Справа №167/53/14-ц
Провадження №2/167/63/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2014 року Рожищенський районний суд
Волинської області

в складі:

головуючого- судді
Панасюка С.П.,

при секретарі-
Пазюку О.О.,

з участю позивача -
ОСОБА_1,

представника позивача -
ОСОБА_2,

представника відповідача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Рожище
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах малолітнього ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Топільненської сільської ради
про визнання права власності на
спадкове нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах
малолітнього ОСОБА_4 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_5, Топільненської
сільської ради про визнання права
власності на спадкове нерухоме майно. В
обґрунтування своїх вимог вказує, що
малолітній ОСОБА_4 є спадкоємцем за
заповітом житлового будинку з
господарсько-побутовими спорудами в
АДРЕСА_1, який належав його діду ОСОБА_7
на праві власності, оскільки був
успадкований за рішенням
Рожищенського районного суду від 10.02.2010
року після смерті своєї тітки. На даний
час малолітній ОСОБА_4 не має
можливості оформити право власності на
будинок з господарсько-побутовими
спорудами як спадкоємець, в зв'язку з
тим, що ці приміщення не були своєчасно
зареєстровані спадкодавцем у
встановленому законом порядку через
відсутність правовстановлюючих
документів. Просить визнати за
малолітнім ОСОБА_4 право власності на
житловий будинок з
господарсько-побутовими спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити.

Представник позивача всудовому
засіданні позовні вимоги позивача
підтримала повністю, пояснила, що після
смерті ОСОБА_7 спадкоємцями першої
черги за законом стали: дружина -
відповідач ОСОБА_5, діти - ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 Обов'язкова
частка відповідача становить 1/10 від
усього спадкового майна як за законом
так і за заповітом. Оскільки
спадкодавець ОСОБА_7 заповів лише
частину спадкового майна своєму онуку -
ОСОБА_4, то обов'язкова частка
визначається виходячи з вартості
всього спадкового майна та виділяється
обов'язкова частка відповідачу з тієї
частини спадкового майна, що
залишилося поза заповітом. Оскільки
відповідач оформила за собою спадкове
майно за законом на земельну частку
(пай) та майновий сертифікат, тому її
право на обов'язкову частку (1/10 від
усього спадкового майна) в спадковому
майні зарахувалося за рахунок не
заповіданого майна. Таким чином,
відповідач право на обов'язкову частку
в житловому будинку з надвірними та
господарськими будівлями та спорудами
не має, оскільки вона отримала свою
частку у спадковому майні за рахунок не
заповіданого спадкового майна, просила
позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги
позивача не визнала, підтримала
заперечення до позову, в судовому
засіданні пояснила, що позивачем
невірно зазначено розмір частки
спадкового майна. А саме, після смерті
чоловіка відповідачки відкрилась
спадщина на весь житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1. На момент
відкриття спадщини, померлий ОСОБА_7
був зареєстрований та проживав за
адресою АДРЕСА_2 разом із
відповідачкою. Вона є пенсіонеркою по
віку та отримує пенсію, тому вважає, що
має право на обов'язкову частку в
спадщині. Вона, як спадкоємець за
законом, прийняла спадщину шляхом
постійного проживання разом з
спадкодавцем та частково її оформила, а
саме: земельний пай, майновий пай та ?
частину будинку з надвірними будівлями
та спорудами, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1. В задоволені позову просила
відмовити.

Представник відповідача
Топільненської сільської ради в судове
засідання не з»явився, надано суду
заяву про розгляд справи у їх
відсутності та не заперечують проти
задоволення позову. Тому суд ухвалив
провести судовий розгляд справи у
відсутності представника
Топільненської сільської ради.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення.

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України
малолітня, неповнолітня, недієздатна
особа, а також особа, цивільна
дієздатність якої обмежена, вважається
такими, що прийняли спадщину. Отже,
спадщину після смерті спадкодавця
ОСОБА_4 прийняв, оскільки на момент
смерті діда він був малолітній.

Однак, згідно ст.1241 ЦК України
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

З витягу з погосподарської книги № 3 за
2006 рік будинок з
господарсько-побутовими спорудами
АДРЕСА_1 належав ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
свідоцтвом про смерть (а.с.4, 11).

Відповідно до заповіту від 04.05.2004 року
та заповіту від 05.05.2005 року, спадкоємцем
нерухомого майна після смерті ОСОБА_7 є
його онук ОСОБА_4 що стверджується
свідоцтвом про народження. (а.с.5, 6, 7).

Згідно довідки Топільненської
сільської ради до складу спадкового
майна після смерті ОСОБА_7 входить
житловий будинок з
господарсько-побутовими спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1. (а.с.10).

У видачі свідоцтва про право на
спадщину позивачу відмовлено у зв'язку
з відсутністю правовстановлюючих
документів на ім'я померлого ОСОБА_7 як
на спадкове нерухоме майно, що
стверджується постановою про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 14.01.2014
року (а.с.12).

З матеріалів справи вбачається, що від
імені ОСОБА_7 Топільненською сілською
радою посвідчувалося два заповіти.
Перший заповіт від 26.02.2004 року
спадкоємець заповів своєму синові
ОСОБА_8, другий заповіт від 04.05.2005 року
заповів онуку ОСОБА_4

З оглянутої в судовому засіданні
спадкової справи №218/2006 на майно
померлого ОСОБА_7, розпочатої 21.06.2006
року, судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 звернулася до Рожищенської
державної нотаріальної контори з
заявою в інтересах малолітнього ОСОБА_4
про прийняття спадщини за заповітом
(а.с.20-23), ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_8 подав
до Рожищенської держконтори заяву про
відмову від спадкового майна за
заповітом в користь матері - ОСОБА_5.
(а.с.22). Відповідачка ОСОБА_5 в свою чергу
оформила частину спадщини за законом
після смерті чоловіка ОСОБА_7, отже,
відповідач оформила усе спадкове
майно, що залишилося після смерті
чоловіка.

На основі встановлених обставин суд
приходить до висновку, що після смерті
ОСОБА_7спадкують по першій черзі
наступні спадкоємці: дружина - ОСОБА_5,
сини - ОСОБА_8, ОСОБА_9, дочка - ОСОБА_11.
Отже, спадщина діляться між п'ятьма
спадкоємцями та частка кожного у
спадковому майні становить 1/5 частку.

З огляду на це, у відповідності до ч.1
ст.1241 ЦК України обов'язкова частка
відповідачки ОСОБА_5 становить ? від
частки яка б належала їй за законом так
і за заповітом, тобто 1/5:1/2=1/10. Від так,
обов'язкова частка відповідача
становить 1/10 від усього спадкового
майна. Отже, відповідач право на
обов'язкову частку в житловому будинку
з надвірними будівлями і сорудами в
АДРЕСА_1 не має, оскільки вона отримала
свою частку у спадковому майні за
рахунок не заповіданого спадкового
майна.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити і визнати за малолітнім
ОСОБА_4 право власності на
будинковолодіння в АДРЕСА_1, як на
спадкове майно після смерті ОСОБА_7.

На підставі ст.ст.1217, 1222, 1223, 1241, 1269 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 215, 218
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітнього
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Топільненської
сільської ради про визнання права
власності на спадкове нерухоме майно
задовольнити.

Визнати за малолітнім ОСОБА_12, в
інтересах якого діє його законний
представник - ОСОБА_1, право власності
на житловий будинок з
господарсько-побутовими спорудами в
АДРЕСА_1, Волинської області, як на
спадкове майно після смерті діда
ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Рожищенський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ:/підпис/
С.П.Панасюк

Оригіналу відповідає.

Суддя Рожищенського районного суду
С.П.Панасюк