Єдиний унікальний номер 244/2340/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/92/2014
Головуючий в 1 інстанції - Радченко В.Є.
Доповідач: Принцевська В.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

6 лютого 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Жданової
В.С.,

суддів Принцевської В.П.,
Безрученко Ю.О.,

при секретарі Щербюк Ю.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Сніжнянського міського суду
Донецької області від 17 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_4, про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сніжнянського міського
суду Донецької області від 17 жовтня 2013
року позов задоволено.

З даним рішенням не погодилася
відповідачка ОСОБА_1 та оскаржила його
в апеляційному порядку. Вона
посилається на те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.
Апелянт вважає, що позивачка не надала
доказів в підтвердження обставин, які
вказані в її позові. Також апелянт
вважає, що суд при ухваленні рішення
порушив вимоги процесуального і
матеріального закону. Просила
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні
представник апелянта повністю
підтримав доводи апеляційної скарги та
просив її задовольнити.

Позивачка заперечувала проти
задоволення апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_3 і третя особа
ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилися,
повідомлені про час і місце судового
засідання судовими повістками.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника апелянта та
позивачки, дослідивши матеріали
справи, апеляційний суд вважає
необхідним задовольнити апеляційну
скаргу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а окупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову уму.

Згідно з п. 3 частини 1 ст. 208 ЦК
України правочини фізичних осіб між
собою на суму, що перевищує у 20 і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
равочинів, передбачених частиною 1 ст.
206 цього Кодексу, належить вчиняти у
письмовій формі.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені [законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно ч.2 ст. 181 ЦК України
рухомими речами є речі, які можна
вільно переміщувати у просторі.

Виходячи з положень ст. 181 ЦК
України контейнер є рухомим майном, а
відносно рухомого майна, яким є
торгівельний контейнер, законодавчими
актами України не передбачений
спеціальний порядок набуття
громадянами права власності.

Розпискою наданою ОСОБА_3,
підтверджується факт продажу ОСОБА_1
29.12.2010 року контейнеру на центральному
ринку м. Сніжне.

В розписці ОСОБА_1, вказано, що
вона 29.12.2010 року придбала на обох з
ОСОБА_2. контейнер НОМЕР_1 за 45000 гривень,
який розташований на території
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Град
Віктор і Я» на центральному ринку м.
Сніжне за адресою вул. Сіверса, 49а.

Постановою Сніжнянського МВ
ГУМВС України в Донецькій області від 24
вересня 2012 року відмовлено у порушені
кримінальної справи відносно ОСОБА_1

ОСОБА_1 без погодження з ОСОБА_2
у липні 2012 року продала відповідачу
ОСОБА_4 контейнер НОМЕР_1, розташований
на території Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Град
Віктор і Я» на центральному ринку м.
Сніжне за адресою вул. Сіверса, 49а.

Згідно зі статтею 11 ч.ч. 1, 2 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Позивачка в своєму позові
посилається на те, що вона разом з
відповідачкою ОСОБА_1 придбала
вказаний контейнер у ОСОБА_3 і прицьому
просить визнати дійсним даний договір
купівлі-продажу контейнера.

Статтею 309 ч.1 п.4 ЦПК України
передбачено, що підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Апеляційний суд перевірив доводи
апелянта та дійшов висновку, що вони є
обгрунтованими, оскільки суд першої
інстанції ухвалив рішення з порушенням
вимог матеріального закону.

Статтею 204 ЦК України
передбачено, що правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

Суд першої інстанції правильно
встановив, що розпискою ОСОБА_3 та
листом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Град
Віктор і Я» від 18.10.2012 р. № 35
підтверджується факт придбання ОСОБА_1
контейнера НОМЕР_1 у грудні 2010 року у
ОСОБА_3, даний факт ніким не
оспорюється, а тому висновок суду про
необхідність визнання вказаного
правочину дійсним є помилковим.

З огляду на викладене,
апеляційний суд вважає необхідним
задовольнити апеляційну скаргу,
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 309, 316 ЦПК
України, апеляційний суд

В И
Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Сніжнянського міського
суду Донецької області від 17 жовтня 2013
року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_4,
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним відмовити.

Ухвала набирає законної сили в
момент проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
набрання законної сили.

Головуючий Судді