Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №274/7331/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Зайцев Анатолій
Доповідач Зарицька Г. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді
Зарицької Г.В.

суддів:
Коломієць О.С., Якухно О.М.

секретаря
Камінної М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом приватного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»
до ОСОБА_2 про стягнення коштів в
порядку регресу

за апеляційною скаргою
приватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на рішення
Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від 17 січня 2014
року

встановила:

У листопаді 2013 року ПрАТ
„Українська страхова компанія „КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" звернулася з
позовом до ОСОБА_2, в якому просила
стягнути з відповідача в порядку
регресу на свою користь 20 780,70 грн
завданої матеріальної шкоди. В
обґрунтування вимог зазначала, що
01.06.2011 року між ПрАТ „Українська
страхова компанія „КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" та ВКФ ТзОВ «Гранд-Авто»
було укладено комплексний договір
добровільного страхування № 06/02-200027856,
яким застраховано автомобіль марки
„Toyota", державний номерний знак НОМЕР_3.
Строк дії договору визначено до 31.05.2012
року, сума страхового відшкодування -
171500 грн. 18.07.2011 року з вини відповідача
сталася дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої було пошкоджено
застрахований транспортний засіб.
Вартість матеріальної шкоди, завданої
власнику застрахованого транспортного
засобу, становить 20 780,70 грн. 30.08.2011 року
платіжним дорученням № 10493 ПрАТ
„Українська страхова компанія „КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" здійснила
виплату страхового відшкодування у
розмірі 16 064,45 грн, 4 716,25 грн було
зараховано до несплачених страхових
платежів. Враховуючи зазначене,
позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 17 січня 2014 року в
задоволенні позову ПрАТ „Українська
страхова компанія „КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ
„Українська страхова компанія „КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі. Апелянт
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що докази, які
підтверджують законність експлуатації
зазначеного транспортного засобу
відповідачем ОСОБА_2 в матеріалах
справи відсутні, а тому вважав що
належним відповідачем в даній справі
має бути власник транспортного засобу.

Проте такий висновок суду є
передчасним.

Відповідно до ч.1 ст.993 ЦК України
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Як видно з матеріалів справи,
01.06.2011 р. між ПрАТ „Українська страхова
компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП"
та ВКФ ТзОВ „Гранд-Авто" було укладено
комплексний договір добровільного
страхування транспортного засобу,
водія та пасажирів від нещасних
випадків (а.с.5-9).

За договором застраховано
автомобіль „Toyota Саmry", державний
номерний знак НОМЕР_3.

18 липня 2011 року близько 15 год 35 хв
в с.Слободище, Бердичівського району
ОСОБА_2, керуючи мотоциклом „ІЖ-Ю-4К"
державний номерний знак НОМЕР_2, не
вибрав безпечну швидкість руху, виїхав
на зустрічну смугу руху, внаслідок чого
здійснив наїзд на автомобіль „Toyota
Саmry", державний номерний знак НОМЕР_3, в
результаті чого пошкоджено обидва
транспортні засоби.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні даного ДТП
стверджується постановою
Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від 25.08.2011 р.
(а.с.23).

За висновком №304 експертного
автотоварознавчого дослідження
автомобіля від 21 липня 2011 року,
проведеного за листом ПрАТ
„Українська страхова компанія „КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнта фізичного
зносу транспортного засобу становить
14917,24 грн (а.с.24-28).

За розрахунком №132740269-1,
проведеним приватним акціонерним
товариством „Українська страхова
компанія „КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП",
розмір страхового відшкодування
внаслідок пошкодження автомобіля „Toyota
Саmry" становить 16921,95 грн (а.с.39).

Платіжним дорученням за №10493 від
30.08.2011 р. ТзОВ „Гранд-Авто" страховою
компанією було перераховано 16064,45 грн
(а.с.40).

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини
іншої особи, відшкодовується винною
особою;

2) за наявності вини лише особи,
якій завдано шкоди, вона їй не
відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб,
діяльністю яких було завдано шкоди,
розмір відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України
визначено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди, тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з довідкою органів
внутрішніх справ за №3365 від 26.07.2004 року,
копія якої міститься в матеріалах
справи (а.с.21), власником мотоцикла
марки «ІЖ - Ю - 4К» номерний знак НОМЕР_2,
яким керував ОСОБА_2, являється ОСОБА_3.
З даної довідки також видно, що під час
ДТП водій ОСОБА_2 мав при собі
посвідчення водія. Про наявність інших
документів, що дають право на керування
вказаним транспортним засобом, у
довідці не зазначено.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції на це уваги не звернув, в
порушення вимог ст.33 ЦПК України
питання про притягнення ОСОБА_3 до
участі в справі в якості
співвідповідача не вирішив, у зв'язку з
чим неможливо встановити, яка саме
особа має відповідати за завдані
збитки.

Як пояснив представник
відповідача в судовому засіданні
апеляційної інстанції, під час ДТП
ОСОБА_2 керував мотоциклом без
відповідної правової підстави, проте з
усного дозволу власника цього
транспортного засобу.

Оскільки перевірити пояснення
представника відповідача без
притягнення ОСОБА_3 до участі в справі в
якості співвідповідача неможливо,
колегія суддів вважає, що висновок суду
першої інстанції про те, що належним
відповідачем у даній справі являється
ОСОБА_3 є передчасним.

За таких обставин, коли судом
першої інстанції допущено порушення
норм процесуального права, що призвело
до невірного висновку про те, що
належним відповідачем у даній справі є
ОСОБА_3, рішення суду відповідно до п.4
ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Позивач не позбавлений
можливості заявити вимоги до ОСОБА_2 з
інших підстав та до власника
транспортного засобу ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства „Українська
страхова компанія „КНЯЖА ВІЄННА
ІНШУРАНС ГРУП" задовольнити частково.

Рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 17 січня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог
приватного акціонерного товариства
„Українська страхова компанія „КНЯЖА
ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" про стягнення
коштів в порядку регресу відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Судді: