Справа № 376/2273/13-ц Головуючий у І
інстанції Віговський С.І.Провадження №
22-ц/780/1935/14 Доповідач у 2
інстанції ТаргонійКатегорія 29
УХВАЛА

Іменем України

02 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Таргоній
Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Данілова
О.М.,

за участю секретаря: Черепинець
А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Сквирського районного суду Київської
області від 27 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Лафорт», Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, третя особа: ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи учасників
судового процесу, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА :

В жовтні 2013 року позивач звернувся з
позовом про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної в результаті
дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 12.05.2013
року близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_2,
будучи власником та керуючи
автомобілем марки "RENAULT CLIO", державний
номер знак НОМЕР_1, неподалік села
Золотуха Сквирського району Київської
області на проїзній частині автошляху
Кременець - Біла Церква, не врахував
дорожню обстановку, не вибрав
безпечної швидкості руху, проявив
неуважність і допустив зіткнення з
автомобілем "SUBARU FORESTER", державний
номерний знак НОМЕР_2 під керуванням
позивача, внаслідок чого відбулося
пошкодження обох транспортних засобів.

В результаті вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілю "SUBARU FORESTER" державний номер
НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, завдано
механічні пошкодження.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини відповідача, що підтверджується
постановою Сквирського районного суду
Київської області від 04.06.2013 року, якою
його визнано винним у порушенні Правил
дорожнього руху і вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КупАП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 340 грн.

Згідно із висновком № 115 експертного
автотоварознавчого дослідження про
визначення матеріального збитку,
заподіяного ушкодженням автомобіля
"SUBARU FORESTER", матеріальний збиток,
спричинений його власнику складає 16
417,19 грн.

За складання зазначеного звіту
позивачем були оплачені послуги
експерта в сумі 400 грн.

Крім матеріальної шкоди позивач
вважає, що йому було завдано ще й
моральну шкоду, яку він оцінює в
розмірі 3 000 гривень.

Рішенням Сквирського районного суду
Київської області від 27 грудня 2013 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ПАТ «СК «Лафорт» на користь ОСОБА_1 16
417,19 грн. матеріальної шкоди, 400 грн.
витрат на експертне дослідження, 1000
грн. моральної шкоди та судовий збір в
розмірі 229,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить змінити рішення та стягнути
завдану шкоду з ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної
скарги посилається на те, що висновки
суду в частині стягнення збитків із ПАТ
«СК «Лафорт», а не з винної особи -
ОСОБА_2, не відповідають обставинам
справи та порушують права позивача,
оскільки страхова компанія на даний
час перебуває на стадії банкрутства.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
наступні питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин (ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції даним
вимогам закону відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції дійшов висновку по стягнення
матеріальної шкоди виключно з ПАТ «СК
«Лафорт», оскільки цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована у ПАТ «СК «Лафорт», яке не
здійснило виплату страхового
відшкодування позивачу та не надало
суду відомостей про недостатність
коштів та майна страховика у зв'язку із
визнанням його банкрутом та/або
ліквідацію.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

В силу ст. 988 ЦК України, страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, що 15 жовтня 2012
року між відповідачем ОСОБА_2 та ПАТ «СК
«Лафорт» укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/ 9776635, відповідно до якого
відповідач, застрахував власний
транспортний засіб марки "RENAULT CLIO", 2005
року випуску, державний номер знак
НОМЕР_1. Відповідно до зазначеного
договору, строк якого закінчувався 15
жовтня 2013 року, шкода заподіяна майну
потерпілого відшкодовується на суму 50
000 (п'ятдесят тисяч) 00 грн.

12.05.2013 року близько 09 години 00 хвилин
ОСОБА_2, будучи власником та керуючи
автомобілем марки "RENAULT CLIO", державний
номер знак НОМЕР_1, неподалік села
Золотуха Сквирського району Київської
області на проїзній частині автошляху
Кременець - Біла Церква, не врахував
дорожню обстановку, не вибрав
безпечної швидкості руху, проявив
неуважність і допустив зіткнення з
автомобілем "SUBARU FORESTER", державний
номерний знак НОМЕР_2 під керуванням
позивача, внаслідок чого відбулося
зіткнення та пошкодження обох
транспортних засобів.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини відповідача, що підтверджується
постановою Сквирського районного суду
Київської області від 04.06.2013 року, якою
його визнано винним у порушенні Правил
дорожнього руху і вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КупАП та
притягнуто до адмінвідповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Дана
постанова набрала законної сили 15.06.2013
року і сторонами у встановленому
законом порядку не оскаржувалась.
Тілесних ушкоджень, сторони при ДТП не
зазнали.

14 травня 2013 pоку позивач звернувся до
ПАТ «СК «Лафорт» з повідомленням про
ДТП встановленого зразка.

Згідно висновку № 115 експертного
автотоварознавчого дослідження про
визначення матеріального збитку,
заподіяного ушкодженням колісного
транспортного засобу автомобіля "SUBARU
FORESTER", державний номер НОМЕР_2 від 04.06.2013
року, вбачається, що матеріальний
збиток, спричинений власнику колісного
транспортного засобу "SUBARU FORESTER",
державний номер НОМЕР_2 в результаті
його пошкодження при ДТП складає 16417,19
грн.

Актом виконаних робіт № 66 від 04.06.2013
року та квитанцією прибуткового
касового ордеру № 30, підтверджено, що
позивач поніс витрати на проведення
автотоварознавчого дослідження з
визначення вартості матеріального
збитку завданого автомобілю у сумі 400
грн.

30.08.2013 року позивачем була направлена
письмова вимога про добровільне
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої дорожньо-транспортною
пригодою, однак з одержаної відповіді
від 10.09.2013 року вбачається, що
відповідач не визнає дану вимогу.

Інші доводи, які спростовували б
законність і обґрунтованість
постановленої судом ухвали, апеляційна
скарга не містить.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування при
апеляційному розгляді справи не
встановлено

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Сквирського районного суду
Київської області від 27 грудня 2013 року
у справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: