АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/1516/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1223/14
Головуючий у 1-й інстанції Лисенко Н. В.
Доповідач Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Буленка О.О., Дорош А.І.

при секретарі: Коваль А.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства Київське автотранспортне
підприємство 13061

на рішення Великобагачанського
районного суду Полтавської області від
10 лютого 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
Київське автотранспортне підприємство
13061, Публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Універсальна" про відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
скоєння злочину.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
Київське автотранспортне підприємство
13061, Публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Універсальна" про відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
скоєння злочину, посилаючись на те, що
вона є потерпілою у
кримінальній справі № 525/340/13-к за
обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 286 КК
України. 30 січня 2013 року ОСОБА_3, керуючи
вантажним тягачем марки "Мерседес-Бенс
1836", д.н. НОМЕР_1, що належить ПАТ
Київське автотранспортне підприємство
13061, на 263 км.+200м, на автодорозі
Київ-Харків біля повороту на
с. Пушкареве Великобагачанського
району не врахував дорожні умови, в
порушення вимог п.12.2 Правил дорожнього
руху України перевищив безпечну в
умовах недостатньої видимості дороги
швидкість, внаслідок чого скоїв ДТП.
Вироком Великобагачанського районного
суду Полтавської області від 17 червня
2013 року останній визнаний винним у
вчиненні злочину передбаченого ч. 1
ст. 286 КК України.

Позивачка вказувала, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди вона
отримала тілесні ушкодження у вигляді
забійної рваної рани надбрівної
ділянки справа, забій поперекової
ділянки справа, забій підборіддя, забій
в/з правого стегна. У зв»язку із
отриманими нею травмами, перенесеним
шоком та нервовим потрясінням їй
завдана моральна шкода. Так, вона до
цього часу знаходиться в стані
нервового напруження, в неї підвищений
тиск та з'явилися головні болі.
Посилаючись на вищевикладені
обставини просила суд стягнути з
відповідачів моральну шкоду, завдану
їй внаслідок скоєного злочину у
розмірі 6550 грн., а саме: 2550 грн. з
ПАТ СК "Універсальна", та 4000 грн. з ПАТ
Київське автотранспортне
підприємство № 13061.

Рішенням Великобагачанського
районного суду Полтавської області від
10 лютого 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства Страхова компанія
"Універсальна" на користь ОСОБА_1
заподіяну моральну шкоду внаслідок
скоєного злочину в сумі 2550 грн.

З Публічного акціонерного товариства
Київське автотранспортне підприємство
13061 на користь ОСОБА_1 Стягнуто
заподіяну моральну шкоду внаслідок
скоєного злочину в сумі 3450 грн.

Частково не погодившись з вказаним
рішенням місцевого суду, Публічне
акціонерне товариство Київське
автотранспортне підприємство 13061
оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, просило
скасувати оскаржуване ним судове
рішення в частині стягнення з ПАТ
Київське автотранспортне підприємство
13061 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди,
та у задоволенні позовних вимог до ПАТ
КАТП 13061 - відмовити повністю.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення
рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, підтверджується наявними
у справі доказами, що ухвалою
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 18
квітня 2013 року позивачку ОСОБА_1 було
залучено в якості потерпілої по
кримінальному провадженню, внесеному 30
січня 2013 року до Єдиного реєстру
досудових розслідувань за № 0000047
відносно ОСОБА_2 за обвинуваченням у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286
КК України.

Вироком Великобагачанського районного
суду Полтавської області від 17 червня
2013 року ОСОБА_3 визнаний винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 286 КК України. Зазначений вирок
набрав законної сили та є чинним на час
вирішення даного спору.

З акту № 6 про факт нещасного випадку
із застрахованим пассажиром, що стався
на автотранспорті, вбачається, що
ОСОБА_1 30 січня 2013 року о 9 год. 40 хв.
згідно квитка серії Б № 628003 була
пассажиром автобуса марки "YOUYI" д.н.
НОМЕР_2, перевізник ПрАТ
"Пирятинське автотранспортне
підприємство-15343" та одержала травму в
автобусі внаслідок ДТП, що сталася на
а/д Київ-Харків - Довжанський на 263 км+200
м біля повороту на с. Пушкареве
Великобагачанського району
Полтавської області. З місця
дорожньо-транспортної пригоди остання
була направлена до Великобагачанської
центральної районної лікарні.

З виписки № 337 Великобагачанської ЦРЛ
із медичної картки амбулаторної хворої
вбачається, що ОСОБА_1 з 30 січня 2013 року
по 31 січня 2013 року перебувала на
лікуванні у Великобагачанській ЦРЛ з
діагнозом: забійна рвана рана
надбрівної ділянки справа, забій
поперекової ділянки справа, садна
підборіддя, забій в/з правого стегна.

З довідки про випадок травматизму на
транспорті вбачається, що ОСОБА_1
знаходилася на амбулаторному
лікуванні у Хорольській центральній
районній лікарні Полтавської області у
період з 1 лютого 2013 року по 11 лютого 2013
року.

Згідно висновку експерта № 104 від 28
лютого 2013 року, наданого з урахуванням
історії хвороби № 337 хірургічного
відділення Великобагачанської ЦРЛ, у
ОСОБА_1 були слідуючі тілесні
ушкодження: забійно-рвана рана правої
лобної ділянки, садна підборіддя,
правої поперекової ділянки, забій
верхньої третини правого стегна, які
могли утворитися від дії тупих
предметів, по давності утворення
можуть відповідати даті та часу,
вказаному в постанові, та по ступеню
тяжкості відносяться до легких
тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання своїх трудових ( службових )
обов'язків.

Згідно ч. 1, ч. 2 п. 1 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв»язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров»я.

Вирішуючи спір по суті, виходячи зі
встановлених обставин, наведених норм
матеріального права, а також,
враховуючи, що ОСОБА_3, який перебував у
трудових відносинах з ПАТ Київське
автотранспортне підприємство 13061, на
час вчинення ДТП керував вищевказаним
транспортним засобом у зв»язку з
виконанням трудових обов»язків, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку щодо наявності правових
підстав для стягнення моральної шкоди
з обох відповідачів.

При цьому вірним є висновок суду про
те, що оскільки Публічне акціонерне
товариство Київське автотранспортне
підприємство 13061 03 березня 2012 року
уклало з Публічним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Універсальна" договір обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (поліс №АВ 6393429),
саме Страхова компанія згідно ч. 1 п. 22.3
ст. 22 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в редакції, чинній на час
настання страхового випадку, має
відшкодувати потерпілій моральну
шкоду, передбачену пунктом 1 ч. 2 ст. 23
ЦК України у встановленому судом
розмірі, але не більше ніж 5 відсотків
ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9
цього Закону. Рішення в цій частині
вирішення позовних вимог є законним,
обґрунтованим та не оскаржується
жодною зі сторін.

В свою чергу, при визначенні розміру
моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_4,
судом першої інстанції враховано
фізичний біль і страждання, яких
остання зазнала в зв'язку з
ушкодженням здоров'я внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
наслідки заподіяних позивачці
тілесних ушкоджень, через які
ОСОБА_1, маючи двох малолітніх дітей,
була змушена докладати додаткових
зусиль для організації свого життя,
проходила лікування в медичних
закладах, в тому числі - на стаціонарі,
а також до цього часу має скарги на
стан здоров'я через наслідки
дорожньо-транспортної пригоди, що
підтверджується відповідними
доказами, окрім того, зазнала значних
душевних страждань.

При цьому місцевим судом були також
враховано вимоги розумності,
виваженості та справедливості, з
урахуванням яких обгрунтовано
визначено розмір моральної шкоди, та
відповідно до положень ст. 1194 ЦК
України різницю між фактичним розміром
шкоди і страховою виплатою
(страховим відшкодуванням) правомірно
стягнуто з Публічного акціонерного
товариства Київське автотранспортне
підприємство 13061.

З урахуванням викладеного, доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильності висновків місцевого
суду, як і не підтверджують належними
доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням вимог
матеріального та
процесуального права, тому правових
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Київське
автотранспортне підприємство 13061 -
відхилити.

Рішення Великобагачанського районного
суду Полтавської області від 10 лютого
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: