Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року

Харцизький міський суд Донецької
області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання
Боровко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харцизьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у березні 2014 року
пред'явив до суду позов до ОСОБА_2 про
визнання права власності на майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя - 1/2 частину
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 52,43 кв. м., житловою
площею 40,82 кв.м. Обгрунтовує позов тим,
що з 20 травня 1994 року перебував з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі,
який розірваний рішенням Харцизького
міського суду від 12 квітня 2011 року.
Спірна квартира придбана ними в період
шлюбу за рахунок спільних коштів.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позов визнала, пояснивши, що спірна
квартира дійсно придбана ними за час
шлюбу за спільні кошти, тому права
позивача на неї вона не оспорює і не
заперечила проти визнання за позивачем
права власності на 1/2 її частину.

Судом установлено, що визнання позову
відповідачем не суперечить закону та
не порушує прав, свобод та інтересів
інших осіб, позовні вимоги грунтуються
на встановлених законом підставах,
оскільки:

З 20 травня 1994 року сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі, який розірваний
рішенням Харцизького міського суду від
12 квітня 2011 року. Зазначене рішення
суду набрало законної сили 23 квітня 2011
року.

Відповідно до роз'яснень,
наданих у п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11,
вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання.

Як слідує з договору
купівлі-продажу від 16 квітня 2004 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Харцизької державної
нотаріальної контори, зареєстрованого
в реєстрі за № 296, ОСОБА_2 купила
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 52,43 кв. м., житловою
площею 40,82 кв.м.. Згідно з реєстраційним
написом на вказаному договорі
купівлі-продажу, зазначена квартира
зареєстрована в електронному реєстрі
прав власності на нерухоме майно 17
травня 2004 року.

Таким чином спірна квартира
придбана сторонами в період шлюбу.

Однак, згідно з витягом № 3653023 про
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно від 24 травня 2004 року, власником
квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

З цих підстав судом установлено, що
спірна квартира належить сторонам на
праві спільної сумісної власності і
позивач ОСОБА_1 має право на поділ цього
майна.

Визначаючи розмір часток майна сторін
при поділі майна, що є об'єктом права їх
спільної сумісної власності, суд
виходить із засад рівності часток
подружжя і не знаходить передбачених
законом підстав для відступлення від
них.

Аналізуючи в сукупності викладені
обставини і визначені відповідно до
них правовідносини сторін, положення
закону, якими вони регулюються,
дослідивши докази у справі, суд
приходить до переконання про наявність
підстав для задоволення вимог позивача
ОСОБА_1 та визнання з ним права
власності на 1/2 частину спірної
квартири.

При цьому за правилами статті 88 ЦПК
України з відповідача в користь
позивача підлягає до стягнення 243,60
гривень понесеного судового збору.

На підставі наведеного, відповідно до
ст. ст. 60, 61, 68 - 71 Сімейного кодексу
України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215,
223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину трьохкімнатної квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 52,43 кв. м.,
житловою площею 40,82 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243
гривні 60 копійок понесеного судового
збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Харцизький
міський суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя