Дата документу 10.04.2014
Справа № 320/3221/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року

Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області в складі:

головуючого судді Ковальової Ю.В.,

при секретарі Бочко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі заяву
Приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Дім» про
забезпечення доказів до пред'явлення
позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Мелітопольського
міськрайонного суду надійшла заява
Приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Дім» про
забезпечення доказів до пред'явлення
позову, в якій заявник просить:

забезпечити докази прийняття
спадкоємцями ОСОБА_1 /ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, дата народження
-ІНФОРМАЦІЯ_1, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2/
спадщини до пред'явлення Приватним
акціонерним товариством «Український
Страховий Дім» позову про стягнення із
спадкоємців ОСОБА_1, що прийняли
спадщину, компенсації завданих збитків
/ суми виплаченого страхового
відшкодування/ шляхом:

- витребування у відділу державної
реєстрації актів цивільного стану по м.
Мелітополю реєстраційної служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції у Запорізькій
області документів /актових записів,
довідок, тощо/, які містять інформацію
про прізвища, імена, по-батькові
дружини, дітей, батьків ОСОБА_1, інших
його родичів до шостого ступеня
споріднення включно, які згідно із
вимогами чинного законодавства є його
спадкоємцями за законом /рідних братів,
сестер, баби, діда, рідних братів, тіток,
тощо/;

- витребування у Мелітопольського
міського відділу Управління Державної
міграційної служби України в
Запорізькій області документів
/довідок, тощо/, які містять інформацію
про місце проживання ОСОБА_1 станом на
ІНФОРМАЦІЯ_2 /дату смерті спадкодавця,
відкриття спадщини/, прізвища імена,
по-батькові осіб, які були
зареєстровані /проживали/ разом із
ОСОБА_1 станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 /дату
смерті спадкодавця, відкриття
спадщини/;

- зобов'язати відділ державної
реєстрації актів цивільного стану по м.
Мелітополю реєстраційної служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції у Запорізькій
області та Мелітопольський міський
відділ Управління Державної
міграційної служби України в
Запорізькій області направити
документи /довідки, тощо/, які містять
вищезазначену інформацію, пов'язану із
встановленням спадкоємців ОСОБА_1 до
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області, а також за місцем
знаходження заявника для подальшого
доручення відповідних доказів до
позову про стягнення заборгованості із
спадкоємців ОСОБА_1, що прийняли
спадщину, компенсації завданих
збитків;

- направити ухвалу, якою вирішено
питання про забезпечення доказів за
цією заявою за місцем знаходження
заявника.

Заява про забезпечення доказів
обґрунтована тим, що вказані в заяві
докази заявник самостійно отримати не
може, оскільки чинним законодавством
не передбачено надання уповноваженими
державними органами заявнику
інформації про спадкоємців, ступінь їх
родинного зв'язку із спадкодавцем
ОСОБА_1, що підтверджується практикою
заявника.

Представник заявника в судове
засідання не з'явився. Про час, дату та
місце розгляду заяви був повідомлений
належним чином відповідно до вимог ст.
74 ЦПК України. Його присутність не є
обов'язковою.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України,
в зв'язку з неявкою представника
заявника, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи заявника, матеріали
заяви, суд вважає необхідним відмовити
в її задоволенні в повному обсязі з
наступних підстав.

Згідно з ст. 133 ЦПК України,
особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. Способами забезпечення
судом доказів є допит свідків,
призначення експертизи, витребування
та (або) огляд доказів, у тому числі за
їх місцезнаходженням. За заявою
заінтересованої особи суд може
забезпечити докази до пред'явлення нею
позову.

Відповідно до ч.3 ст. 135 ЦПК України, у
разі обґрунтованої вимоги заявника, а
також якщо не можна встановити, до кого
може бути згодом пред'явлено позов,
заява про забезпечення доказів
розглядається судом невідкладно лише
за участю заявника.

В ході розгляду заяви встановлено
наступне. 11 квітня 2012 року між ОСОБА_1 та
ПАТ «Державний ощадний банк України»
було укладено договір № 26382 про
відкриття фізичній особі карткового
рахунку та здійснення його
розрахунково-касового обслуговування
за дебетово-кредитною схемою, згідно з
яким ПАТ «Державний ощадний банк
України» відкрив ОСОБА_1 картковий
рахунок і відновлювальну кредитну
лінію, а ОСОБА_1 зобов'язувався погашати
кредит і відсотки за його користування.

26 липня 2011 року між ПАТ «Державний
ощадний банк України» і ПрАТ
«Український Страховий Дім» було
укладено договір добровільного
страхування кредитів КР-11 № 0013,
предметом якого є майнові інтереси ПАТ
«Державний ощадний банк України»,
пов'язані з невиконанням або
неналежним виконанням позичальниками
ПАТ «Державний ощадний банк України» -
соціальними пенсіонерами своїх
зобов'язань за кредитними угодами -
договорами про відкриття фізичній
особі карткового рахунку та здійснення
його розрахунково-касового
обслуговування за дебетово-кредитною
схемою по програмі «Арсенал» та у
рамках якого ПрАТ «Український
Страховий Дім» на страхування був
прийнятий у тому числі ризик
невиконання або неналежного виконання
ОСОБА_1, як позичальником ПАТ
«Державний ощадний банк України»,
своїх договірних зобов'язань.

У серпні 2013 року ПАТ «Державний ощадний
банк України» звернувся до ПрАТ
«Український Страховий Дім» із заявою
про настання страхового випадку та
виплату страхового відшкодування у
зв'язку із невиконанням ОСОБА_1 своїх
зобов'язань за кредитною угодою, а саме
виникнення у зв'язку із смертю ОСОБА_1
простроченої заборгованості за його
картковим рахунком.

Згідно з умовами договору страхування
ПрАТ «Український Страховий Дім» було
визнано заявлену подію страховим
випадком і здійснення виплату ПАТ
«Державний ощадний банк України»
страхового відшкодування в розмірі 10
207,62 грн.

Таким чином, до ПрАТ «Український
Страховий Дім» перейшло право на
отримання від спадкоємця ОСОБА_1
компенсації завданих збитків - суми
виплаченого страхового відшкодування.

При відкритті спадщини спадкоємці
ОСОБА_1 заявника не повідомили, про
смерть ОСОБА_1 /відкриття спадщини/
заявнику стало відомо після отримання
від ПАТ «Державний ощадний банк
України» документів, необхідних згідно
з умовами договору страхування для
виплати страхового відшкодування, при
цьому, після виплати страхового
відшкодування ПАТ «Державний ощадний
банк України» заявник набув статусу
кредитора ОСОБА_1, отримав право вимоги
до спадкоємців про відшкодування
збитків і звернувся до спадкоємців
ОСОБА_1 із вимогою про відшкодування
завданих збитків, вимога була
направлена за останньою відомою
заявнику адресою проживання ОСОБА_1,
адресована «Спадкоємцю ОСОБА_1»,
оскільки заявник не володіє
інформацією про прізвища, імена,
по-батьковій, адресою проживання цих
осіб. Станом на день подання вказаної
заяви, вимоги заявника про
відшкодування збитків спадкоємцями
ОСОБА_1 в добровільному /позасудовому/
порядку не виконані, жодної письмової
відповіді на вказану вимогу не
отримано.

На день подання вказаної заяви у
заявника відсутні належні докази, які
містять інформацію про спадкоємців
ОСОБА_1, що унеможливлює реалізацію
заявником права вимоги про
відшкодування завданих збитків, подачу
відповідного позову до суду та
викликає об'єктивну необхідність
отримання відомостей про спадкоємців
ОСОБА_1, які постійно проживали разом із
померлим на час відкриття спадщини,
протягом встановленого строку не
подали заяву про відмову від спадщини,
а отже вважаються такими, що прийняли
спадщину.

Як вбачається із ч.2 ст. 137 ЦПК України,
у заяві про витребування доказів має
бути зазначено, який доказ вимагається,
підстави, за яких особа вважає, що доказ
знаходиться в іншої особи, обставини,
які може підтвердити цей доказ.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов»язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Правові та організаційні засади
державної реєстрації актів цивільного
стану (далі- ДРАЦС) визначено Законом
України «Про державну реєстрацію актів
цивільного стану». Відповідно до
компетенції, визначеної
законодавством, відділи ДРАЦС
проводять державну реєстрацію актів
цивільного стану шляхом складання
актових записів цивільного стану в
електронному вигляді у Державному
реєстрі актів цивільного стану
громадян (далі-Реєстр). Як зазначається
ст. ст. 6,11 Закону України «Про державну
реєстрацію актів цивільного стану»,
реєстр - це державна електронна
інформаційна система, яка містить
відомості про акти цивільного стану,
зміни, що вносяться до актових записів
цивільного стану, їх поновлення та
анулювання та відомості про видачу
свідоцтв про драцс і про видачу витягів
з нього.

Таким чином, Реєстр не відображає
взаємні зв'язки між особами, у зв'язку з
чим відділи ДРАЦС не володіють
інформацією про наявність або
відсутність у спадкодавця родичів,
ступенем родинних зв'язків між
фізичними особами, а також про
обставини страхових випадків.

До того ж, відповідно до п. п. 18, 15
Постанови КМУ від 22 серпня 2001 року № 104
«Про затвердження порядку ведення
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян», у видачі витягу з
Реєстру може бути відмовлено у раз
відсутності в заяві чи наведення не
в повному обсязі відомостей,
зазначених в пункті 15 цього Порядку.
Для отримання витягу з Реєстру
реєстраторові подається заява, у якій
зазначається одна з таких відомостей
про фізичну особу, щодо відомостей про
яку видається витяг з Реєстру:
прізвище, ім'я та по батькові, дата та
місце народження особи, щодо
відомостей про яку отримано запит;
серія і номер свідоцтва про державну
реєстрацію відповідного акта
цивільного стану, дата його видачі;
реєстраційний номер, за яким
зареєстровано внесення відомостей
про акт цивільного стану.

Вищенаведене виключає можливість
задоволення заяви заявника про
витребування вказаних відомостей.

Аналогічно і щодо витребування з
Мелітопольського міського відділу
Управління Державної міграційної
служби України в Запорізькій області
відповідних відомостей.

Так, Наказом Міністерства
внутрішніх справ від 22.11.2012 року № 1077
затверджено Порядок реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів.
Розділом 8 вказаного Порядку
визначений порядок надання відомостей
про реєстрацію місця
проживання/перебування особи, який
передбачає обов'язкове внесення
відомостей про фізичну особу: прізвище,
ім'я та по батькові, дата і місце
народження, місце проживання, дані
паспортного документа.

Оскільки заявником не зазначено такі
відомості про особу, суд приходить до
висновку, що вимога про витребування у
Мелітопольського міського відділу
Управління Державної міграційної
служби України в Запорізькій області
документів /довідок, тощо/, які містять
інформацію про місце проживання ОСОБА_1
станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 /дату смерті
спадкодавця, відкриття спадщини/,
прізвища імена, по-батькові осіб, які
були зареєстровані /проживали/ разом із
ОСОБА_1 станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 /дату
смерті спадкодавця, відкриття
спадщини/ задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами. Невиконання судового
рішення є підставою для
відповідальності, встановленої
законом.

На підставі вищевикладеного та
відповідно до ч.5 ст. 137 ЦПК України, за
неповідомлення суду про неможливість
подати докази, а також за неподання
доказів, у тому числі і з причин,
визнаних судом неповажними, винні
особи несуть відповідальність,
встановлену законом.

А, виходячи з вищенаведеного, ухвала
суду про задоволення заяви про
витребування доказів у даному випадку
буде завідомо нездійсненною.

Вимога заявника про зобов'язання
відділу ДРАЦС по м. Мелітополю
реєстраційної служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції у
Запорізькій області та
Мелітопольського міського відділу
Управління Державної міграційної
служби України в Запорізькій області
направити документи /довідки, тощо/, які
містять вищезазначену інформацію,
пов'язану із встановленням спадкоємців
ОСОБА_1 до Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області, а також за місцем знаходження
заявника для подальшого доручення
відповідних доказів до позову про
стягнення заборгованості із
спадкоємців ОСОБА_1, що прийняли
спадщину, компенсації завданих збитків
також задоволенню не підлягає,
оскільки суперечить нормам чинного
законодавства України, а саме ч.3 ст. 137
ЦПК України, з якої вбачається, що
докази, які вимагає суд, направляються
до суду безпосередньо.

З огляду на викладене, суд вважає, що в
задоволенні заяви Приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» про забезпечення
доказів до пред'явлення позову
необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 133-137, 197 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» про забезпечення
доказів до пред'явлення позову -
відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.
Оскарження ухвали про забезпечення
доказів не зупиняє її виконання, а
також не перешкоджає розгляду справи.

СУДДЯ:
Ю.В.
Ковальова