Справа № 465/9017/13
Головуючий у 1 інстанції: Лозинський
Провадження № 22-ц/783/633/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Павлишина О.Ф.,
Шеремети Н.О.

Секретар: Гацій І.І.

З участю позивача ОСОБА_2, адвоката
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Франківського районного суду м. Львова
від 04 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Одесем», третьої
особи - Пенсійного фонду України
Франківського району м. Львова про
внесення запису до трудової книжки,
сплату пенсійних внесків ,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою матеріали
позовної заяви ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Одесем»,
третьої особи - Пенсійного фонду
України Франківського району м. Львова
про внесення запису до трудової книжки,
сплату пенсійних внесків повернуто
позивачу для звернення до належного
суду.

Ухвалу суду оскаржив позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що
вважає ухвалу незаконною та
необґрунтованою. Стверджує, що він
звернувся до суду на підставі ч.1 ст.110
ЦПК України, за своїм місцем проживання
про що зазначав у своїй позовній заяві,
однак суд не звернув на це уваги.
Вважає, що не порушив правил
підсудності, а тому просить ухвалу суду
скасувати, а справу повернути до суду
першої інстанції для розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача ОСОБА_2 та його адвоката
ОСОБА_3 на підтримання доводів
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Одесем», третьої
особи - Пенсійного фонду України
Франківського району м. Львова про
внесення запису до трудової книжки,
сплату пенсійних внесків.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що був прийнятий на посаду
охоронника з 18.08.2009 року, згідно з
наказом №45-о від 18.08.2009 року, що
підтверджується записом у трудовій
книжці. 29.02.2012 року його було звільнено
у зв'язку з скороченням штатів та
видана трудова книжна де містився
запис про те, що запис про прийом на
роботу слід вважати недійсним. При
цьому на записах була відсутня печатка.
З телефонної розмови з роботодавцем
йому стало відомо, що він працював
неофіційно, хоча весь цей час думав, що
працює офіційно, йому нараховується
безперервний стаж роботи та
сплачуються страхові та пенсійні
внески. Вважає, що відповідач порушив
його трудові права, а тому звернувся до
суду про їх захист (а.с.1).

Постановляючи ухвалу про повернення
позовної заяви позивачу, суд першої
інстанції виходив з вимог ч.2 ст.109 ЦПК
України, якою передбачено, що позови до
юридичних осіб пред'являються в суд за
їхнім місцезнаходженням, однак колегія
суддів не погоджується з таким
висновком суду у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.110 ЦПК України,
позови що виникають з трудових
правовідносин, можуть пред'являтися
також за зареєстрованим місцем
проживання чи перебуванням позивача.

У п.37 Постанови №3 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» роз'яснено, що якщо позивач при
пред'явленні позову дотримався правил
територіальної чи альтернативної
підсудності, суд не має права повернути
позивачеві позовну заяву з мотивів
непідсудності справи цьому суду.

Враховуючи те, що позивач проживає за
адресою: АДРЕСА_1, яка територіально
відноситься до Франківського району м.
Львова, то звертаючись з позовом до
Франківського району м. Львова
останній дотримався правил
альтернативної підсудності
передбачених ч.1 ст.110 ЦПК України.

У зв'язку з вищенаведеним, колегія
суддів дійшла висновку, що у суду
першої інстанції не було правових
підстав для постановлення ухвали про
повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Керуючись ч.2 п.4 ст.307, ч.1. п.3 ст.312, ч.1 п.2
ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м.
Львова від 04 жовтня 2013 року скасувати,
справу направити до суду першої
інстанції для вирішення питання
відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Мікуш Ю.Р.

Судді:
Павлишин О.Ф.

Шеремета Н.О.