РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17618/13-ц

пр. № 2/759/744/14

23 квітня 2014 року
м. Київ

Святошинський районний суд м.
Києва у складі головуючого судді
Ключника А.С. за участю секретарів
Івченко В.П., Левко О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні, в залі
судових засідань цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
КП «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва» про
визначення порядку користування
житловим приміщенням, порядку оплати
житлово-комунальних послуг та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 04.11.2013 року
звернулась до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2, третя особа КП
«Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва» про
визначення порядку користування
житловим приміщенням, порядку оплати
житлово-комунальних послуг та
зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим,
що згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 17.06.2013 року та
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності від 17.06.2013 року на ім'я
ОСОБА_1 зареєстровано право часткової
власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 Одночасно, право спільної
часткової власності на 2/3 частини
квартири АДРЕСА_1 належить брату
позивача - ОСОБА_2

Після смерті матері позивача і
відповідача у жовтні 2012 року, яка
постійно проживала за адресою АДРЕСА_1,
яка регулярно оплачувала рахунки за
спожиті житлово-комунальні послуги,
відповідач, який проживає за згаданою
адресою, належним чином не оплачує
рахунки за отримані комунальні
послуги, чим сприяє утворенню
заборгованості.

Окрім цього, позивач та
відповідач не можуть досягти
домовленості щодо порядку
користування спільним майном та щодо
розподілу витрат по оплаті
житлово-комунальних послуг за адресою
АДРЕСА_1 відповідно до розміру своїх
часток у праві спільної часткової
власності.

Згідно технічного паспорту на
квартиру по АДРЕСА_1 та плану квартири,
остання складається з відособлених
приміщень, три з яких є житлові кімнати
площею 39,6 кв.м., загальною площею 66,5
кв.м. з одним загальним входом.

Виходячи з належних позивачу та
відповідачу часток у праві спільної
часткової власності на квартиру, а
також виходячи з технічної
характеристики квартири та плану,
позивачу на праві спільної часткової
власності фактично належить 22,2 кв.м.
загальної площі квартири (66,5 кв.м. ? 3 ? 1),
а відповідачу - 44,3 кв.м. загальної площі
квартири (66,5 кв.м. ? 3 ? 2). Відповідно до
зазначеного розрахунку, на праві
спільної часткової власності позивачу
фактично належить 13,2 кв.м. житлової
площі квартири (39,6 кв.м. ? 3 ? 1),
відповідачу - 26,4 кв.м. житлової площі
квартири (39,6 кв.м. ? 3 ? 2).

Позивачем зазначено, що виділ
йому 1/3 частини квартири в натурі не є
можливим, оскільки згідно з технічного
паспорту та плану квартири, відсутня
технічна можливість переобладнання
приміщення в ізольовані приміщення з
самостійними виходами, а тому з метою
захисту свого особистого майнового
інтересу позивач просить встановити
порядок користування житловим
приміщенням за адресою АДРЕСА_1
наступним чином: місця загального
користування (ванну кімнату, вбиральню,
кухню, кладову, коридор) залишити у
спільному користуванні позивача та
відповідача, надати для користування в
натурі ОСОБА_1 - житлову кімнату в
розмірі 12,0 кв.м., зазначену у плані
квартири технічного паспорту під
цифрою « 8», з прилеглою до неї лоджією в
розмірі 1,5 кв.м., а ОСОБА_2 - житлову
кімнату в розмірі 18,1 кв.м. та житлову
кімнату в розмірі 9,5 кв.м. зазначених у
плані квартири технічного паспорту під
цифрами « 4» і « 5». Також позивач просив
встановити порядок оплати
житлово-комунальних послуг відповідно
до розміру часток позивача та
відповідача, зобов'язати КП «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району м. Києва»
укласти зі сторонами окремі договори
найму житлових приміщень відповідно до
їх часток.

В ході розгляду справи,
представником позивача зменшено
позовні вимоги, а саме позивач просив
встановити порядок користування
житловим приміщенням за адресою
АДРЕСА_1 наступним чином: місця
загального користування (ванну
кімнату, вбиральню, кухню, кладову,
коридор) залишити у спільному
користуванні позивача та відповідача,
надати для користування в натурі
ОСОБА_1 - житлову кімнату в розмірі 12,0
кв.м., зазначену у плані квартири
технічного паспорту під цифрою « 8», з
прилеглою до неї лоджією в розмірі 1,5
кв.м., а ОСОБА_2 - житлову кімнату в
розмірі 18,1 кв.м. зазначену у плані
квартири технічного паспорту під
цифрою « 4». Також позивач просив
встановити порядок оплати
житлово-комунальних послуг відповідно
до розміру часток позивача та
відповідача, зобов'язати КП «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району м. Києва»
укласти зі сторонами окремі договори
найму житлових приміщень відповідно до
їх часток (а.с. 58-59).

У судовому засіданні 23.04.2014 року
представник позивача ОСОБА_3 позов
підтримав у повному обсязі з підстав
викладених у позовній заяві, з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог.

Відповідач до суду вчетверте не
з'явився, про день та час розгляду
справи був належним чином повідомлений
(а.с. 32, 44, 48, 57), про причини своєї неявки
суд не повідомив, а тому суд вважає за
можливе слухати справу у його
відсутності за наявними у справі
доказами, ухваливши по справі за згодою
представника позивача та відповідно до
ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне
рішення.

Представник третьої особи до суду
не з'явився та подав заяву в якій
зазначив про можливість розгляду
справи у відсутність представника КП
«Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва» (а.с. 50).

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, письмові докази,
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів
справи, згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 17.06.2013 року та
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності від 17.06.2013 року на ім'я
ОСОБА_1 зареєстровано право часткової
власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 (а.с. 13, 16).

Одночасно, право спільної
часткової власності на 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1 належить брату
позивача - ОСОБА_2 (а.с.61).

Судом встановлено, що позивач та
відповідач не можуть досягти
домовленості щодо порядку
користування спільним майном та щодо
розподілу витрат по оплаті
житлово-комунальних послуг за адресою
АДРЕСА_1 відповідно до розміру своїх
часток у праві спільної часткової
власності.

Згідно із ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Власникові, згідно із ст. 317 ЦК
України, належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Відповідно до ст. 391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Як вбачається з технічного
паспорту на квартиру по АДРЕСА_1 та
плану квартири, остання складається з
відособлених приміщень, три з яких є
житлові кімнати площею 39,6 кв.м.,
загальною площею 66,5 кв.м. з одним
загальним входом (а.с. 18-20).

Відповідно до довідки Форми №3
від 26.02.2014 року у будинку за адресою
АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 та
ОСОБА_1. (а.с. 52).

Відповідач не погоджується із
запропонованим позивачем поділом
житлового приміщення, що в свою чергу
створює перешкоди позивачу
користуватись своєю часткою майна.

Згідно до п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 р.
«Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» якщо виділ частки будинку в
натурі неможливий, суд вправі за
заявленим про це позовом встановити
порядок користування відособленими
приміщеннями (квартирами, кімнатами)
такого будинку. У цьому разі окремі
підсобні приміщення (кухня, коридор
тощо) можуть бути залишені в загальному
користуванні учасників спільної
часткової власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК
України при виборі правової норми, що
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 355 цього Кодексу.

У пункті 6 Висновків Верховного
Суду України, викладених у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України, за перше півріччя 2013 р.
зазначено, що аналіз положень статей 183,
358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави
для висновку, що виділ часток (поділ)
жилого будинку, що перебуває у спільній
частковій власності, можливий, якщо
кожній зі сторін може бути виділено
відокремлену частину будинку із
самостійним виходом (квартиру) або у
разі, коли є технічна можливість
переобладнання будинку в ізольовані
квартири, які за розміром відповідають
розміру часток співвласників у праві
власності. Якщо виділ (поділ) технічно
можливий, але з відхиленням від розміру
ідеальних часток співвласників з
урахуванням конкретних обставин, то
він може бути проведений зі зміною
ідеальних часток і присудженням
грошової компенсації співвласнику,
частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу
частки або поділу будинку в натурі,
який перебуває у спільній частковій
власності, є не порядок користування
будинком, а розмір часток
співвласників і технічна можливість
виділу частки або поділу будинку
відповідно до часток співвласників.

Зважаючи на розмір частки
позивача у спірному житловому
приміщенні, суд вважає за можливе
виділити позивачу у користування
житлову кімнату в розмірі 12,0 кв.м.,
зазначену у плані квартири технічного
паспорту під цифрою « 8», з прилеглою до
неї лоджією в розмірі 1,5 кв.м., а ОСОБА_2 -
житлову кімнату в розмірі 18,1 кв.м.
зазначену у плані квартири технічного
паспорту під цифрою « 4», що розташовані
за адресою АДРЕСА_1, а місця загального
користування (ванну кімнату, вбиральню,
кухню, кладову, коридор) залишити у
спільному користуванні позивача та
відповідача.

В частині позовних вимог позивача
щодо визначення порядку оплати
житлово-комунальних послуг відповідно
до розміру часток позивача та
відповідача, та щодо зобов'язання КП
«Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва»
укласти зі сторонами окремі договори
найму житлових приміщень відповідно до
їх часток, суд не вбачає підстав для їх
задоволення, оскільки виходячи із
вимог ст.ст. 35, 36 ЦПК України позовні
вимоги до третіх осіб у справі не
пред'являються.

Посилання позивача на конфліктні
ситуації, які регулярно виникають з
приводу користування квартирою та з
оплати за житлово-комунальні послуги,
суд, в розрізі даного спору, не може
врахувати як підставу для встановлення
порядку оплати житлово-комунальних
послуг та зобов'язання третю особу КП
«Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва» до
укладення зі сторонами окремих
договорів, оскільки ці питання
вирішуються в установленому законом
порядку.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Таким чином, на користь позивача з
відповідачів підлягає стягненню сума
судового збору у розмірі 229,41 грн.
сплачена позивачем згідно квитанції
№45 від 01.11.2013 року (а.с.1).

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 356, 358, 391 ЦК
України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209,
212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа КП «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва» про
визначення порядку користування
житловим приміщенням, порядку оплати
житлово-комунальних послуг та
зобов'язання вчинити дії - задовольнити
частково.

Виділити ОСОБА_1 у користування
житлову кімнату в розмірі 12,0 кв.м.,
зазначену у плані квартири технічного
паспорту під цифрою «8», з прилеглою до
неї лоджією в розмірі 1,5 кв.м., а ОСОБА_2 -
житлову кімнату в розмірі 18,1 кв.м.
зазначену у плані квартири технічного
паспорту під цифрою « 4», що розташовані
за адресою АДРЕСА_1, а місця загального
користування (ванну кімнату, вбиральню,
кухню, кладову, коридор) залишити у
спільному користуванні позивача та
відповідача.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати у справі у
вигляді судового збору у розмірі 229,41
грн.

У задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А. Ключник