Справа №666/101/14-ц
Провадження № 2/666/540/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2014 року Дніпровський районний суд
міста Херсона у складі:

головуючого судді
Гордимова А.В.,

при секретарі
Савченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у місті
Херсоні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, посилаючись на те, що вона
є власником приміщення квартири
спільного заселення АДРЕСА_1. У
вказаному приміщенні квартири
зареєстрований, але не проживає з
серпня 2012 року відповідач який є
колишнім власником. У зв'язку з цим
позивач просить суд визнати
відповідача таким, що втратив право
користування приміщенням квартири
спільного заселення АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги, просила суд
їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав в повному обсязі,
проти задоволення позову не
заперечував про що надав письмову
заяву.

Вислухавши позивача та відповідача,
вивчивши матеріали справи, суд вважає
позовні вимоги законними та
обґрунтованими, у зв'язку з чим вони
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Судом встановлено, що приміщення
квартири спільного заселення АДРЕСА_1
належить ОСОБА_1 на підставі договору
дарування ВРТ 558369, ВРТ 558370 від 30.07.2012
року посвідченого приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_3

У цій квартирі зареєстрований
відповідач ОСОБА_2 - колишній власник
квартири.

Згідно довідки № 72/01 від 04.02.2014 року,
ОСОБА_2 не проживає у приміщення
квартири спільного заселення АДРЕСА_1 з
дня укладання договору дарування
квартири, тобто з 30.07.2012 року.

Факт реєстрації в квартирі відповідача
завдає позивачу додаткових
матеріальних витрат на оплату
комунальних послуг.

Враховуючи вищезазначене суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
оскільки відповідач порушує право
власності позивача, що позбавляє його
можливості розпорядитись своїм майном
на власний розсуд.

Підстав для відмови у задоволенні
позову у суду немає.

Керуючись ст. 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст.ст. 321, 405 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право
користування приміщенням квартири
спільного заселення АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Дніпровський районний суд міста
Херсона шляхом подачі апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя
А.В.Гордимов