Справа № 456/624/14-ц
Провадження № 2/456/734/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2014 р. Стрийський
міськрайонний суд Львівської області
в
складі: головуючої - судді
Гули Л. В.

з участю секретаря
Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 уточнила позовні
вимоги та просить стягувати з
відповідача аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3
частини всіх видів його заробітку
щомісячно, починаючи стягнення від дня
пред'явлення позову до досягнення
сином повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог
покликається на своє скрутне
матеріальне становище та відсутність
допомоги на утримання дитини з боку
відповідача.

В судовому засіданні позивачка
уточнені позовні вимоги підтримала,
покликаючись на викладені в позовній
заяві обставини.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав, згідний
сплачувати аліменти на утримання сина
в розмірі 1/3 частини свого заробітку.

Відповідно до ст. 11, ч. 2 ст. 31, ч. 4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.
Визнання відповідачем позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, суд дав
оцінку зібраним доказам, вважає, що
визнання позову відповідачем слід
прийняти, позов задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі, що стверджується свідоцтвом про
шлюб серії НОМЕР_3 від 11 травня 2002 року,
актовий запис № 134 /а.с. 2/, та є батьками
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4
від 12.10.2002 року /а.с. 4/.

Дитина перебуває на утриманні
позивачки, зареєстрована та проживає з
нею за адресою : АДРЕСА_1, що
стверджується довідкою комунального
підприємства «Мрія» № 1137 від 02.04.2014
року.

Поясненнями позивачки в судовому
засіданні з'ясовано, що відповідач не
допомагає їй в утриманні та вихованні
дитини. З грудня 2013 року вона з
відповідачем проживає окремо,
спільного господарства вони не ведуть.
На даний час на розгляді в Стрийському
міськрайонному суді перебуває справа
за її позовом до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу. Доглядом та утриманням дитини
займається лише вона. Відповідач
працює у ТзОВ «Львівське АТП-14631»
водієм та має стабільний заробіток, що
свідчить про його спроможність
надавати матеріальну допомогу на
утримання сина, а тому вона бажає
стягувати з нього аліменти на його
утримання за рішенням суду.

З матеріалів справи та пояснень сторін
судом встановлено, що відповідач
працює водієм у ТзОВ «Львівське
АТП-14631» та загальна сума його доходу за
період з червня 2013 року по листопад 2013
року становить 12744,25 грн. /а.с. 5/

Згідно з ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 Сімейного
кодексу України за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід.
Частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом
з урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу, та відповідно
до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу
України мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного
Суду від 15.05.2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
відсутність домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину є
підставою для звернення до суду з
відповідним позовом того із них, з ким
вона проживає.

Встановлено, що між сторонами відсутня
домовленість про сплату аліментів на
дитину.

Таким чином, в позивачки були всі
підстави звернутися до суду з даним
позовом. При цьому, визначаючи розмір
аліментів на утримання дитини у частці
від доходу батька, суд виходить з того,
що обов'язком щодо утримання дитини є
рівною мірою як матері, так і батька,
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів, стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, інші обставини, які мають
істотне значення.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них, та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи визнання
позову відповідачем, який не оспорює
розмір аліментів, суд приходить до
висновку про те, що позов слід
задовольнити, тобто з відповідача на
користь позивачки підлягають
стягненню аліменти на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3
частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, що відповідатиме
потребам дитини і можливостям
платника.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 174, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст., ст. 180-183 Сімейного кодексу
України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
(ІПН НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, (ІПН
НОМЕР_2), аліменти на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3
частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 06
лютого 2014 року і до досягнення сином
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
(ІПН НОМЕР_1), 243 грн. 60 коп. судового
збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Л.В.Гула