Провадження №2/761/1054/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2014 року
Шевченківський районний суд м.Києва в
головуючого судді:
Лазоришинець К.М., Касянчук Л.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою
В листопаді 2013 року ОСОБА_1 (Позивач)
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_2 (Відповідач) про стягнення боргу
за борговою розпискою.
Свої вимоги Позивач мотивував тим, що
11.02.2009 року Відповідач під розписку
позичив у Позивача гроші в розмірі 589
300,00 грн. та 18.03.2009р. - гроші у розмірі 637
000,00 грн., які зобов'язувався повернути
до 02.04.2009р. В строк, зазначений в
розписках Відповідач гроші не
повернув, чим порушив взяті на себе за
договором зобов'язання. Позивач
постійно пред'являв Відповідачеві усні
вимоги щодо повернення заборгованості,
на що Відповідач прореагував, лише
частково повернувши борг - на початку
лютого Відповідач повернув частину
вищезазначеного боргу в розмірі 20
000,00грн. До сьогоднішнього часу
Відповідач ухиляється від повернення
іншої суми боргу в загальному розмірі 1
206 300,00 грн. У зв'язку з тим, що Відповідач
не виконав у строк своїх зобов'язань по
поверненню грошових коштів Позивачу,
останній просив стягнути з Відповідача
3% річних та суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції,
керуючись ст. 625 ЦК України, зокрема,
Позивач просив стягнути з Відповідача
борг з урахуванням індексу інфляції та
(3%) процентів від простроченої суми, що
складає 1 613 434,51 грн., що складається з 1
206 300,00 грн. - суми боргу, 165 874,51 грн. - 3%
річних, 241 260,00 грн. - інфляційне
збільшення суми боргу, та стягнути з
Відповідача понесені судові витрати.
Одночасно з пред'явленням вказаного
позову Позивачем подано заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно та грошові кошти, що
належать Відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб в межах ціни
позову (а.с.12-13). Питання щодо
забезпечення позову вирішено ухвалою
від 29 листопада 2013 року (а.с.17).
13.01.2014р. через канцелярію суду від
Позивача надійшла потворна заява про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1,
а також на автомобіль марки BMW,
реєстраційний номер НОМЕР_1, які
належать Відповідачу (а.с.25-26). Питання
щодо забезпечення позову вирішено
ухвалою від 14.01.2014 року (а.с.29-30).
Представник Позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, в якій просить справу розглядати
у його відсутність, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, проти
заочного розгляду справи не заперечує
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224
Цивільного процесуального кодексу
України (надалі - ЦПК України) у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що представник
позивача проти заочного розгляду
справи не заперечувала, суд, на
підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1
ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу
про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу
України (надалі -ЦК України) за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей..

Як встановлено в судовому засіданні, 11
лютого 2009 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
позики (Договір позики-1), згідно якого
позивач надав відповідачу позику в
розмірі 589 300,00 грн., що становить в
еквіваленті 75 000 доларів США, а
відповідач прийняв на себе
зобов'язання повернути суму позики до 10
березня 2009 року, що підтверджується
розпискою відповідача від 11.02.2009р.. (а.с.
5-копія, а.с. 41-оригінал).

В подальшому 18 березня 2009 року між
Позивачем та Відповідачем було
укладено другий договір позики
(Договір позики-2), згідно якого позивач
надав відповідачу позику в розмірі 637
000,00 грн., що являється еквівалентно 75
000,00 доларів США, а відповідач прийняв
на себе зобов'язання повернути суму
позики до 02 квітня 2009 року, що
підтверджується розпискою відповідача
від 18.03.2009р. (а.с. 6-копія, а.с. 42-оригінал).

Таким чином, вказаними розписками
підтверджується укладення між
Позивачем та Відповідачем договорів
позики на суми 589 300,00 грн. та 637 000,00 грн.,
що разом складає 1 226 300,00 грн.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Проте, у встановлений сторонами строк
та по теперішній час Відповідач лише
частково виконав свої зобов'язання за
договором позики та повернув Позивачу
лише 20 000,00 грн. Конкретної дати
повернення часткової суми - 20 000,00 грн.
Позивачем не зазначено.

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, оскільки в судовому
засіданні знайшла своє підтвердження
та обставина, що відповідач не виконав
в повному обсязі своїх зобов'язань за
договорами позики від 11.02.2009р. та від
18.03.2009р. щодо повернення позивачеві
суми позики в строк обумовлений
сторонами, суд вважає, що заявлені
позивачем вимоги в частині стягнення
на його користь з відповідача суми
заборгованості у загальному розмірі 1
206 300,00 грн. є обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

Щодо заявленої позовної вимоги про
стягнення з Відповідача трьох
відсотків річних та суми боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції у зв'язку з простроченням
Відповідача за період з 02.04.2009р. по
30.10.2013р. в сумі 165 874,51 грн. та 241 260,00 грн.
відповідно, суд виходить з наступного.

За ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Таким чином, починаючи з 11.03.2009 року
Відповідач вважається таким, що
прострочив виконання своїх зобов'язань
за Договором-1, з 03 квітня 2009 року - по
Договору-2.

З огляду на все наведене вище, суд
приходить до висновку, що позов в
частині стягнення з Відповідача на
користь Позивача 3% річних та суми боргу
з урахуванням встановленого індексу
інфляції підлягає частковому
задоволенню в межах заявлених позовних
вимог за період з 03.04.2009р. по 30.10.2013р.
(всього 1671 днів) в загальній сумі 406 936,22
грн., з яких: - 3% річних за період - 165 676,22
грн., - інфляційне збільшення суми боргу
(загальний індекс інфляції за вказаний
період 1,200) - 241 260,00 грн.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом (ст.10 ЦПК України).

За ст. 60ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
Позивача підлягають частковому
задоволенню шляхом стягнення з
Відповідача на користь Позивача боргу
за договорами позики у загальній сумі 1
206 300,00 грн., 3% річних - 165 676,22 грн. за
прострочення повернення, - інфляційне
збільшення суми боргу - 241 260,00 грн., а
всього 1 613 236,22 грн.

Відповідно до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь держави витрати по сплаті
судового збору в сумі 3 441,00 грн.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.
253, 525, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України та
керуючись 10, 11, 60, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223,
294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за борговою розпискою -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошові кошти у розмірі боргу за
договорами позики у сумі 1 206 300,00 грн., 3%
річних - 165 676,22 грн. за прострочення
повернення, - інфляційне збільшення
суми боргу - 241 260,00 грн., а всього - 1 613 236,22
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений судовий збір у розмірі 3 441,00
грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в
разі закінчення вищезазначених
строків або після розгляду справи
апеляційним судом, якщо його не
скасовано.

Суддя: