Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/34/14
Головуючий у 1 інстанції: Андреєва А.Н.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Каракуші К.В.

Глазкової О.Г.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 22 травня 2002
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про встановлення батьківства та
стягнення аліментів на утримання
дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2000 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 У
позові зазначалось, що позивачка має
доньку, її народження позивач
зареєструвала 11 листопада 1999 року. В
офіційному шлюбі сторони не
перебували. Посилаючись на те, що
відповідач є батьком дитини і він
визнавав факт свого батьківства, але
згодом перестав цікавитися дитиною на
надавати матеріальну допомогу, позивач
просила суд встановити, що відповідач є
батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з
відповідача на утримання доньки
аліменти у розмірі 1/4 частини
заробітку.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 22 травня
2002 року позов задоволено. Встановлено
батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Відділу РАЦС зобов'язано
внести відповідні зміни в актовий
запис №666 про народження ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнуто з ОСОБА_3
аліменти на користь ОСОБА_4 на
утримання доньки ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі
1/4 частини всіх видів заробітної плати
щомісячно, починаючи з 22.11.2000 року до
повноліття дитини та судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

За загальним правилом дії законів та
інших нормативно-правових актів у часі
норми СК України, застосовуються до
сімейних відносин, які виникли після
набрання ним чинності, тобто не раніше 1
січня 2004 року.

Оскільки підстави для визнання
батьківства за рішенням суду,
зазначені у ст. 128 СК України, істотно
відрізняються від підстав його
встановлення, передбачених ст. 53 КпШС
України, який діяв до 1 січня 2004 року, то
при розгляді справи про встановлення
батьківства щодо дитини, яка
народилася до 1 січня 2004 року повинні
застосовуватись відповідні норми КпШС
України.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15.05.2006 р. № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" роз'яснено, що при
розгляді справ про встановлення
батьківства щодо дитини, яка
народилася до 1 січня 2004 р., необхідно
застосовувати відповідні норми КпШС
України.

Згідно ч. 3 ст. 53 КпШС України при
встановленні батьківства суд бере до
уваги спільне проживання та ведення
спільного господарства матір'ю дитини
і відповідачем до народження дитини,
або спільне виховання чи утримання
ними дитини, або докази, що з
достовірністю підтверджують визнання
відповідачем батьківства.

За змістом наведеної норми закону
встановлення судом батьківства може
мати місце в разів доведення хоча б
однієї із зазначених обставин:
спільного проживання та ведення
спільного господарства матір'ю дитини
і відповідачем або спільне виховання
чи утримання ними дитини або докази, що
з достовірністю підтверджують
визнання відповідачем батьківства.

При вирішенні справи суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку, що відповідач перебував у
фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4
до народження дитини, після народження
доньки ОСОБА_5 визнавав своє
батьківство, надавав матеріальну
допомогу на її утримання і цей факт
підтверджується зібраними в справі
належними доказами, а саме показами
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
фотографіями, посвідкою про обстеження
ОСОБА_3 на туберкульоз під час
вагітності позивача.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Доводи апелянта про те, що суд не зважив
на довідку ТОВ «АНІД» та табель обліку
робочого часу ОСОБА_3 є неприйнятними,
оскільки вказані докази не
узгоджуються з іншими дослідженими
доказами і не спростовують
правильності вирішення справи.

Крім того, посилання в апеляційній
скарзі на незгоду з висновками суду
щодо оцінки наданих по справі доказів
не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки в силу ч.2 ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції повноважень
переоцінювати докази, встановлені
судом першої інстанції, не має.

Відповідач неодноразово був
повідомлений про час та місце судового
засідання суду першої інстанції, проте
у своїх заявах позов не визнав та
просив суд розглянути справу за його
відсутності, клопотань щодо
призначення існуючих на той час видів
експертиз не заявляв. В подальшому
ОСОБА_3 виявив юридичну байдужість до
результатів розгляду вказаної справи.

Колегія суддів зважує на ту обставину,
що після народження доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3 надсилав позивачці
аліменти на утримання доньки, про що
свідчать відповідні поштові перекази,
оригінали яких дослідженні у засіданні
апеляційного суду та копії долучені до
матеріалів справи. Вказана обставина
беззаперечно підтверджує визнання
відповідачем свого батьківства
відносно ОСОБА_5

За таких обставин, оскарження
відповідачем майже через 12 років
рішення суду про встановлення його
батьківства не тільки суперечить
принципу юридичної впевненості, але і
не ґрунтується на вимогах ст. 53 КпШС
України.

Судом першої інстанції повно і
всебічно з'ясовані обставини справи, що
мають для неї значення, висновки суду
відповідають цим обставинам і набутим
доказам, характер правовідносин між
сторонами судом визначений правильно,
норми матеріального і процесуального
законів при розгляді справи судом не
порушені і застосовані вірно.

За таких обставин судова колегія
вважає, що по справі постановлено
законне і обгрунтоване рішення, тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 22 травня 2002 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: