печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7832/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.,

при секретарі - Кондратенко
Т. М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті
особи ОСОБА_2, КП «Липкижитлосервіс»,
Комунальне комерційне унітарне
підприємство «Фінансова компанія
«Житло-інвест» , ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

Позивач 10 квітня 2011 року звернулась до
суду з позовом до Київської міської
ради, в якому просила визнати за нею
права власності за набувальною
давністю на квартиру АДРЕСА_1,
посилається на те, що вона працювала
двірником в ЖЕК № 301 ДКП Печерського
району м. Києва і разом зі своєю родиною
була поселена 07 березня 1997 року
керівником ЖЕК № 301 ДКП Печерського
району м. Києва в квартиру , в якій за
власні кошти зробила ремонт,
оплачувала комунальні платежі, а тому
вона добросовісно заволоділа чужим
майном. Оскільки добросовісно ,
відкрито , безперервно володіла
квартирою протягом 16 років , просить
визнати за неб право власності на
квартиру. В судовому засіданні
представники позивача позов
підтримали , просили задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, происв
розглядати справу в його відсутність ,
проти позову заперечує.

Представник 3-ї особи ОСОБА_2 проти
позову заперечувала , вказувала на те
що є інвестором спірної квартири на
підставі договору доручення
укладеного між ним та ККУП «Фінансова
компанія «Житло-інвест» Головного
управління житлового забезпечення
виконавчого органу Київради 08 грудня
2005 року . В подальшому в судове
засідання не з"явився.

Представник 3-ї особи КП
«Липкижитлосервіс» в судове засідання
не з"явився, про день та час розгляду
справи повідомлений .

Представник 3-ї особи ККУП «Фінансова
компанія «Житло-інвест» проти позову
заперечувала , в подальшому в судове
засідання не з"явився.

3-тя особа ОСОБА_5 позов підтримав.

3-тя особа ОСОБА_4 просив розглядати
справу в його відсутність.

Суд , заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи ,
приходить до слідуючого.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач зверталась в 2001 році до
начальника ЖЕК-301 із заявою про надання
вільної квартири АДРЕСА_1 , як
службової на сім'ю з 3 осіб.

Відповідно до ст.58 ЖК України УРСР на
підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті, селищної, сільської
Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення. Ордер може бути видано лише
на вільне жиле приміщення.

Згідно з п.10 ст.15 ЖК УРСР виконавчі
комітети районних, міських, районних у
містах Рад народних депутатів у межах і
в порядку, встановлених законодавством
Союзу РСР, цим Кодексом та іншими
актами законодавства Української РСР,
на території району, міста, району в
місті: видають ордери на жилі
приміщення.

Відповідно до довідки форми № 3
комунального комерційного унітарного
підприємства «Унітарна компанія
«Житло-Інвест» № 61 від 17 лютого 2005 року
квартира АДРЕСА_1 державною та
значиться як вільна житлова площа.

08 грудня 2005 року між ОСОБА_2 та
комунальним комерційним унітарним
підприємством «Унітарна компанія
«Житло-Інвест» Головного управління
житлового забезпечення виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації) укладено
договір доручення № 25-1727 відповідно до
якого ОСОБА_2 доручив комунальному
комерційному унітарному підприємству
«Унітарна компанія «Житло-Інвест»
Головного управління житлового
забезпечення виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації) від його імені та за
його рахунок профінансувати
спорудження об'єкта інвестування, а
саме квартири АДРЕСА_1 , а після
завершення будівництва та введення
будинку в експлуатацію надати ОСОБА_2
документи, необхідні для оформлення
об'єкта інвестування у власність,
вартість об'єкта інвестування - 391285 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 1 від 09
грудня 2005 року ОСОБА_2 сплатив
комунальному комерційному унітарному
підприємству «Унітарна компанія
«Житло-Інвест» Головного управління
житлового забезпечення виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації) 391285 грн. за
квартиру АДРЕСА_1 відповідно до
договору № 25-1727 від 09 грудня 2005 року.

Згідно з ч.5 ст.7 Закону України «Про
інвестиційну діяльність» інвестор має
право володіти, користуватися і
розпоряджатися об'єктами та
результатами інвестицій, включаючи
реінвестиції та торговельні операції
на території України, відповідно до
законодавчих актів України.

З листа КП «Липкижитлосервіс» № 1288/6
від 17 грудня 2010 року вбачається, що
будинок АДРЕСА_1 прийнятий на баланс КП
«Липкижитлосервіс» згідно
розпорядження Печерської районної у м.
Києві ради від 30 грудня 2005 року № 630.

Рішенням Печерського районного суду
м.Києва від 23 березня 2011р. в позові
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ,
Головного управління житлового
забезпечення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) ,КП
"Київське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації прав
власності на об"єкти нерухомого майна ,"
3-ті особи Комунальне комерційне
унітарне підприємство "Фінансова
компанія "Житло-інвест" , КП
"Липкижитлосервіс" про виселення та
реєстрацію права власності
відмовлено.Зустрічний позов ОСОБА_1 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Головного
управління житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), Київська міська
державна адміністрація , 3-ті особи
Комунальне комерційне унітарне
підприємство "Фінансова компанія
"Житло-інвест" , КП "Липкижитлосервіс"
про скасування наказу та зобов"язання
надати жиле приміщення задоволено
частково.Скасовано Наказ Головного
управління житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) № 80-С/КІ від 19 січня 2006р.
в частині оформлення та видачі
свідоцтва про право власності на
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2. В частині
позову про забезпечення житловим
приміщенням відмовлено.

Встановлено , що ОСОБА_1 перебуває на
реєстраційному обліку за адресою
АДРЕСА_7 та з 6.03.1997р. перебуває на обліку
для поліпшення житлових умов разом з
сім"єю в Деснянській районній
державній адміністрації . ОСОБА_5
перебуває в контрольну списку за
місцем роботи в Автопідприємстві
Секретаріату ВМ України на отримання
жилої площі.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону бо на
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно з ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років, надуває право власності
на це майно (набувальна давність), якщо
інше не встановлено цим Кодексом. Право
власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації.

Виходячи зі змісту ст.344 ЦК України
інститут набувальної давності
базується на сукупності таких
обставин: тривалого добросовісного,
відкритого та безперервного володіння
майном як своїм власним. Тривалість
володіння передбачає, що має
закінчиться визначений законодавством
строк перебування речі у володінні
певної особи.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України,
обставинами, які мають значення для
справи та які повинен довести саме
позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є:
законний об'єкт володіння,
добросовісність володіння,
відкритість володіння, давність
володіння та його безперервність
(строк володіння

Відкритість та безперервність
володіння теж є необхідними умовами
для набуття права власності за
набувальною давністю і означають, що
володілець володіє річчю відкрито, без
таємниць, а також те, що протягом
зазначеного в законі строку володілець
не вчиняв дій, що свідчили б про
визнання ним обов'язку повернути річ
власнику, а також йому не пред'являвся
правомочною особою позов про
повернення майна.

Однією з основних умов для набуття
права власності за набувальною
давністю є добросовісне володіння,
тобто володілець не знав і не міг знати
про те, що володіє чужою річчю, інакше
кажучи, обставини, у зв'язку з якими
виникло володіння чужою річчю, не
давали найменшого сумніву щодо
правомірності набуття майна.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК,
право власності за набувальною
давністю може бути набуто на майно, яке
належить на праві власності іншій
особі (а не особі, яка заявляє про
давність володіння), а також на
безхазяйну річ.

В судовому засіданні встановлено , що
ОСОБА_1 зверталась до суду про визнання
за нею права користування спірною
квартирою , про забезпечення
їїжитловим приміщенням відповідно до
норим діючого законодавства , в
задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

Набуття у власність житлового
приміщення державного чи комунального
житлового фонду відбувається у
порядку, передбаченому Законом України
"Про приватизацію державного житлового
фонду". (Рішення, Вищий спеціалізований
суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, від 30.10.2013, №
6-18294св13)

Встановлено, що оскільки відповідним
органом не приймалось рішення щодо
надання позивачці ордера на вселення в
квартиру АДРЕСА_1 , позивач проживає в
спірній квартирі без належних правових
підстав, останній відомо, що вона
неправомірно володіє чужим майном, а
тому не можна вважати такою, що
добросовісно заволоділа чужим майном.

Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності суд приходить до висновку
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 328,335,344ЦК України, ,ст. ст.
10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Київської міської
ради, треті особи ОСОБА_2, КП
«Липкижитлосервіс», Комунальне
комерційне унітарне підприємство
«Фінансова компанія «Житло-інвест» ,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права
власності відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Печерський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Остапчук Т.В.