Єдиний унікальний номер 255/9020/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2813/2014
Головуючий 1 інстанції Пруднікова Г.М.
Доповідач Биліна Т.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді
Пономарьової О.М.,

суддів Биліни Т.І.,
Хейло Я.В.,

при секретарі Мишко
Д.О.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача
Стеблєцової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 17 лютого 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донецьк Сіті Центр»
про визнання незаконними та скасування
наказів, поновлення на посаді,
стягнення матеріальної шкоди,
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, середньоденного заробітку та
відшкодування моральної шкоди,

В С
Т А Н О В И В :

Рішенням Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 17 лютого
2014 року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донецьк Сіті Центр»
про визнання незаконними та скасування
наказів, поновлення на посаді,
стягнення матеріальної шкоди,
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, середньоденного заробітку та
відшкодування моральної шкоди -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилаючись на порушення норм
процесуального та матеріального права,
просить рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 17 лютого
2014 року скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної
скарги ОСОБА_1 зазначив, що не можна
двічі притягати до дисциплінарної
відповідальності за одне і теж
порушення, а саме наказом № 78-К від 25
червня 2013 року йому оголосили догану
за сон на робочому місці, а потім
наказом № 110-К від 25 червня 2013 року
звільнили з роботи, обидва накази він
отримав в день їх винесення. Вважає
вказані накази порушенням вимог ч. 2 ст.
149 КЗпП України, згідно якої за кожне
порушення трудової дисципліни може
бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення. Просив
визнати наказ №64-К від 25 травня 2013 року
про оголошення догани за самовільне
залишення робочого місця та наказ №
78-К від 25 червня 2013 року незаконними та
поновити його на посаді.

Позивач ОСОБА_1 та представник
ОСОБА_2 в судовому засіданні
апеляційної інстанції доводи
апеляційної скарги підтримали, просили
її задовольнити. .

Представник відповідача Стеблєцова
І.В. в судовому засіданні просила
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб
присутніх в судовому засіданні,
дослідивши матеріали цивільної справи,
та перевіривши наведені в скарзі
доводи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 з 19.10.2012 року по 25.06.2013 року
знаходився в трудових відносинах з
відповідачем, працюючи помічником
оператора пульта управління
атракціоном СРЦ «Фунтура» ТОВ «Донецьк
Сіті Центр» (з 19.10.2012 року по 25.01.2013 року),
а з 25.01.2013 року - оператором пульта
управління атракціоном СРЦ «Фунтура»
ТОВ «Донецьк Сіті Центр» (а.с. 4). Позивач
був звільнений з роботи внаслідок
систематичного невиконання своїх
обов'язків та порушення трудової
дисципліни.

Апеляційний суд вважає висновки суду
обґрунтованими і такими, що
підтверджуються матеріалами справи та
вимогами закону.

Відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України
працівник може бути звільнений лише за
проступок на роботі, вчинений після
застосування до нього дисциплінарного
або громадського стягнення за
невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно зі ст. 149 КЗпП України за кожне
порушення трудової дисципліни може
бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення. До таких
видів стягнень згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП
України належать: догана та звільнення.
Звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП
України - є видом дисциплінарного
стягнення.

Вирішуючи спірне питання судом першої
інстанції встановлено, у чому
конкретно проявилося порушення, що
стало приводом до звільнення, та
підстави для розірвання трудового
договору за п. 3 ст. 40 КЗпП України, а
також обставини, що безпосередньо
звільненню передував дисциплінарний
проступок, за який застосовано захід
дисциплінарного стягнення, що свідчить
про систематичне невиконанням
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором та правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 22
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» із подальшими змінами у
справах про поновлення на роботі осіб,
звільнених за порушення трудової
дисципліни, судам необхідно з'ясувати,
в чому конкретно проявилось порушення,
що стало приводом до звільнення, чи
могло воно бути підставою для
розірвання трудового договору за
пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП
України, чи додержані власником або
уповноваженим ним органом передбачені
статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і
порядок застосування дисциплінарних
стягнень, зокрема, чи не закінчився
встановлений для цього строк, чи не
застосовувалось вже за цей проступок
дисциплінарне стягнення, чи
враховувались при звільненні ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяна ним шкода, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередня робота
працівника.

Крім того, Пленум Верховного Суду
України в п.23 вищезазначеної постанови
роз'яснив, що за передбаченими п. 3 ст. 40
КЗпП підставами працівник може бути
звільнений лише за проступок на роботі,
вчинений після застосування до нього
дисциплінарного або громадського
стягнення за невиконання без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідно до наказу 64-к від 27.05.2013 року
позивач був притягнутий до
дисциплінарної відповідальності і
йому оголошено догану за порушення
трудової дисципліни та позбавлено
премії за травень 2013 року, внаслідок
того, що він 22.05.2013 року самовільно
залишив робоче місце. Дисциплінарне
стягнення застосовано на підставі
службових записок адміністратора та
пояснювальної записки самого позивача.
Із наказом позивач ознайомлений про що
свідчить його підпис.(а.с.22) 25.06.2013 року
відповідачем видано наказ №78-к, яким
позивачу оголошено догану та
позбавлено премії за червень 2013 року
за те, що 18.06.2013 він був помічений
сплячим на робочому місці. Підставою
для накладення стягнення 25.06.2013 року
стало, порушення трудового розпорядку,
що виразилося у допущенні сторонніх
осіб до небезпечної техніки -
атракціону, оператором пульту якого
він був, чим порушено п.3.4 Інструкції №52
та посадової інструкції оператора
атракціону.(а.с.70-74, 85-87)

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
правовідносини, що склалися між
сторонами і їм надана належна оцінка, в
судовому рішенні повно відображені
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до помилкового
судового рішення.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги і скасування судового рішення
немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 17 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий:
О.М. Пономарьова

Судді:
Т.І. Биліна

Я.В. Хейло