АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Котули Л.Г., Волошиної В.М.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 30 грудня 2013 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Святошинська
районна в м. Києві державна
адміністрація про визначення порядку
користування земельною ділянкою та про
виділ частки будинку у натурі, за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділ частки будинку
в натурі, встановлення порядку
користування земельною ділянкою,
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про
визначення порядку користування
земельною ділянкою.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2010 р. ОСОБА_2 звернувся у суд з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, Святошинська районна в м. Києві
державна адміністрація.

В обґрунтування своїх вимог зазначав,
що він є власником 1/3 частки житлового
будинку АДРЕСА_1, на підставі договору
купівлі-продажу від 26 лютого 1987р., а
іншими співвласниками будинку є
відповідачі.

Вказував, що на даний час між
співвласниками будинку не визначений
порядок користування відповідними
житловими приміщеннями.

З урахуванням уточнених позовних вимог
ОСОБА_2 просив виділити йому 1/3 частку
будинку АДРЕСА_1, яка складається з
наступних приміщень: прибудова під літ.
«А-4», площею 51,2 кв.м.; мансарда над
приміщенням під літ. «А-2», площею 64,7
кв.м; прибудова під літ «А-3», площею 24,5
кв.м.

Крім того, зазначив, що оскільки між
співвласниками будинку виник спір,
щодо порядку користування відповідною
земельною ділянкою, й просив визначити
порядок користування земельною
ділянкою.

В листопаді 2010 р. ОСОБА_4 звернувся у суд
з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_5 про визначення порядку
користування земельною ділянкою,
відповідно до його частки будинку, що є
у спільній власності.

У грудні 2010 р. ОСОБА_1 звернулась у суд з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5

З урахуванням уточнених позовних вимог
ОСОБА_1 просила виділити їй у
користування 1/3 частку будинку по
АДРЕСА_1, яка складається з наступних
приміщень: коридор 3,8 кв.м. під літ. 3-1,
кухня 9,7 кв.м під літ. 3-2, мансарда під
літ. «А-1», площею 32,9 кв.м; санвузол 5,0
кв.м під літ. 3-3. коридор 6,9 кв.м. під літ.
3-4, житлова кімната 16,8 кв.м. під літ.3-5,
льох під літ. «Б»., а також встановити
порядок користування земельною
ділянкою за варіантом №3 судової
будівельно-технічної експертизи від 01
червня 2010 р. та зобов'язати ОСОБА_2
привести земельну ділянку до
попереднього стану, шляхом знесення
об'єктів самовільного будівництва.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 11 січня 2011 р. вищевказані
позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 30 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1
задоволено частково.

Постановлено виділити у користування
ОСОБА_1 1/3 частину житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
складається з таких приміщень: коридор
3,8 кв.м під літ.3-1 , кухня 9,7 кв.м під
літ.3-2, санвузол 5,0 кв.м. під літ.3-3,
коридор 6,9 кв.м під літ 3-4, житлова
кімната 16,8 кв.м під літ 3-5, льох під літ.
«Б».

Визначено порядок користування
земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1
шляхом виділення в користування
земельну ділянку з урахуванням
об'єднання часток співвласників ОСОБА_2
та ОСОБА_5, (згідно варіанту №1 (додаток
№2 до висновку №2959/9102/12-43 судової
будівельної експертизи від 11 жовтня 2012
року), а саме:

Виділено співвласникам ОСОБА_2 4/12
частин та ОСОБА_5 2/12 частин з загальної
площі земельної ділянки разом 6/12
частин ( 401.5 + 200,8 ), що складає 602,3 кв.м
(1/2ч.) від загальної 1204,6 кв.м площі
ділянки (з урахуванням площі під
будинком та спорудами ), в тому числі
ділянка загальною площею ( 21,8 + 4,0 + 4,6 ) =
30.4 кв.м.:

- ділянка загального користування під
квартирою НОМЕР_1 між співвласниками
ОСОБА_4, ОСОБА_3, та ОСОБА_5 площею ( 65,4: 3 )=
21,8 кв.м.;

- ділянка загального користування
для обслуговування стіни квартири
НОМЕР_1 між співвласниками ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 площею ( 13,8 : 3 )= 4,6 кв.м.:

- обслуговування стіни будинку та
прохід між співвласниками кв.НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 -(16.0:4)= 4,0 кв.м.

Виділити в користування ОСОБА_1 4/12
частин та по 1/12 частині ОСОБА_4 , ОСОБА_3
з загальної площі земельної ділянки
разом 6/12 частини ( 401,5 + 100,4 + 100,4 ), що
складає 602,3 кв.м. (1/2 ч.) від загальної 1204,6
кв.м. площі ділянки ( з урахуванням
площі під будинком та спорудами ) , в
тому числі ділянка загальною площею (
43,6 + 12,0 + 9,2 ) - 64,8 кв.м. :

- ділянка загального користування під
квартирою НОМЕР_1 між співвласниками
ОСОБА_4 , ОСОБА_3, та ОСОБА_5 площею (65,4 : 3
х2 ) = 43,6 кв.м.;

- ділянка загального користування для
обслуговування стіни квартири НОМЕР_1
між співвласниками ОСОБА_4 , ОСОБА_3, та
ОСОБА_5 площею ( 13,8 :3 х2 )= 9,2 кв.м;

- обслуговування стіни будинку та
прохід між співвласниками кв.НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 - ( 16,0 : 4 хЗ )= 12,0 кв.м.

Виділено ділянку загального
користування - під будинок кв.НОМЕР_1 (
між співвласниками ОСОБА_4 , ОСОБА_3, та
ОСОБА_5) площею 65,4 кв.м.;

Виділити ділянку загального
користування для обслуговування стіни
кв. НОМЕР_1 (між співвласниками ОСОБА_4 ,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5), шириною 1,0 площею 13,8
кв.м. в точках «Г,П,Р,С,Т,У»; прохід та
обслуговування стіни будинку в точках
« Д ,Е,Л,М» , площею 16,0 кв.м. ( між
співвласниками кв. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ).

Лінії розподілу ділянок співвласників
проходять:

- з точки «А» , що розділяє відрізок 22,47 м
межі з АДРЕСА_3 на частини 22,40 м ліворуч
та 0,07 м праворуч по існуючому паркану в
точку « Б» -8,34 м ;

- з точки «Б» по існуючому паркану в
точку «В»-3,24 м ;

- з точки «В» під кутом 45° До стіни
будинку в точку «Г» - 2,40 м;

- з точки «Г» по лінії розподілу будинку
в точку «Д»;

- з точки «Д» під кутом 45° до стіни
будинку в точку «Е» - 3,10 м;

- з точки «Ж» в точку «Й» - 3,87 м ;

- з точки «Й» в точку «К» 9,96 м;

Точка « К» розподіляє відрізок 13,90
тильної межі ділянки на 9,76 м ліворуч та
4,14 м праворуч.
• >. ;

Виділено ділянку загального
користування - прохід та
обслуговування стіни будинку в точках
«Д,ЕЛ,М», площею 16,0 кв.м в межах:

- з точки «Д» ( точка лінії розподілу
будинку) під кутом 45° до стіни будинку в
точку « Е 2-3,10м;

- з точки «Е» в точку «Л» - 5,38 м;

- з точки «Л» по стіні будинку в точку
«М» -2,51м;

- з точки «Л» по стіні будинку в точку
«Д» - 7,45 м.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, невідповідність
висновків суду об ставникам справи,
порушення та неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
зобов'язання ОСОБА_2 привести вказану
земельну ділянку до попереднього стану
шляхом знесення об'єктів самочинного
будівництва та в частині задоволення
позовних вимог про визначення порядку
користування земельною ділянкою,
згідно варіанту №?1 додатку №2 до
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 11 жовтня 2012 р. й ухвалити
нове рішення, яким зобов'язати ОСОБА_2
привести земельну ділянку до
попереднього стану, шляхом знесення
об'єктів самочинного будівництва та
встановити порядок користування
земельною ділянкою між співвласниками
будинку згідно варіанту №3 додатку №4
до висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 01
червня 2010 р.

Колегія суддів, заслухавши ОСОБА_1 та її
представника, які просили задовольнити
апеляційну скаргу, ОСОБА_4,
представників ОСОБА_2 та ОСОБА_5, які
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню частково, з
огляду на таке.

Рішення суду першої інстанції в
частині вимог ОСОБА_1 про виділ частки
будинку в натурі не оскаржено, а тому
колегія суддів перевіряє законність
та обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи,
рішенням виконкому Києво
-Святошинської районної ради депутатів
трудящих №1360 від 31 жовтня 1953 р. було
постановлено надати ОСОБА_6 земельну
ділянку під забудову по АДРЕСА_1, в
розмірі 0, 09 га. /а.с.13 т.1/

Згідно акту від 20 листопада 1953 р.,
складеного старшим землевпорядником
Києво-Святошинської районної ради
депутатів трудящих Димою А.І.,
встановлено розмір наданої ділянки в
межах: довжина складає 35 метрів, ширина
- 25, 72 метрів, про що також відображено в
генеральному плані садиби. /а.с.14, 15, т.1/

02 серпня 1954 р. між комунальним відділом
виконкому Києво-Святошинської ради
депутатів трудящих і ОСОБА_6 було
укладено договір на право будівництва
одноповерхового цегляного
трикімнатного будинку з кухнею,
житловою площею 52,43 кв.м,
господарського сараю площею 24 кв.м та
безстрокового використання земельною
ділянкою площею 0,09 га, розташованою по
АДРЕСА_1. /а.с.11-12 т.1/

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер та згідно
свідоцтва про право на спадкування за
законом №2217 від 06 липня 1985 р.
недобудований будинок та право на
безстрокове користування земельної
ділянки, під номером АДРЕСА_1,
успадкували в рівних частках ОСОБА_3,
ОСОБА_1 та ОСОБА_8 /а.с.5 т.1/

В подальшому, 25 вересня 1986 р. ОСОБА_3,
ОСОБА_1 та ОСОБА_8 уклали договір про
встановлення порядку користування
вказаного будинку /а.с.6 т.1/.

26 лютого 1987 р. ОСОБА_3 уклав договір
купівлі продажу, за яким відчужив
належну йому 1/3 частину житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель ОСОБА_2 /а.с.7-8 т.1/

06 березня 2005 р. ОСОБА_8 уклала договір
дарування 1/6 частини житлового будинку
АДРЕСА_1 з відповідною частиною
надвірних будівель та споруджень на
користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в рівних
долях кожному /а.с.60 т.2/.

Встановлено, що згідно свідоцтва про
право на спадщину, виданого
Дванадцятою Київською державною
нотаріальною конторою 05 березня 2004 р.,
1/6 частину вказаного житлового будинку,
належну ОСОБА_8 успадкував ОСОБА_5

Згідно технічного паспорту на житловий
будинок (домоволодіння) АДРЕСА_1,
виготовлений КМ БТІ та зареєстрований
в інвентаризаційній справі №44626/1456,
встановлено що станом на 28 березня
1986 р. площа земельної ділянки
становить 0,1203 га. /а.с.9-10 т.1/

Як свідчить технічний паспорт на
житловий будинок (домоволодіння)
АДРЕСА_1, виготовлений КМ БТІ та
зареєстрований за номером №26779 в
інвентаризаційній справі №44626/1456,
встановлено що станом на 10
травня 1990 р. площа земельної ділянки
становить 0,1203 га.: норма в межах 0,09 га та
0,303 га - самозахват. /а.с.48-49 т.1/

Згідно технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
АДРЕСА_1, виготовлений КМ БТІ та
зареєстрований за №26779,
інвентаризаційна справ №44626/1456,
встановлено що станом на 21
листопада 2003 р. загальна площа
земельної ділянки складає 0,1203 га
/а.с.61-62 т.2/

Відповідно до технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_1, виготовлений КМ БТІ та
зареєстрований за №26779,
інвентаризаційна справ №44626/1456,
встановлено що станом на 05 грудня 2008 р.
загальна площа земельної ділянки
складає 0,1203 га: норма в межах 0,09 га та
0,303 га - самозахват. /а.с.14-16 т.1/

Згідно зведеного плану земельної
ділянки зареєстрованого за №16-24 від
22 липня 2008 р. встановлено, що загальна
площа ділянки становить 0, 1205 га: 0,
0794 га зареєстровано за ОСОБА_1 і 0, 410 га -
за ОСОБА_2 /а.с.9 т.2/

Відмовляючи в задоволенні вимог про
зобов'язання ОСОБА_2 привести земельну
ділянку до попереднього стану, шляхом
знесення об'єктів самочинного
будівництва районний суд виходив з
підстав їх необґрунтованості.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів.

Матеріали справи свідчать, що земельна
ділянка надавалася органом місцевого
самоврядування в межах 0, 09 га, між тим
об'єкти самочинного будівництва ОСОБА_2
розташовані на ділянці в межах площі 0,
1203 га.

Таким чином, безспірно не встановлено
розташування вказаних об'єктів на
земельній ділянці, співкористувачем
якої є ОСОБА_1 та не свідчить про
порушення її прав.

Задовольняючи вимоги сторін про
визначення порядку користування
земельною ділянкою, усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою
районний суд виходив з того, що розмір
земельної ділянки, про визначення
порядку користування якої заявлено
вимоги, становить 1 204, 6 кв. м., що й
підлягає поділу між сторонами
відповідно до їх часток у праві
власності на будинок.

Між тим, з такими висновками суду
першої інстанції погодитися неможливо.

Так, матеріалами справи доведено, що
згідно рішенням виконкому
Києво-Святошинської районної ради
депутатів трудящих Київської обл. №? 1360
від 31 жовтня 1953р. ОСОБА_6 надана
земельна ділянка під забудову, в
розмірі 0,09га за адресою : АДРЕСА_1 /а.с.13
т.1/.

За договором про право побудови
будинку та безстрокове користування
земельною ділянкою, від 02 серпня 1954 р.
на підставі рішення районної ради №1360
від 31 жовтня 1953 р. покійному ОСОБА_6 в
безстрокове користування було
відведено земельну ділянку, площею
0,09га /а.с.11 т.1/.

Актом від 20 листопада 1953 р.
землевпорядним органом було
встановлено й межі земельної ділянки,
площею 0,09га, в натурі, та встановлено
межові знаки /а.с.4 т.1/.

Доказів набуття у власність чи
користування земельної ділянки у
більших розмірах, ніж визначено
умовами рішення органу влади від 31
жовтня 1953 р., у справі немає.

Разом з тим, згідно з технічним звітом
топографо-геодезичного знімання
спірної земельної ділянки, проведеного
КП «Київський інститут земельних
відносин» на підставі договору від 06
квітня 2012 р. встановлено, що її
фактичний розмір становить 1204, 56 кв.м.
/а.с.70-89 т.3/

Вказаний звіт було покладено в основу
висновку експертизи, яким керувався
суд при визначені порядку користування
земельною ділянкою між сторонами.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.13 ЦК
України цивільні права особа здійснює
у межах, наданих їй договором або
актами цивільного судочинства.

При здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушувати права інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Однак, матеріали справи не містять
належних та допустимих доказів, в
розумінні положень ст.57-59 ЦПК України,
передачі сторонам по справі в
установленому вказаними положенням
закону порядку права власності
(користування) земельної ділянки по
АДРЕСА_1, пл. 1204, 56кв.м., що залишилося
поза увагою суду та належної оцінки у
рішенні.

Відповідно до керівних роз'яснень, які
містяться у п.7 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 16
квітня 2004р. з наступними змінами, у
відповідності до якого власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його права, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
згідно з ч.3 ст.152 ЗК шляхом: визнання
прав, відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, і запобігання вчиненню дій, що
порушують права…, застосування інших,
передбачених законом способів захисту
прав (ст.16 ЦК )… У інших випадках суд не
може вирішувати питання, віднесені до
компетенції органів виконавчої влади
чи органів місцевого самоврядування,
зокрема, про передачу земельних
ділянок у постійне користування,
оренду, укладення чи поновлення
договору оренди земельної ділянки,
зміну цільового призначення землі,
тощо.

На зазначене районний суд уваги не
звернув й безпідставно, необґрунтовано
ухвалив рішення про поділ земельної
ділянки, площею 1 204,56 кв. м. яка не
набувалася у власність чи користування
сторін або інших осіб в установленому
законом порядку.

Враховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції в частині вирішення
вимог про визначення порядку
користування земельною ділянкою,
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, як постановлене з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, слід скасувати.

Під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції співвласникам
спірного будинку було роз'яснено право
заявити клопотання про призначення по
справі будівельно-технічної
експертизи про поділ земельної ділянки
в межах площі, яка, згідно матеріалів
справи, виділялася в установленому
законом порядку - пл. 0,09га, проте
відповідне клопотання суду надано не
було.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
ухвалення по справі в частині вимог
ОСОБА_2 про визначення порядку
користування земельною ділянкою,
позову ОСОБА_1 про встановлення порядку
користування земельною ділянкою,
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, позову ОСОБА_4 про
визначення порядку користування
земельною ділянкою, нового рішення про
відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 30 грудня 2013 року в частині
вирішення вимог про визначення порядку
користування земельною ділянкою,
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою скасувати, ухвалити
в цій частині нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Святошинська
районна в м. Києві державна
адміністрація про визначення порядку
користування земельною ділянкою,
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про встановлення порядку
користування земельною ділянкою,
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про
визначення порядку користування
земельною ділянкою - відмовити.

В решті рішення районного суду
залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно,
проте може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом 20 днів з
моменту проголошення шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 2-208/11

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3399/2014

Головуючий у суді першої
інстанції:Лук’яненко Л.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.