Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2014 р. Дніпровский районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретарів Фузік Т.В.,
Коваленко Д.В., Бондарчук М.В., Ликсова
А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Автолайф центр» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автолайф центр» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автолайф центр» про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок незаконного
збереження майна,-

в с т а н о в и в:

ТОВ «Автолайф центр» 25.06.2012 року
звернувся до суду з позовом у якому
просить стягнути з ОСОБА_1
заборгованість в сумі 93630 грн. та
судовий збір.

Вимоги мотивує тим, що ТОВ «Автолайф
центр» 24.12.2011 р. за замовленням
відповідача надавало послуги по
діагностиці автомобіля LAND ROVER, номер
кузову НОМЕР_7, д.н.з. НОМЕР_1, про що
складено Наряд-замовлення № Н000027637 від
24.12.2011 р. та Акт передання-приймання
транспортного засобу (ДТЗ), його
складових для надання послуг з
технічного обслуговування і ремонту.

Замовлені відповідачем послуги надані
ТОВ «Автолайф центр» 27.12.2011 р., про що
ОСОБА_1 було повідомлено в телефонному
режимі. Відповідачу було запропоновано
оплати фактично надані послуги і
отримати автомобіль, а також
наголошувалось про те, що за зберігання
транспортного засобу на території
виконавця послуг в очікування оплати
за надані послуги замовник сплачує
виконавцю щоденно по 530 грн., починаючи
з другого дня з дати завершення надання
послуг, як визначено пунктом 11.3
вищевказаного Акту
передання-приймання транспортного
засобу (ДТЗ).

Проте відповідач за надані послуги не
розрахувався та транспортний засіб зі
станції ТОВ «Автолайф центр» не
забрав; заборгованість по
наряду-замовленню становить 350 грн.
Крім того, вказаний автомобіль
знаходиться на зберіганні на території
позивача, тому з урахуванням, що
послуги надані 27.12.2011 р., відповідач
зобов»язаний сплатити ТОВ «Автолайф
центр» за період з 29.12.2011 року по 22.06.2012
рік - за 176 днів зберігання кошти в сумі
93280 грн.

За результатами розгляду вищевказаної
позовної заяви Дніпровським районним
судом м. Києва 17 грудня 2012 року було
постановлене заочне рішення про
задоволення позову (а.с. 70-72, т. 1).

В подальшому згідно поданої заяви
відповідача про перегляд заочного
рішення ухвалою Дніпровського
районного суду м. Києва від 12 квітня 2013
року заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 17.12.2012 року
було скасоване (а.с. 136-138, т. 1).

Також ТОВ «Автолайф центр» подав до
Дніпровського районного суду м. Києва
22.03.2013 року позовну заяву про стягнення
з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 144 160
грн., яка виникла за час зберігання
автомобіля відповідача LAND ROVER, д.н.з.
НОМЕР_1, на території позивача за період
часу з 23.06.2012 року по 21.03.2013 рік за 272 дні
з розрахунку оплати за один день в сумі
530 грн., як передбачено п. 11.3 Акту
передання-приймання транспортного
засобу (ДТЗ), його складових для надання
послуг з технічного обслуговування і
ремонту (а.с. 154-157 т.1). В обґрунтування
вимог позивач посилається на обставини
вищевказаного позову.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 14.06.2013 року позовні вимоги
за двома позовами ТОВ «Автолайф центр»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
були об»єднані в одне провадження (а.с.
210, т. 1).

Відповідачем по позивача була подана
зустрічна позовна заява про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок незаконного
збереження майна, у якій ОСОБА_1 просить
зобов»язати ТОВ «Автолайф центр»
відшкодувати заподіяні йому
матеріальні збитки в сумі 34 074,29 грн.
через безпідставне утримання його
автомобіля автомобіля LAND ROVER, д.н.з.
НОМЕР_1 (а.с. 83-86, т. 2).

Вимоги зустрічного позову мотивує тим,
що Акт приймання-передання
транспортного засобу та
Наряд-замовлення, на підставі яких ТОВ
«Автолайф центр» була нарахована йому
заборгованість, ним не підписувались і
не укладались, тому вимоги до нього є
безпідставними. Автомобіль LAND ROVER, д.н.з.
НОМЕР_1, було повернуто йому лише 06.11.2013
року. Факт незаконного зберігання
відповідачем його транспортного
засобу встановлено рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 31.10.2013
року. Ремонт та технічне
обслуговування із заміни несправних
деталей його автомобіля ТОВ «Автолайф
центр» не здійснював, транспортний
засіб весь час знаходився на
відкритому повітрі, що призвело до
корозійних утворень та непрямих
пошкоджень. За висновком спеціалістів
від 15.11.2013 року вартість
відновлювального ремонту зовнішніх
пошкоджень автомобіля LAND ROVER, д.н.з.
НОМЕР_1, становить в сумі 34 074,29 грн., яку
просить зобов»язати відповідача
повернути йому.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 24.12.2013 року вимоги за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«Автолайф центр» про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
незаконного збереження майна,
об»єднано в одне провадження з двома
позовами ТОВ «Автолайф центр» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
(а.с. 125, 126, т. 2).

В судовому засіданні представник
позивача за первісними позовами ОСОБА_2
просила задовольнити вимоги ТОВ
«Автолайф центр» з підстав, викладених
у заявах, та відмовити у задоволенні
зустрічного позову.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3
просили відмовити у задоволенні
первісних позовів ТОВ «Автолайф центр»
та підтримали зустрічний позов.

Суд, вислухавши учасників судового
засідання, свідка, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що первісні та зустрічний
позови не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням результату
замовникові (ст. 837 Цивільного кодексу
України).

За договором побутового підряду
підрядник, який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов»язується виконати за завданням
фізичної особи (замовника) певну
роботу, призначену для задоволення
побутових та інших особистих потреб, а
замовник зобов»язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Договір побутового підряду вважається
укладеним у належній формі, якщо
підрядник видав замовникові квитанцію
або інший документ, що підтверджує
укладення договору (ст. ст. 865, 866 ЦК
України).

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу,
яка споживається в процесі вчинення
певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується
оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено
договором. Положення цієї глави
можуть застосовуватися до всіх
договорів про надання послуг, якщо
це не суперечить суті зобов'язання.

Надання послуг з технічного
обслуговування та ремонту автомобілів
регулюються Правилами надання послуг з
технічного обслуговування і ремонту
автомобільних транспортних засобів,
затвердженими наказом Міністерства
транспорту України від 11.11.2002 N 792,
зареєстрованими в Міністерстві
юстиції України 17 лютого 2003 р. за N 122/7443
(надалі по тексту - Правила), пунктом 15
яких визначено, що приймання
дорожнього транспортного засобу (його
складових) здійснюється у присутності
власника чи його уповноваженого
представника з оформленням акта
передання-прийняття ДТЗ (його
складових) для надання послуг з
технічного обслуговування і ремонту.

Послуги з технічного обслуговування і
ремонту дорожніх транспортних засобів
чи його складових частин надаються
замовникові за письмовим договором чи
за усною угодою відповідно до ст. 43
Цивільного кодексу УРСР (ст. 206 ЦК
України). Договір повинен мати істотні
умови відповідно до статті 28 Закону
України «Про автомобільний транспорт».
У разі надання послуг у присутності
замовника, коли не має потреби залишати
ДТЗ (його складові) на відповідальне
збереження у виконавця чи замінювати
складові частини ДТЗ, послуги
оформлюються рахунком-фактурою і
нарядом-замовленням. Послуги які
надаються у присутності замовника без
надання виконавцем гарантійних
зобов»язань (підкачування
пневматичних шин, роботи щозмінного
технічного обслуговування,
діагностичні роботи без втручання у
конструкцію ДТЗ тощо), можуть
оформлятися лише видачею платіжного
документа, що засвідчує оплату робіт
(п.п. 8-10 Правил).

Судом встановлено, що 24 грудня 2011 року
ОСОБА_1 на евакуаторі було доставлено
автомобіль LAND ROVER, д.н.з. НОМЕР_1, до ТОВ
«Автолайф центр» для проведення його
ремонту.

За заявленими вимогами позивач за
первісним позовом просить стягнути з
відповідача кошти в сумі 350 грн. за
надання послуг з діагностики
автомобіля, на підтвердження чого суду
надано наряд-замовлення № Н000027637 від
24.12.2011 р. із зазначенням виконання робіт
зчитування кодів несправностей
відносно транспортного засобу ОСОБА_1
LAND ROVER, д.н.з. НОМЕР_1, вартість яких
становить 350 грн. (а.с. 219).

Також ТОВ «Автолайф центр» просить
стягнути з відповідача за очікування
оплати зазначеної суми 350 грн. кошти за
зберігання транспортного засобу на
території позивача за період з 29.12.2011
року по 22.06.2012 рік (за 176 днів зберігання)
в сумі 93280 грн. та за період з 23.06.2012 року
по 21.03.2013 рік (за 272 дні) кошти в сумі 144 160
грн. з розрахунку 530 грн. за кожен день
знаходження автомобіля, згідно вимог
пункту 11.3 за Актом передання-приймання
транспортного засобу (ДТЗ), його
складових для надання послуг з
технічного обслуговування і ремонту по
замовленню №: За00032004 від 24.12.2011 року
(а.с. 220, 220 зв., т. 1).

Так, зазначеним пунктом 11.3 Акту
передання-приймання транспортного
засобу обумовлено, що за зберігання
транспортного засобу на території
виконавця в очікування оплати за вже
надані послуги замовник сплачує
виконавцю 530 грн. (в т.ч. з ПДВ) за кожен
день перебування транспортного засобу
на території товариства, починаючи з
другого дня з дати завершення надання
послуг.

Відповідачем заперечується факт
підписання та отримання ним
вищевказаних Наряду-замовлення №
Н000027637 від 24.12.2011 р. та Акту
передання-приймання транспортного
засобу (ДТЗ).

При цьому ОСОБА_1 пояснив, що 24.12.2011 року
після 18 год. (в суботу) він доставив свій
зламаний автомобіль LAND ROVER, д.н.з.
НОМЕР_1, в сервісний центр ТОВ «Автолайф
цент», в якому і раніше він
обслуговувався, при цьому його
повідомили, що вихідний день, тому
нічого робити не будуть. На наступний
день він поїхав в ТОВ «Автолайф центр»,
майстри якого причини точної поламки
автомобіля не встановили, жодного
заключення, акту обстеження чи іншого
документу, який підтверджує факт
надання діагностики не надали та в
якості припущення повідомили, що
необхідно замінити паливний насос,
якого у позивача не було. 26.12.2011 року він
купив та привіз насос в ТОВ «Автолайф
центр», який майстри встановили, проте
автомобіль знову не заводився.
Автомобіль він залишив для
встановлення причин нової поламки та
здійснення ремонту. 26.12.2011 року йому
надали наряд замовлення датований
24.12.2011 року на суму 1 716 грн. 43 коп. у якому
вказувалось про здійснення заміни
паливного насоса, який він придбав.
Десь вже 30.12.2011 року його повідомили про
поламку розподільчого валу, а 31.12.2011
року вже на його вимогу працівниками
позивача було надано рукописний Акт
діагностики від 24.12.2011 року з
рекомендацією замінити розподільчий
вал та ТНВД. В січні 2012 року він знову
звертався до ТОВ «Автолайф центр» для
з»ясування обставин несправності
автомобіля з проханням виставити
рахунок та здійснити ремонтне
обслуговування з урахуванням
придбаної ним деталі, проте в цьому
йому було відмовлено, також не надавали
пояснень про причини поламки; ремонт
автомобіля здійснено не було;
діагностика ним не замовлялась.

Допитаній судом свідок ОСОБА_4 пояснив,
що в кінці грудня 2011 року він приймав
транспортний засіб у відповідача за
первісним позовом для надання послуг з
комп»ютерної діагностики, які були
надані, проте ОСОБА_1 не оплачені;
оформленням документів займався він,
на наряді-замовленні та акті
передання-приймання від 24.12.2011 року
знаходиться його підпис та у його
присутності підписи ставив відповідач,
рахунку на ремонт автомобіля ОСОБА_1 не
замовляв, лише замовляв на розбирання
двигуна, тому послуги по ремонту не
надавались, послідовності та видів
проведення робіт співробітниками
позивача і коли саме здійснювалась
діагностика автомобіля він не
пам»ятає, ОСОБА_1 мав доступ до свого
автомобіля.

Також представником позивача суду
надано висновок спеціаліста
державного Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
від 30.05.2013 року № 13, яким встановлено, що
підписи на Наряді-замовленні № Н000027637
на суму 350 грн. та в Акті
передання-приймання ДТЗ від 24.12.2011 року
виконані ОСОБА_1 (а.с. 198-199 зв., т. 1).

За клопотанням відповідача за
первісним позовом ухвалою
Дніпровського районного суду м. Києва
від 18.07.2013 року була призначена судова
почеркознавча експертиза (а.с. 26-29, т. 2).

На виконання ухвали суду експертами
Українського науково-дослідного
інституту спеціальної техніки та
судових експертиз Служби безпеки
України складено висновок від 21.08.2013
року за № 204/1, у якому зазначено про те,
що підпис від імені ОСОБА_1 у Акті
передання-прийняття дорожнього
транспортного засобу (ДТЗ), його
складових для надання послуг з
технічного обслуговування і ремонту по
замовленню № За00032004 від 24.12.11 р. та в
Наряд-Замовленні № Н000027637 від 24.12.11 року
виконані не ОСОБА_1, а іншою особою (а.с.
34-39, т. 2).

З урахуванням тих обставин, що
допитаний судом свідок ОСОБА_4 приймав
автомобіль у ОСОБА_1 та оформлював
оспорювані документи, тому є
заінтересованою особою, а також
враховуючи, що висновок спеціаліста
державного Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
від 30.05.2013 року № 13 складався за
замовленням позивача ТОВ «Автолайф
центр» з наданням для проведення
дослідження зразків підписів
відповідача, які з останнім не
погоджувались, суд критично
відноситься до даних доказів та
приймає до уваги складений на
виконання ухвали суду висновок
експертів Українського
науково-дослідного інституту
спеціальної техніки та судових
експертиз Служби безпеки України від
21.08.2013 року за № 204/1, для складання якого
були представлені вільні зразки
підписів відповідача, при цьому
експерти також попереджались про
кримінальну відповідальність за
складання завідомо неправдивого
висновку.

Відповідно до п. 55 Правил надання
послуг з технічного обслуговування і
ремонту автомобільних транспортних
засобів від 11.11.2002 N 792, замовник має
право відмовитися від оплати послуг, не
передбачених договором.

У зв»язку з цим вимоги за позовами ТОВ
«Автолайф центр» задоволенню не
підлягають, оскільки не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні,
так як між сторонами не укладалися
правочини, якими б було погоджено вид
виконання робіт та їх вартість, а також
відповідальність відповідача щодо
зберігання транспортного засобу
останнього на території позивача через
несплату наданих послуг.

ОСОБА_1, згідно ст. 86 ЦПК України, були
понесені витрати на проведення судової
експертизи у розмірі 1 529 грн., що
підтверджується рахунком від 21.08.2013
року № 10 та квитанцією № k4/М/16 від 22.08.2013
року (а.с. 63, 64, т. 2). У зв»язку з цим за
вимогами ст. 88 ЦПК України з ТОВ
«Автолайф центр» на користь ОСОБА_1
слід стягнути понесені останнім судові
витрати в сумі 1 529 грн.

За зустрічним позовом ОСОБА_1 просить
зобов»язати відповідача повернути
кошти в сумі 34 074,29 грн., як заподіяні
матеріальні збитки через незаконне
протягом двох років утримання
автомобіля, через що транспортний
засіб перебуває у стані, що виключає
його експлуатацію за основним
функціональним призначенням, оскільки
наявні корозійні утворення та непрямі
пошкодження.

В підтвердження вимог позивачем за
зустрічним позовом надано висновок
експертного автотоварознавчого
дослідження № 1-15/11 від 15.11.2013 року,
складений спеціалістом Українського
центру судових експертиз, яким
визначено, що вартість
відновлювального ремонту зовнішніх
пошкоджень автомобіля LAND ROVER, д.н.
НОМЕР_1, становить 34 074 грн. 29 коп. (а.с.
96-104, т. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України, за
договором зберігання одна сторона
(зберігач) зобов'язується зберігати
річ, яка передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

Частиною 1 ст. 937 ЦК України визначено,
що договір зберігання укладається у
письмовій формі у випадках,
встановлених статтею 208 цього Кодексу.
Письмова форма договору вважається
дотриманою, якщо прийняття речі на
зберігання посвідчене розпискою,
квитанцією або іншим документом,
підписаним зберігачем.

Факт безпідставного утримання
автомобіля позивача встановлений
рішенням Апеляційного суду м. Києва від
31.10.2013 року. Даним рішенням суду
витребувано від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автолайф центр» на
користь ОСОБА_1 належний йому на праві
власності автотранспортний засіб
марки LAND ROVER, д.н. НОМЕР_1 (а.с. 88-92, т. 2).

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Судом встановлено, що автомобіль
позивача за зустрічним позовом
знаходився у відповідача в період часу
з 24.12.2011 року по 06.11.2013 р. (акт
передання-прийняття ДТЗ, додаток до
акту - а.с. 93-95, т. 2).

Як зазначено вище, заявлена ОСОБА_1 сума
34 074,29 грн. являється вартістю
відновлювального ремонту зовнішніх
пошкоджень автомобіля позивача за
висновком спеціаліста.

Однак, позивачем за зустрічним позовом
суду не доведено обставин того, що
розмір заявленої заподіяної шкоди
знаходиться саме в
причинно-наслідковому зав»язку щодо
заподіяних збитків через знаходження
автомобіля у відповідача та
неналежного його зберігання.

Керівництво по експлуатації
автомобіля не містить заборони
зберігання транспортного засобу на
відкритому повітрі, при цьому у розділі
Догляд за автомобілем зазначено лише
щодо засобів для миття, рекомендації по
очистці і миттю, обслуговування днища
кузова, тощо (а.с. 240 зв.- 242 зв.).

До моменту передачі транспортного
засобу відповідачу автомобіль
позивачем експлуатувався, тому деталі
мали певні зношення та пошкодження, в
тому числі наявну тріщину на вітровому
склі (а.с. 220, т. 1).

Калькуляція по вартості
відновлювального ремонту зовнішніх
пошкоджень автомобіля міститься в
додатку № 3 до висновку спеціаліста
(а.с. 103, 110-113, т. 2). При цьому в перелік
деталей та робіт, серед іншого,
включено вартість лобового скла,
герметика до нього тощо.

У зв»язку із зазначеним наданий
висновок спеціаліста
автотоварознавчого дослідження на
підтвердження вимог заподіяння шкоди
суд прийняти до уваги не може.

На підставі викладеного вимоги за
зустрічним позовом не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні,
тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 837, 865, 866, 901, 1166, 1212 ЦК
України, Правилами надання послуг з
технічного обслуговування і ремонту
автомобільних транспортних засобів,
затвердженими наказом Міністерства
транспорту України від 11.11.2002 N 792,
зареєстрованими в Міністерстві
юстиції України 17 лютого 2003 р. за N 122/7443,
ст. ст. 10, 58, 60, 86, 88, 213, 215, 218 ЦПК України,
суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Автолайф
центр» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Автолайф
центр» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автолайф центр» на
користь ОСОБА_1 судові витрати по
оплаті судової почеркознавчої
експертизи в сумі 1 529 (одна тисяча
п»ятсот двадцять дев»ять) грн.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автолайф центр» про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок незаконного
збереження майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя