Справа № 457/1112/13
Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В.
Провадження № 22-ц/783/1692/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бойко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Левика Я.А.,
Бермеса І.В.,

секретаря -
Брикайло М.В.,

з участю:
представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Трускавецького міського суду
Львівської області від 11 вересня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Зорепад», третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору, - ОСОБА_5, про
стягнення заробітної плати та
відшкодування інфляційних
донарахувань, -

в с
т а н о в и л а:

31 жовтня 2011 року позивач ОСОБА_4
звернулась до суду з позовом, в якому
просила стягнути у її користь 11319
гривень заробітної плати за період з 01
жовтня 2010 року по 01 жовтня 2011 року,
розмір якої обраховувала, виходячи із
законодавчо закріпленого розміру
мінімальної заробітної плати за
спірний період, та 307 гривень 03 копійки
відшкодування за затримку її виплати у
розмірі інфляційних донарахувань
відповідно до індексів інфляції.

Свої вимоги обгрунтовувала тим,
що листом відповідача від 17 листопада
2010 року її було повідомлено про
прийняття зборами товариства рішення
про її звільнення з посади директора
товариства з 26 жовтня 2010 року на
підставі наказу №1-К-10, з оригіналом
якого її не було ознайомлено. Вважаючи
підробленим протокол загальних зборів
товариства від 26 жовтня 2010 року про її
звільнення, оскільки такі не
проводились, а наказ про звільнення -
нікчемним, вона продовжувала
виконувати свої посадові обов"язки,
представляла інтереси товариства в
судових та інших органах, була
зареєстрована в ЄДР керівником
товариства, будь-які інші особи до
виконання обов"язків директора
товариства не приступали, однак, за
виконану роботу на посаді директора за
вказаний період вона не отримала
заробітної плати.

Рішенням Трускавецького міського суду
Львівської області від 26 грудня 2011
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 30 травня 2012 року, в задоволенні
вказаного позову ОСОБА_4 відмовлено
(а.с.102, 140 т.1).

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася
до суду із заявою про перегляд рішення
у зв'язку з нововиявленими обставинами,
якими на її думку є встановлені
рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 10 червня 2013 року обставини,
а саме: про визнання незаконним наказу
про звільнення її з посади директора,
про те, що ОСОБА_5 не мала повноважень
видавати накази, про те, що 26 жовтня 2010
року жодні збори учасників товариства
не проводилися та рішення про її
звільнення не приймалось, про те, що в
ЄДР протиправно було внесено завідомо
недостовірні відомості про заміну
керівника (а.с.155-157 т.1).

Ухвалою Трускавецького міського
суду Львівської області від 11 вересня
2013 року у задоволенні заяви про
перегляд рішення Трускавецького
міського суду Львівської області від 26
грудня 2011 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами відмовлено
(а.с.217-219 т.1).

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_4, просить
її скасувати та постановити нову, якою
заяву задовольнити: скасувати рішення
Трускавецького міського суду від 26
грудня 2011 року і ухвалити нове, яким її
позов задовольнити повністю. Апелянт
вважає оскаржувану ухвалу упередженою,
незаконною й такою, що ґрунтується на
неправильній оцінці обставин, які
мають значення для справи, ухваленою
без урахування нововиявлених істотних
обставин, встановлених шістьма
судовими рішеннями в інших справах, що
розглядались в порядку господарського,
цивільного та адміністративного
судочинства, які набрали законної сили
і підтверджують нововиявлені
обставини, на які вона посилалась у
своїй заяві. Зазначає, що покладені в
основу судового рішення документи, на
підставі яких встановлені фактичні
обставини справи, були визнані
недійсними та скасовані судовими
рішеннями в інших справах, які стали
відомі їй після розгляду даної справи.
Вважає, що рішенням Апеляційного суду
Львівської області від 10 червня 2013 року
встановлені обставини, які мають
преюдиційне значення для вирішення
даної справи. Апелянт зазначає, що
обставини, встановлені судовими
рішеннями в інших справах,
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення Трускавецького
міського суду від 26 грудня 2011 року, і,
якби вказані істотні обставини були
відомі на час розгляду справи, - то
зміст судового рішення, на її думку, був
би іншим.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторони апелянта в
підтримання апеляційної скарги,
заперечення сторони відповідача та
третьої особи, перевіривши матеріали
справи, законність та обґрунтованість
оскаржуваної ухвали в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

У відповідності до вимог ст.361
Цивільного процесуального кодексу
(далі-ЦПК) України, рішення суду, яке
набрало законної сили, може бути
переглянуте у зв"язку з нововиявленими
обставинами за наявності підстав,
визначених у частині другій цієї
статті.

Згідно п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України,
підставою для перегляду рішення у
зв"язку з нововиявленими обставинами, є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Вивчивши документи, надані заявником в
підтвердження своїх вимог, та
матеріали справи, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що викладені
заявником обставини, в силу вимог ст.361
ЦПК України, не можуть бути визнані
судом як нововиявлені, оскільки
позивач звернулась із позовом про
стягнення заробітної плати за виконану
роботу на посаді директора товариства,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
відповідачами законодавства про
оплату праці та норми ст.95 КЗпП України
щодо права на отримання нею
законодавчо визначеного розміру
мінімальної заробітної плати (а.с. 2-5,
30-32 т.1), і у даній справі вона не
оспорювала свого звільнення, не
просила поновити її на роботі та
стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу, на що їй було
вказано й апеляційним судом в ухвалі
від 30 травня 2012 року, а тому визнання
незаконним наказу про звільнення
ОСОБА_4 в іншій цивільній справі за її
позовом, поданим уже після розгляду
цієї справи, а також встановлення
рішенням господарського суду
недійсності рішення зборів товариства
від 26 жовтня 2010 року про її звільнення
та встановлення судовими рішеннями
незаконності запису в ЄДР про нового
керівника товариства ОСОБА_5 тощо, не
можуть бути нововиявленими
обставинами для перегляду рішення суду
у даній справі.

Посилання апелянта на судову практику
у справах з подібними правовідносинами
є безпідставними, оскільки такі доводи
стосуються вирішення справи по суті, а
не предмету перегляду рішення суду
першої інстанції, яке вона не
оскаржувала в касаційному порядку, у
зв"язку з нововиявленими обставинами.

Таким чином, суд першої інстанції
вирішив питання з дотриманням норм
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а
оскаржувану апелянтом ухвалу -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313,
314 ч.1 п.4, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Трускавецького міського
суду Львівської від 11 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду.

Головуючий:
________________ Бойко С.М.

Судді:
________________ Левик Я.А.

________________ Бермес І.В.