справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року.
смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Діоба Г.О.,

при секретарі
Цукановій Л.В.,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в приміщенні
Приазовського районного суду
Запорізької області цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
на її користь аліменти на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку (доходу) щомісячно
до закінчення навчання, вказуючи, що
вона є матір'ю ОСОБА_3, а відповідач
батьком. Шлюб між ними розірвано 13.09.2005
року. На даний час син ОСОБА_3 досяг
повнолітнього віку і є студентом
денної форми навчання Приазовської
філії державного навчального закладу
"Мелітопольський професійний аграрний
ліцей". Син проживає з нею і у зв'язку з
навчанням потребую додаткової
матеріальної допомоги (на харчування,
на одяг та на придбання інших товарів
побуту і канцелярських товарів). Через
навчання на денній формі він не має
змоги офіційно працевлаштуватися. Вона
допомагає сину у добровільному
порядку, а згоди з батьком в цьому
питанні вони не досягли, хоча він не
звільнений від такого обов'язку. Розмір
його доходів їй не відомий, проте він
має можливість надати сину матеріальну
допомогу.

В попереднє судове засідання позивач
ОСОБА_1 не з'явилась, однак в позові
зазначила, що просить розглянути
справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в попереднє судове
засідання також не з'явився, надав до
суду заяву, в якій вказує, що позовні
вимоги він визнає повністю, згоден
сплачувати аліменти в розмірі 1/4
частини доходу на утримання
повнолітнього сина, та просить
розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст.
174 ЦПК України, згідно якої у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Частиною 1 ст. 200 СК України
передбачено, що суд визначає розмір
аліментів на повнолітніх дочку (сина) у
твердій грошовій сумі і (або) у частці
від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.199 СК України
право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів мають самі
дочка, син, які продовжують навчатися, а
також той із батьків, з яким вони
проживають.

За роз'ясненнями, які містяться у п.20
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15.05.2006р. "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття, виникає за
обов'язковою сукупністю таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18 років, але
є меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Дослідивши матеріали справи, в
судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 є батьком повнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який навчається на 3 курсі
Приазовської філії державного
навчального закладу "Мелітопольський
професійний аграрний ліцей". Термін
навчання закінчується 30 червня 2014
року. Згідно довідки Приазовської
селищної ради № 1954 від 14.03.2014р. ОСОБА_3
проживає разом з позивачкою.

Позовні вимоги ОСОБА_2 визнав повністю
і згоден виплачувати аліменти на
користь позивачки на утримання сина на
період навчання. Визнання відповідачем
позовних вимог не суперечить закону та
не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, в зв'язку з чим суд дійшов
висновку про необхідність задоволення
позову.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд
стягує з відповідача в дохід держави
судові витрати, що складаються з
судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, ч.4 ст. 130, ч. 4 ст.
174, 209, 212, 214, 215, 367, 88 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментівзадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_3, який
зареєстрований АДРЕСА_1, проживає за
адресою: АДРЕСА_2, аліменти на користь
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_2) на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходу) щомісячно,
починаючи стягувати з 26 березня 2014 року
і до закінчення ОСОБА_3 навчання 30
червня 2014 року.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1) судовий збір у сумі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок на
рахунок 0250 (отримувач: УДКСУ у
Приазовського району, 22030001, код за
, МФО 813015).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Запорізької області через
Приазовський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Г.О.
Діоба