У Х В А Л А

17 лютого 2014 року
м.Луганськ

Ленінський районний суд м.Луганська у
складі:

головуючого судді-Кравченко Н.О.,

при секретарі-Савченко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання скаргу ОСОБА_1, зацікавлена
особа: ОСОБА_2, на дії державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції та скасування постанови про
накладення штрафу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із даною
скаргою, в обґрунтування якої
зазначила, що 08 листопада 2013 року
старшим державним виконавцем
Заброднім Є.О. винесено постанову про
накладення на неї штрафу за
невиконання рішення суду. Вважає
вказану постанову незаконною,
необґрунтованою та такою, що підлягає
скасуванню за наступних підстав.
Заявниця зазначає, що акти від 26.10.2013 р.,
27.09.2013 р., 02.11.2013 р., складені
представником стягувача не
відповідають дійсності. Акти складені
в 26.10.2013, 27.09.2013 р. тобто в дні, коли судом
не було призначено побачення з дитиною.
02.11.2013 заявниця знаходилась вдома,
однак вихід за її адресою не
відбувався. Заявниця зазначає, що
стягувач жодного разу не повідомив її
про побажання зустрітися з дитиною.
Складені акти, написані представником
ОСОБА_2 та підписані зацікавленими
особами. Просить визнати дії старшого
державного виконавця Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ Заброднього Є.О.
незаконними, скасувати постанови про
накладення штрафу.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1
вимоги скарги підтримала, надала
пояснення, аналогічні викладеним у
скарзі.

Представник Ленінського ВДВС
Луганського міського управління
юстиції в судове засідання не з'явився,
про час, дату та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, причини
неявки суду не повідомив. 10 січня 2014
року судом винесено ухвалу про
обов'язкову явку державного виконавця
в судове засідання для розгляду скарги.
29.01.2014 року в судове засідання
представник Ленінського ВДВС
Луганського мую не зявився, надав
клопотання про відкладення розгляду
скарги. Слухання відкладено на 04.02.2014
року. 04.02.2014 року в судове засідання
представник Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ до суду не зявився,
надав клопотання про відкладення
судового розгляду.. слухання справи
відкладено на 17.02.2014 року. 17.02.2014 року
представник Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ до суду не зявився,
причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин суд визнає неявку
представника Ленінського ВДВС
Луганського СУЮ неповажною та зі згоди
скаржника розглядає справу у його
відсутність.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

Суд, вислухавши пояснення заявника,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступне.

Судом встановлено, що в провадженні
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ
знаходиться виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа № 2-418,
виданого 30 липня 2013 року, яким
зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у
спілкуванні ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження, мають
право звернутись до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції. Примусове виконання рішень
здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України "Про
державну виконавчу службу.

Відповідно до вимог ст.1 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до вимог ст.5 зазначеного
закону державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. А саме, здійснювати
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб і порядок, визначені виконавчим
документом.

08 листопада 2013 року старшим державним
виконавцем Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ Заброднім Є.О. винесено
постанову про накладення штрафу на
ОСОБА_1 за невиконання рішення суду №
2-418.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Як вбачається з матеріалів справи,
приймаючи оскаржувану постанову
державний виконавець виходив з того, що
боржник добровільно рішення суду не
виконує, а відтак дійшов висновку про
наявність підстав для винесення
постанови про накладення штрафу.

Виходячи зі змісту наведеної норми
Закону, при прийняття рішення про
застосування щодо боржника санкцій,
передбачених ч. 1 ст. 89 цього Закону
державний виконавець повинен
встановити два факти, що судове рішення
не виконано, а також те що рішення суду
не виконано без поважних причин.

В мотивувальній частині оскаржуваної
постанови відсутнє обґрунтування
прийнятих державним виконавцем рішень
щодо невиконання боржником судового
рішення без поважних причин, в
постанові зазначено, що боржником
рішення суду не виконано, однак взагалі
не вмотивовано дані висновки. За таких
обставин, суд вважає, що висновок про
невиконання судового рішення, яким
боржника зобов'язано вчинити дію,
зроблений державним виконавцем без
з'ясування поважності причини його
невиконання, а тому є необґрунтованим
та передчасним.

Оскаржувана постанова про накладення
штрафу не містить переліку дій, які
були вчинені державним виконавцем щодо
виконання рішення суду.

Вказана постанова ґрунтується на актах
від 26.10.2013 р., 27.09.2013 р. 02.11.2013, які
складені та підписані представником
стягувача. Однак, державним виконавцем
у відповідності до Наказу Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 «Про
затвердження Інструкції з організації
примусового виконання рішень», акти не
складались. Окрім того, 27.09.2013 року та
26.10.2013 року-дати, які не призначені для
відвідування ОСОБА_2 дитини.

Суду не надано доказів щодо здійснення
виходу державного виконавця за адресою
ОСОБА_1 для перевірки виконання рішення
суду саме у встановлений судовим
рішенням день.

Не надано доказів на підтвердження
повідомлення ОСОБА_1 про вчинення
виконавчих дій із зазначенням дати та
часу вчинення виконавчих дій, з
урахуванням рішення суду № 2-418.

У постанові про накладення штрафу на
боржника не встановлено нового строку
виконання рішення.

Згідно ст.. 10 цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається на
підставі своїх вимог і заперечень, суд
приймає рішення на підставі наданих
сторонами доказів.

Оскільки, постанова старшого
державного виконавця Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ ОСОБА_3 від 08.11.2013 року
про накладення штрафу не відповідає
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження» та Наказу Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 «Про
затвердження Інструкції з організації
примусового виконання рішень», суд
приймає рішення про задоволення скарги
та скасування вказаної постанови
державного виконавця.

Таким чином, дослідивши надані
скаржником докази, суд дійшов висновку
про обґрунтованість заявлених вимог та
визнання дій державного виконавця
неправомірними.

Керуючись ст.ст.386-388 ЦПК України,
ст.18 Закону України "Про виконавче
провадження"

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, зацікавлена особа:
ОСОБА_2, на дії Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції та скасування постанови про
накладення штрафу-задовольнити.

Визнати дії старшого державного
виконавця Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ ОСОБА_3 незаконними.

Скасувати постанову про
накладення штрафу від 08.11.2013 року ВП
№39247359, винесену старшим державним
виконавцем Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ Заброднім Є.О.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Луганської області
через Ленінський районний суд м.
Луганська протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя

Н.О.Кравченко