Справа №468/272/14-ц 22.04.2014 22.04.2014 22.04.2014
Провадження №22-ц/784/1306/14 Суддя
по першій інстанції - Копейка Т.О.
Суддя-доповідач апеляційного
суду - Шолох З.Л.
Ухвала

Іменем України

22 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

при секретарі судового засідання -
Свіщук О.В.,

за участю відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Баштанського районного
суду Миколаївської області від 3
березня 2014 року у справі за

позовом

публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

встановила:

У лютому 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - Банк ) звернулося з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позову Банк посилався
на те, що 5 березня 2008 року відповідачка
отримала кредитні кошти у розмірі 3 000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом 24 % річних на суму залишку
заборгованості з кінцевим строком
повернення, що відповідає дії
платіжної картки.

Відповідачка зобов'язалася повернути
кредит та сплатити проценти, комісію,
штрафи згідно з умовами і правилами
надання банківських послуг.

Відповідачка скористалася платіжною
карткою, знявши гроші з рахунку, однак
умови договору не виконувала, у зв'язку
з чим станом на 12 січня 2014 року
утворилася заборгованість в розмірі 21
477,75 грн., яку позивач просив стягнути
з відповідачки.

Заперечуючи проти позову, відповідачка
посилалась на пропуск позивачем
позовної давності, вказувала, що не
здійснила жодного платежу за
відсутності коштів та роботи.

Рішенням Баштанського районного
суду Миколаївської області від
3 березня 2014 року відмовлено у
задоволенні позову за пропуском
позовної давності.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись
на незаконність та необґрунтованість
рішення районного суду, просить його
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які брали участь у справі,
перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом, 5 березня 2008 року
між Банком та відповідачкою був
укладений кредитний договір шляхом
приєднання (ст. 634 ЦК України), за
умовами якого відповідачка отримала
кредитні кошти у розмірі 3 000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом 24 %
річних на суму залишку заборгованості
з кінцевим строком повернення, що
відповідає дії платіжної картки.

Свої зобов'язання за договором
відповідачка не виконувала, жодного
платежу не здійснила.

Згідно розрахунку Банку, станом на 12
січня 2014 року утворилася
заборгованість в сумі 24 318,97 грн., із
яких:

- 3000 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 13 863,97 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 7 455 грн. - заборгованість по
комісії.

Від цієї суми заборгованості, на думку
позивача, слід відняти 4 340,16 грн., яка
вже стягнута з відповідачки за судовим
наказом, виданим Баштанським районним
судом Миколаївської області від 25
грудня 2008 року.

До різниці в сумі 19 978,81 грн. додано
штрафи відповідно до п. 8.6 умов і
правил надання банківських послуг: 500
грн. - фіксована складова і 998,94 грн. -
процентна складова. За такого,
загальний розмір заборгованості, який
просить стягнути Банк з відповідачки,
становить 21 477,75 грн.

Із матеріалів справи також вбачається,
що судовий наказ № 2-н-336 про стягнення
з відповідачки 4 340,16 грн.
заборгованості за вказаним кредитним
договором, виданий Баштанським
районним судом 25 грудня 2008 року,
набрав чинності 13 січня 2009 року,
виданий стягувачу 2 березня 2009 року.
Постановою державного виконавця від 30
квітня 2011 року виконавчий документ
повернутий стягувачу без виконання
із-за відсутності майна та коштів, на
які можливо звернути стягнення (а.с. 13,
30).

Згідно п. 9.12 умов і правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він пролонгується на такий
самий термін.

Крім того, відповідно до п. 3.1.1, 5.4
правил користування платіжною карткою
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці (поле MONH).

Інших доказів позивачем не надано, як
і доказів того, що після закінчення
строку дії платіжної картки боржниця
отримала нову картку.

Строк дії картки, виданої відповідачці
5 березня 2008 року, закінчився у квітні
2009 року, а позивач звернувся до суду у
лютому 2014 року, тобто майже через 5
років.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 258 ЦК України
спеціальна позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
сплила і до додаткової вимоги.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення
яких відповідно до умов договору
визначено періодичними щомісячними
платежами, повинна обчислюватися з
моменту настання строку погашення
чергового платежу.

Відмовляючи у задоволенні позову
Банку, суд першої інстанції на
підставі ст.ст. 256, 257, 267 ЦК
України дійшов обґрунтованого
висновку про те, що кредитор
звернувся до суду з пропущенням строку
позовної давності, про застосування
якого заявлено стороною у спорі.

Доводи Банку в апеляційній скарзі
про те, що за умовами кредитного
договору його розірвання не
відбулося, тому позовна давність ним
не пропущена є помилковими, оскільки
суперечать правовій позиції, яка
висловлена Верховним Судом України по
справі № 6-14 цс14 від 19 березня 2014 року і
є обов'язковою для застосування в силу
ст. 360-7 ЦПК України.

Відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в
межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту,
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

З урахуванням викладеного, колегія не
вбачає підстав для скасування рішення
районного суду, постановленого з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відхилити, а рішення
Баштанського районного суду
Миколаївської області від 3 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
з цього часу протягом двадцяти днів
може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: