юстиції в м.Києві
відповідно до Положення про Державну
реєстраційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року. Вимог же до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції в м.Києві позивач не
висувала та не ставила питання про
залучення даної установи до участі у
справі в якості відповідача. КП
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об»єкти нерухомого
майна», до якого висувала вимоги
позивач, в данному випадку не має
повноважень на вчинення вказаних дій.

Враховуючи наведене, суд не
вбачав підстав для задоволення цієї
вимоги.

Що стосується вимог позивача про
відновлення становища, яке існувало до
порушення, шляхом переведення вказаної
квартири до державного житлового
фонду, то дійсно, згідно пложень
ст.ст.216, 236 ЦК України до спірних
правовідносин має застососуватись
двостороння реституція. Однак, при
цьому суд також виходив з відсутності
підстав для задоволення цих вимог,
оскільки, на думку суду, з урахуванням
позовних вимог ОСОБА_1, без
попереднього скасування
реєстраційного запису про право
власності, в чому позивачу було
відмовлено, проведення таких змін є
неможливим.

Надаючи роз»яснення вказаного
рішення, суд вважає необхідним
зауважити і на те, що як вбачається з
тексту заяви про роз»яснення рішення
суду, позивач фактично висловлює свою
незгоду з рішенням суду в частині
відмови в задоволенні її вимог, хоча
вона не була позбавлена можливості
оскаржити рішення суду в частині
відмови в задоволенні її вимог.

На підставі викладеного,
керуючись ст.221 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Рішення Деснянського районного
суду м.Києва від 23.07.2013 року роз»яснити
наступним чином.

Відмовляючи у задоволенні вимог
позивача про визнання недійсним та
скасування у реєстрі прав власності на
нерухоме майно запису про реєстрацію
права власності на квартиру АДРЕСА_1 за
№ 2599 від 22.08.2007 року за ОСОБА_2 та ОСОБА_3
та відновлення становища, яке існувало
до порушення, шляхом переведення
вказаної квартири до державного
житлового фонду, суд виходив з
відсутності підстав для їх
задоволення, оскільки вони не
ґрунтуються на чинному законодавстві.

Так, в задоволенні вимог про
визнання недійсним та скасування
запису про реєстрацію права власності
на квартиру відмовлено з підстав
пред»явлення вимог до неналежного
відповідача, оскільки як на даний час,
так і на час постановлення рішення
компетенція щодо ведення реєстру прав
власності на нерухоме майно в м.Києві,
внесення в нього змін, належить
Реєстраційній службі Головного
управління юстиції в м.Києві
відповідно до Положення про Державну
реєстраційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року. Вимог же до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції в м.Києві позивач не
висувала та не ставила питання про
залучення даної установи до участі у
справі в якості відповідача. КП
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об»єкти нерухомого
майна», до якого висувала вимоги
позивач, в данному випадку не має
повноважень на вчинення вказаних дій.

Враховуючи наведене, суд не
вбачав підстав для задоволення цієї
вимоги.

Що стосується вимог позивача про
відновлення становища, яке існувало до
порушення, шляхом переведення вказаної
квартири до державного житлового
фонду, то дійсно, згідно пложень
ст.ст.216, 236 ЦК України до спірних
правовідносин має застососуватись
двостороння реституція. Однак, при
цьому суд також виходив з відсутності
підстав для задоволення цих вимог,
оскільки, на думку суду, з урахуванням
позовних вимог ОСОБА_1, без
попереднього скасування
реєстраційного запису про право
власності, в чому позивачу було
відмовлено, проведення таких змін є
неможливим.

Ухвалу може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м.Києва
протягом п»яти днів з дня її отримання
шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: