Справа № 433/844/13-ц
Провадження № 22ц/782/1243/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014року. Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного

суду Луганської області в складі:

головуючого Дронської І.О.

суддів: Карташова О.Ю.,
Маляренко І.Б.,

при секретарі Булгаковій М.Е.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Луганську
цивільну справу по апеляційній скарзі
ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 на
рішення Троїцького районного суду
Луганської області від 17 лютого 2014року
у цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_2 до Троїцької державної
нотаріальної контори в Луганській
області та ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013року позивач ОСОБА_2
звернулась до суду із позовною заявою
до Троїцької державної нотаріальної
контори в Луганській області та ОСОБА_3
про визнання недійсним заповіту її
тітки ОСОБА_4, посвідченого 16.08.2011року
державним нотаріусом Троїцької
державної нотаріальної контори ОСОБА_5
про залишення у спадок ОСОБА_3
земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 7,86
га ріллі, розташованої на території
Тополівської сільської ради
Троїцького району Луганської області,
належної заповідачу на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЛГ № 081947,
посилаючись на те, що після смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, вона
звернулась до державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини та просила видати їй
свідоцтво про право на спадщину за
законом на зазначену земельну ділянку,
але нотаріусом їй було відмовлено з тих
підстав, що ОСОБА_4 за життя на цю
земельну ділянку склала заповіт на
ОСОБА_3 Вважає, що заповіт від 16.08.2011року
не відповідає волевиявленню ОСОБА_4,
оскільки у заповіті, із зазначенням
причини - неграмотність та похилий вік
ОСОБА_4, відсутній підпис заповідача
яка була грамотною, а також заповіт не
відповідає вимогам ст. 1248 ЦК України та
посвідчений нотаріусом з порушенням
Порядку засвідчення нотаріальних дій,
оскільки текст заповіту не містить
відомостей про свідків, їх дат
народження, місця проживання та
реквізитів документів, що засвідчує
особу.

Рішенням Троїцького районного суду
Луганської області від 17 лютого 2014року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням ОСОБА_1, що діє в інтересах
позивача ОСОБА_2, подано апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
апелянт просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яких було
повідомлено належним чином про час та
місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явились, заяв про
відкладення справи від останніх не
надійшло. Справу розглянуто на
підставі ч.2 ст.305 ЦПК України без участі
ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які брали участь у розгляді
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, але апеляційний суд
не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються, як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

За результатами розгляду справи
судом першої інстанції були
встановлені наступні обставини.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 16.08.2011року ОСОБА_4 було
складено заповіт, який був нотаріально
посвідчений державним нотаріусом
Троїцької державної нотаріальної
контори Луганської області Гапочкою
Е.Г., відповідно до якого ОСОБА_4 після
своєї смерті заповідає ОСОБА_3 земельну
ділянку № НОМЕР_1, площею 7,86 га ріллі,
яка розташована на території
Тополівської сільської ради
Троїцького району Луганської області,
право власності на яку посвідчено
державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЛГ № 081947.
Заповіт був записаний нотаріусом зі
слів заповідача та виготовлений за
допомогою технічних засобів. У зв'язку
з тим, що заповідачка не може сама
прочитати і підписати текс заповіту з
причин неписьменності та похилого
віку, за особистим проханням ОСОБА_4
заповіт підписаний ОСОБА_8 в
присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 У
тексті заповіту зазначено, що заповіт
прочитаний вголос особисто заповідачу
до його підписання, заповіт прочитаний
вголос свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10, про
що мають місце відповідні підписи. В
тексті заповіту також зазначено повні
ім'я та по батькові свідків, місце та
час складення заповіту. Заповіт
зареєстрований у реєстрі за № 1-1053.

Також судом першої інстанції
встановлено, що постановою про відмову
у вчиненні нотаріальних дій від 05.07.2013
року № 408/01-31 державний нотаріус
Троїцької державної нотаріальної
контори Луганської області Гапочка Е.Г.
відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом щодо
майна ОСОБА_4, з підстав наявності
вищевказаного заповіту.

За матеріалами досудового
розслідування за зверненням ОСОБА_2 до
правоохоронних органів про
притягнення до відповідальності
винних осіб при вчиненні оскаржуваного
заповіту, постановою від 03.12.2013року
закрито кримінальне провадження у
зв'язку з відсутністю складу
кримінального правопорушення.

Зазначені обставини повністю
відповідають матеріалам справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції
виходив з того, що в судовому засіданні
не знайшов свого підтвердження та
недоведені обставини відсутності
волевиявлення заповідача ОСОБА_4 щодо
складання заповіту на користь
відповідача ОСОБА_3 Не зазначення у
заповіті дати народжень свідків та
реквізитів паспортів останніх не є
безумовною підставою для визнання
заповіту недійсним, так як спірний
заповіт відповідає вимогам закону, а
також посвідчений з дотриманням форми
№ 47, що була встановлена Правилами
ведення нотаріального діловодства,
затвердженими наказом Міністерства
юстиції України від 31.12.2008 р. за № 2368X5 зі
змінами, якою визначалась форма та
зміст посвідчувального напису на
заповіті від імені особи, яка не може
підписатись власноручно внаслідок
фізичної вади, хвороби тощо. Копії
паспортів та ідентифікаційних номерів
ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10
долучені до спадкової справи,
оглянутої у судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, відповідно до вимог ст. 212
ЦПК України, повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі
та надані сторонами, в їх сукупності,
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і
закон, який їх регулює і прийшов до
вірного висновку щодо відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

В порядку ст.ст. 10,60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Як вбачається з позовної заяви
ОСОБА_2, остання просила суд першої
інстанції визнати заповіт ОСОБА_4 від
16.08.2011року недійсним як такий, що
посвідчений нотаріусом з порушенням
вимог чинного законодавства, а саме
ст.ст. 1233, 1248, ч. 6 ст. 1253 ЦК України,
оскільки було відсутнє волевиявлення
ОСОБА_4 у складанні заповіту на користь
відповідачка ОСОБА_3, та з порушенням
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
оскільки текс заповіту повинен містити
інформацію про осіб свідків (прізвище,
ім'я по батькові кожного з них, дату
народження, місце проживання,
реквізити паспорту чи іншого
документу, що засвідчує особу свідка).

Відповідно до ч.1 ст.179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Предметом доказування у
зазначеному спорі є відсутність
волевиявлення ОСОБА_4 на складання
заповіту на ОСОБА_3, а також наявність
порушень при складанні та
нотаріальному посвідченні заповіту
16.08.2011року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позивачем не доведено, а судом
першої інстанції не встановлено
відсутність волевиявлення ОСОБА_4 на
складання заповіту на користь ОСОБА_3, а
також наявність порушень при
нотаріальному посвідченні зазначеного
заповіту.

Колегія суддів не вбачає за потрібне
робити додатковий правовий аналіз
правильності застосування судом
першої інстанції нормативно-правових
актів, оскільки судом першої інстанції
у повній мірі зроблено правовий
аналіз обставин складання та
нотаріального посвідчення спірного
заповіту з огляду на вимоги правових
актів, що діяли на час складання ОСОБА_4
заповіту та повно проаналізовано
кожний довід позивача щодо наявності
підстав для визнання заповіту
недійсним.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги,
які по суті аналогічні доводам
позовної заяви, колегія суддів вважає,
що само по собі підписання заповіту
іншою особою, а не заповідачем, при
повному дотримання вимог Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
з цього питання, не є підставою для
визнання відсутності волевиявлення
заповідача ОСОБА_4 на складання
заповіту на користь ОСОБА_3

Той факт, що ОСОБА_4 була грамотною
особою та самостійно отримувала пенсію
не може безпідставно свідчити про
можливість останньої у день складання
заповіту самостійно підписати заповіт,
оскільки, на відміну щодо наявності
особистого підпису на відомості про
отримання пенсії, на що посилається
ОСОБА_2, підписання заповіту включає не
тільки особистий підпис заповіту, а й
особисте написання відповідних фраз,
яке, як вбачається з тексту заповіту,
викликало у ОСОБА_4 труднощі, у зв'язку з
чим, за особистим проханням останньої,
заповіт підписано особою відомою
ОСОБА_4- ОСОБА_8 у присутності
запрошених ОСОБА_4 свідків - ОСОБА_11 та
ОСОБА_10

Сам по собі факт присутності ОСОБА_4 при
складанні заповіту, присутності
свідків, нотаріального посвідчення
заповіту позивачем не оспорювався.

Апелянтом не надано доказів того, що за
життя ОСОБА_4, з дати складання заповіту
-16.08.2011року до дня смерті- ІНФОРМАЦІЯ_1
мала намір змінити заповіт, або
зверталась в установленому порядку за
захистом свого права щодо вільного
волевиявлення при складанні заповіту.

Намір ОСОБА_4 вчинити заповіт відносно
ОСОБА_3 підтверджено поясненнями
ОСОБА_9, ОСОБА_10, які були свідками і
правильність проведення нотаріальних
дій підтвердили своїми підписами
заповіту, а також ОСОБА_8, яка підписала
заповіт від імені ОСОБА_4

Доказів зацікавленості зазначених
осіб в інтересах ОСОБА_3, або наявності
підстав, що виключає можливість їх бути
свідками при складанні та посвідченні
спірного заповіту ( ч.4 ст.1253 ЦК України)
ОСОБА_2 не надано, судом не встановлено.

Щодо неправомірних дій нотаріуса при
вчиненні нотаріальних дій щодо
спірного заповіту.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_4 зверталась до правоохоронних
органів з заявою щодо незаконності дій
нотаріуса Гапочки Е.Г. при складанні та
посвідченні заповіту ОСОБА_4 16.08.2011року.

Повідомленням прокурора Троїцького
району від 18.10.2013року ОСОБА_2 була
повідомлена про те, що відомості за
заявою останньої про неправомірні дії
нотаріуса Троїцької державної
нотаріальної контори внесені до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань, матеріали кримінального
провадження спрямовані до Троїцького
РВ ГУМВС України в Луганській області
для проведення досудового
розслідування, а.с.107.

Повідомленням заступника начальника
СВ Троїцького ГВ ГУМВС України в
Луганській області від 24.10.2013року
ОСОБА_2 було повідомлено про те, що за її
заявою (повідомленням) про вчинення
кримінального правопорушення
відомості про кримінальне
правопорушення внесені до Єдиного
реєстру досудових розслідувань, а.с.101.

Постановою про закриття кримінального
провадження від 03.12.2013року кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань від
18.10.2013року закрито у зв'язку з
відсутністю складу злочину, а.с.76.

Як вбачається з мотивувальної частини
зазначеної постанови в діях нотаріуса
при вчиненні нотаріальних дій щодо
нотаріального посвідчення заповіту
ОСОБА_4 не вбачається складу
кримінального правопорушення, а
вбачаються ознаки цивільно-правових
відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Як вбачається з мотивувальної частини
рішення суду першої інстанції судом
було перевірено відповідність дій
нотаріуса при складанні та
нотаріальному посвідченні заповіту
ОСОБА_4 вимогам нормативно-правових
актів, якими передбачено порядок
вчинення нотаріальних дій, у т.ч. й щодо
посвідчення заповіту. Будь-яких
порушень при вчиненні нотаріальних дій
при складанні та посвідченні спірного
договору, які свідчать про наявність
підстав для визнання заповіту
недійсним, судом першої інстанції не
встановлено, не встановлено таких
підстав і колегією суддів.

На підставі вищевказаного доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Рішення суду, переглянуте
судовою колегією в межах доводів
апеляційної скарги, в повній мірі
відповідає вимогам закону, тому
підстав для скасування рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України,
колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє в
інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Троїцького районного суду
Луганської області від 17 лютого 2014року
у цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_2 до Троїцької державної
нотаріальної контори в Луганській
області та ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді: