Провадження № 2/591/474/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2014 року Зарічний районний суд
м. Суми у складі: головуючого - судді
Сибільова О.В., за участю секретаря -
Кірілової Ю.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Суми цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
третя особа: ОСОБА_2,

про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Позивач свої вимоги мотивує тим, що 28
березня 2008 року між ТОВ «Комерційний
Банк «Дельта», правонаступником якого
є Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» та відповідачем був
укладений кредитний договір №
001-18978-280308 згідно якого, відповідачу
відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 в
національній валюті України - гривні,
встановлено кредитну лінію на загальну
суму 30 000 грн. 00 коп. та на день укладення
кредитного договору встановлено ліміт
Кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,
грн. 00 коп. Моментом надання банком
відповідачу кредиту є день здійснення
операції за допомогою карти або день
утримання платежів за умови
відсутності на рахунку власних коштів
держателя. Оскільки відповідачем не
було виконано належним чином прийняті
на себе зобов'язання в частині
своєчасного погашення кредитної
заборгованості, позивач просить
стягнути її на свою користь -
заборгованість в сумі 6744,31 гривень.

Представник позивача, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просить
позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
мотивуючи це тим, що на прохання свого
знайомого ОСОБА_2 підписав документи на
кредит, грошей не отримував, а кредитні
кошти забрав ОСОБА_2, тому просив в
задоволенні позову відмовити.

Третя особа - ОСОБА_2, в судове засідання
не з'явився, своїх заперечень по суті
позову не надав.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
докази по справі, вважає, що заявлені
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 березня 2008 року
між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»
та відповідачем був укладений
кредитний договір № 001-18978-280308 згідно
якого, відповідачу відкрито картковий
рахунок № НОМЕР_1 в національній
валюті України - гривні, встановлено
кредитну лінію на загальну суму 30 000
грн. 00 коп. та на день укладення
кредитного договору встановлено ліміт
Кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,
грн. 00 коп. (а.с. 8-9).

Відповідно до пункту 2.1 моментом
надання банком відповідачу кредиту є
день здійснення операції за допомогою
карти або день утримання платежів за
умови відсутності на рахунку власних
коштів держателя.

Станом на 20 листопада 2013 року
заборгованість за картковим рахунком
відповідача становить 6744 гривні 31
копійок з яких: 6744 гривні 31 копійок-
тіло кредиту. Розрахунок позивачем
наданий, сумнівів у його
достовірності не викликає (а.с. 6-7).

Відповідно ст. 526 ЦК України
зобов`язання повинно виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник
зобов`язаний виконати свій обов`язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором
або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов`язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно поданого позову та розрахунків
у ньому заборгованість відповідача
перед позивачем складає 6744 гривні 31
копійок з яких: 6744 гривні 31 копійок-
тіло кредиту.

За приписами ст.ст. 57-60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на обґрунтування своїх вимог та
заперечень, а також подати суду докази
на обґрунтування цих обставин.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідачем не подано суду жодного
належного та допустимого доказу на
обґрунтування своїх заперечень, як і не
спростовано доказів, наданих позивачем
стосовно отримання відповідачем
кредиту, розміру заборгованості та
наявності обставин щодо порушення умов
кредитної угоди.

Так, сам відповідач підтвердив в
судовому засіданні наявність своїх
підписів на кожному з аркушів
кредитної угоди та додатків до неї,
якими засвідчено його обізнаність щодо
умов, наслідків невиконання договору, а
також підтверджено отримання ОСОБА_1
кредитної картки.

Не було встановлено зазначених
обставин (відносно неотримання
відповідачем кредиту) і з матеріалів
перевірки, витребуваних з Сумського МВ,
по якій відповідач вже звертався з
заявою про вчинений на його думку
злочин ОСОБА_2 відносно нього,
пов'язаний з отриманням коштів в
шахрайський спосіб. За наслідками цієї
перевірки було відмовлено в порушенні
кримінальної справи (в порядку КПК
України 1960 року).

Безпідставними є і посилання
відповідача на ті обставини, що в
матеріалах кредитної справи міститься
неправдива довідка про місце його
роботи. Таких висновків суд дійшов
тому, що згідно наданих суду
матеріалів, в кредитній справі такі
документи взагалі відсутні, а сам
позивач помилково такою довідкою
називає анкету позичальника (а.с. 11), яка
заповнюється зі слів боржника і на якій
міститься його власний підпис (що
підтвердив відповідач), що засвідчує
внесені до нього відомості.

Таким чином, суд приходить висновку про
те, що умови угоди (сума кредиту,
строки, тощо) були погоджені між
сторонами, відповідач діяв свідомо, без
стороннього впливу та примусу.
Протягом дії договору позичальник з
угодою погоджувалася, її умови ніколи
не оспорювалися (доказів чому суду
надано не було).

Судом встановлено, що позичальник у
встановлений угодою термін (та на час
розгляду справи - також ) кредит в
повному обсязі не повернув, не
проводив поетапного повернення коштів.

Аналізуючи наведені норми законів та
докази по справі, суд вважає позов
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» про стягнення
заборгованості по кредитному договору,
обґрунтованим та доведеним, а отже, на
користь позивача належить стягнути з
відповідача заборгованість по
кредитному договору яка станом на 20
листопада 2013 року становить: 6744 гривні
31 копійка.

Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, відповідач повинен
відшкодувати понесений позивачем
судовий збір в сумі 229 гривень 40
копійок.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 553, 554, 625, 1050,
1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10-11, 57-60,
80, 88, 174, 169, ч.4 ст. 174, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість по
кредитному договору № 001-18978-280308 від 28
березня 2008 року в сумі 6744,31 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» судовий збір в сумі 229,4
гривень.

Рішення може бути оскаржене до судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.В. Сибільов