Справа №672/379/14-ц
Провадження №2/672/145/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 квітня 2014 р.
м. Городок

Городоцький районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Шинкоренка С.В., при
секретарі - Терещук Н.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Городка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до відповідача, про стягнення боргу з
врахуванням трьох відсотків річних за
весь час прострочення зобов"язання,
посилаючись на те, що відповідач
безпідставно ухиляється від виконання
взятих на себе зобов"язань та не бажає
повертати отримані кошти у визначені
договором строки.

Позивач в судове засідання не
з'явився, однак подав на адресу суду
заяву у якій просить позов
задовольнити в повному обсязі,
стягнути з ОСОБА_2 суму основного боргу
та 3 % річних за весь період
прострочення. Не заперечує проти
проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з"явився, про день та час слухання
справи повідомлений належним чином,
клопотань про відкладення розгляду
справи чи про розгляд справи за його
відсутності не подавав.

Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК
України, а також беручи до уваги згоду
позивача по справі на проведення
розгляду справи за відсутності
відповідача, вимоги ст.157 ЦПК України
щодо строків розгляду справ, суд
вважає за можливе провести заочний
розгляд справи на підставі тих доказів,
які є в матеріалах справи.

Оголосивши заяву позивача, вивчивши
матеріали справи в межах наданих суду
доказів, суд приходить до висновку, що
позовна заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом було встановлено, що 07.10.2011
р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено
договір позики, відповідно до якого
позивач передав ОСОБА_2 грошові кошти в
сумі 30000 доларів США, які останній
зобов"язувався повернути в строк до
31.12.2011 р. Однак відповідач вчасно кошти
не повернув, чим порушив умови
укладеного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України,
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальнику) грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов"язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

В підтвердження укладення
вищевказаного договору позики ОСОБА_2
надав позивачу розписку від 07.10.2011 р.
(а.с.11), що засвідчує отримання
відповідачем даних коштів та обов"язок
їх повернення у визначений строк, що
узгоджується з ч.2 ст. 1047 ЦК України.

Відповідач безпідставно
ухиляється від виконання свого
обов"язку по поверненню отриманих
коштів, що призводить до порушення
майнових прав ОСОБА_1

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов"язаний повернути
кредитодавцю грошові кошти..., у строк
та в порядку, що встановлені договором.

В разі порушення позичальником
умов, визначених договором позики (в
даному випадку строків повернення
коштів) згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України,
визначена відповідальність
позичальника відповідно до ст. 625 ЦК
України. А саме: боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов"язання, на вимогу кредитора
зобов"язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

У зв'язку із вищевикладеним, суд
приходить до висновку про підставність
та обґрунтованість заявлених
позивачем вимог в частині стягнення
основної суми боргу.

Однак суд не погоджується із
сумою 3% річних, що була обрахована
позивачем, за два з половиною роки - 7.5%,
що підлягають до стягнення на думку
позивача (2250 дол. США).

На думку суду, до обрахування
підлягає період у днях, а саме: 01.01.2012 р.-
31.12.2012 р. = 366 днів, 01.01.2013 р.-31.12.2013 р. = 365
днів, 01.01.2014 р. - 12.03.2014 р. = 71 день, а
всього 802 дні (що є меншим ніж два з
половиною роки).

При обрахуванні 3% річних від суми
заборгованості суд виходив із
наступного: сума боргу 30000 доларів США,
позивач просить стягнути 3% річних за
період з 01.01.2012 р. по 12.03.2014 р.(день
звернення до суду) - 802 дні, що становить
: 30000 х 802/ 365 х 3%= 1978 дол. США.

Відповідно до ч.2 п.14 Постанови
Пленуму ВСУ від 18.12.2009 р. №14 "Про судове
рішення у цивільній справі" : У разі
пред'явлення позову про стягнення
грошової суми в іноземній валюті суду
слід у мотивувальній частині рішення
навести розрахунки з переведенням
іноземної валюти в українську за
курсом, встановленим Національним
банком України на день ухвалення
рішення.

Згідно Повідомлення НБУ на 11.04.2014
р. встановлено наступний офіційний
курс гривні до долара США : 100 доларів
США = 1256.9123 грн. (взято з сайту НБУ
http://www.bank.gov.ua/), а отже сума боргу у
доларах США є еквівалентною - 377073 грн. 69
коп.. Аналогічно і сума 3% річних
становить в еквіваленті - 24861 грн. 72 коп.
Незважаючи на розбіжності в обрахунку
сум з позивачем, що має місце в
результаті завищеного періоду при
обрахуванні суми 3% річних, а також
зміни курсу долара США в сторону
збільшення, суд вважає за можливе позов
задовольнити виходячи саме із власних
розрахунків, які є вірними. Збільшення
суми боргу, визначеної у гривні, на
відміну від тієї, яка вказана у
позовній заяві, суд не вважає
збільшенням позовних вимог чи виходом
за межі позовних вимог з тих підстав, що
до стягнення підлягає саме сума у
доларах США, яка залишається незмінною,
тоді як збільшення остаточної суми
боргу, визначеної у гривні, є лише
результатом правильного зазначення
еквіваленту даної суми на день
прийняття судом рішення.

А отже всього до стягнення підлягають :
60000 доларів США + 1978 дол. США (3% річних за
802 дні прострочення) = а всього - 31978
доларів США. що еквівалентно 401935 грн. 41
коп.

Крім того, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягають судові витрати по
справі, а саме сплачений судовий збір в
сумі 3223 грн. 00 коп.

Відповідно до п.12 Постанови
Пленуму ВСУ України №2 від 12.06.2009 р. "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ в суді першої інстанції"
визначено, що : Відповідно до правил
статті 88 ЦПК у разі визначення при
відкритті провадження у справі
судового збору в розмірі меншому, ніж
передбачено законом, недоплачена сума
стягується в дохід держави з позивача
при відмові в позові, а при
задоволенні позову - з відповідача.

Враховуючи те, що судовий збір підлягає
сплаті у гривнях, а також ту обставину,
що у зв'язку із зміною (збільшенням)
курсу долара США, сума боргу у гривні є
відмінною від тієї, що була первинно
зазначена позивачем (є більшою), до з
відповідача на користь держави слід
стягнути недоплачену різницю судового
збору, а саме :3654 грн. 00 коп. (максимальна
сума судового збору, що підлягає до
сплати) - 3223 грн. 00 коп. (сплачений
судовий збір позивачем)= 431 грн.

Керуючись ст.ст.213,215 ЦПК України,
ст.ст. 253, 625, 1046-1050 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу - 30 000.00 дол. США та 3% річних
від суми боргу - 1978 дол. США, а всього -
31978 дол. США, що еквівалентно - 401935 грн. 41
коп. (чотириста одна тисяча дев'ятсот
тридцять п'ять грн. 41 коп.)

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені судові витрати, а саме :
судовий збір в сумі 3223 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в сумі 431 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за заявою
відповідача, яка подається протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом 10 днів з дня його
проголошення, однак якщо учасники
процесу не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення - вони можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: