АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22ц/790/2390/14
Головуючий 1 інстанції
Справа № 640/928619924/13-ц
Категорія:право власності
Доповідач -Коровін С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі :

Головуючого: -
Коровіна С.Г.

Суддів : -
Коваленко І.П.

Бездітко
В.М.

При секретарі: -
Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Київського районного суду м.
Харкова від 12 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_6 до Харківської
міської ради, Комунального
підприємства «Харківське містке бюро
технічної інвентаризації » про
припинення права власності,
перерозподіл ідеальних часток та
визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом про припинення права
власності на 32/100 частини домоволодіння
по АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 та
перерозподілити ідеальні частки в
домоволодінні, визнати за ним право
власності на весь будинок зобов'язати
Харківське МБТІ припинити реєстрацію
права власності на 32/100 частки
домоволодіння на 32/200 частини за ОСОБА_7

Позивач посилався на те, що 68/100 частин
домоволодіння належать йому. ОСОБА_7
належало 32/200 частини домоволодіння.
Право власності на 32/100 частини
домоволодіння на ім'я ОСОБА_8 було
анульовано рішенням виконкому
Київської районної ради від 21.08.1990 року.
Частки у праві власності після цього
не змінювалися. Фактично позивач
займає будинок літБ-1. ОСОБА_8 та ОСОБА_7
володіли будинком літ.А-1.

Рішенням КиївськогоРВК від 04.06.1991 року
та від 07.06.1994 року ОСОБА_7 було дозволено
знести будинок літ. А-1 а на його місці
побудувати новий будинок, закінчивши
його будівництво до 30.11.1996 року.

18.04.1995 року дія рішень було призупинено
у зв'язку із невиконанням ОСОБА_7 вимог
про будування нового будинку. У 2008 році
ОСОБА_7 помер. Його спадкоємці бажання
добудовувати будинок не висловили.
Таке правове положення будинку і
розподіл ідеальних часток неіснуючім
будівель порушують його права.

Рішенням суду у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог. Апелянт вважає, що суд не дав
належної оцінки наданим доказам і
відмовив у задоволенні позову з
надуманих підстав.

Заслухавши позивача, сторони,
перевіривши обставини справи колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_6 є власником 68/100 частин
домоволодіння по АДРЕСА_1.

Право власності на 32/200 частини
домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_7

Реєстрація 32/200 частин зазначеного
домоволодіння за ОСОБА_8 анульована
згідно рішення Київської районної ради
від 21.08.1990 року. Обстеженням від 02.08.1994
року встановлено, що житловий будинок
літ. «А-2» знесений. Крім того на
земельній ділянці є незавершене
будівництво літ. «Н». Житловий будинок
та надвірні будівлі знаходяться на
земельній ділянці загальною площею 346
кв.м., яка виділена згідно рішення
Московського РВК від 28.12.1954 року.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою позову є складнощі у
здійсненні позивачем своїх прав у
зв'язку з тим, що частки у праві
власності не впорядковані.

У відповідності до вимог ч.1ст.15 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Доказування подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач в суді першої інстанції не
надав доказів на підтвердження того,
що порушені його права чи не визнаються
або оспорюють ся його права свободи чи
інтереси.

У відповідності до вимог ст.346 ЦК
України передбачено підстави
припинення права власності. Позивач в
позовній заяві просив припинити право
власності на частину житлового будинку
у зв'язку із тим, що майно - будинок
літ.А-1 не існує. Доказів на
підтвердження цих обставин позивачем
не надано. Крім того сам позивач не
заперечує, що на місці будинку літ. А-1
знаходиться недобудована споруда «Н».
Це підтверджується планом земельної
ділянки (а.с.14) та наданими позивачем
фотокартками.

У відповідності до вимог п.4 ч.1 ст.346 ЦК
України однією із підстав припинення
права власності є знищення майна.
згідно зазначеного Закону у разі
знищення майна. позивачем не надано
доказів на підтвердження того, що
спірне майно знищено.

У відповідності до вимог ст.346 ЦК
України у разі знищення майна, право на
яке підлягає державній реєстрації,
право власності на це майно
припиняється з моменту внесення за
заявою власника змін до державного
реєстру.

Судом першої інстанції встановлено і
проти цього не заперечує позивач, що
ОСОБА_6 не є власником спірного майна.
При таких обставинах суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що його вимоги про припинення
права власності на чуже майно у зв'язку
із його знищенням не підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують. Колегія
погоджується з рішенням суду і
відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Київського районного
суду м. Харкова від 12 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -