Справа №: 400/461/14-ц
Провадження № 2/400/156/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року

Петрівський районний суд
Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Жушман О.М.

при секретарі - Комишовій
С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петрове справу за
позовом ОСОБА_1, від імені якої діє
ОСОБА_2, до Петрівської селищної ради
Кіровоградської області про визнання
права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
мотивуючи це тим, що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька - ОСОБА_3, вона
фактично прийняла спадщину, як єдиний
спадкоємець за законом першої черги та
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом від 12.11.2013 року на
спадкове майно у вигляді житлового
будинку АДРЕСА_1.

Згодом позивачка звернулася до
нотаріальної контори з метою
переоформлення спадкового майна у
вигляді житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1, який її батько
ОСОБА_3 успадкував, як єдиний
спадкоємець за законом після смерті
свого батька (діда позивачки) ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, однак за життя
не оформив належним чином на своє ім'я.
Факт прийняття ним спадщини після
смерті ОСОБА_4 підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 25 грудня 2000 року.

Однак, приватним нотаріусом
Петрівського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 було відмовлено
позивачці у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом на даний будинок
мотивуючи тим, що відповідно до гл. 10 п.4
п.п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України видача
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів, а
спадкоємцем не надано
правовстановлюючий документ на дане
спадкове майно.

Так, за життя діду позивачки ОСОБА_4
належав будинок АДРЕСА_1, відповідно до
свідоцтва про право власності,
виданого на підставі рішення виконкому
Петрівської селищної ради № 2 від 13
лютого 1964 року та був зареєстрований в
БТІ під № 429/3, що підтверджується
відміткою у технічному паспорті.
Відповідно до акту від 16 липня 1986 року
нежитлова надвірна будівля даного
будинку, у вигляді літньої кухні
(времянки) була переведена у житлову
будівлю, та як вбачається із рішення
виконкому Петрівської селищної ради
від 18 липня 1986 року № 108 зазначений
будинок з надвірними будівлями (садиба)
було розділено на дві окремих садиби,
на одну з яких даним рішенням зазначено
видати свідоцтво про право власності
на ім'я ОСОБА_3 та присвоїти нову адресу
АДРЕСА_1. Тоді як стосовно іншої садиби,
яка залишилася у власності ОСОБА_4 під
НОМЕР_1, рішення щодо видачі нового
свідоцтва не приймалося. Оскільки вище
зазначене свідоцтво про право
власності, яке існувало до розподілу
будинку, у зв'язку з його розподілом
було погашено та до цього часу не
збереглося, а на новостворену садибу
під НОМЕР_1 свідоцтво не видавалось, в
результаті чого правовстановлюючого
документу на нього не існує, а тому
позивачка просить суд визнати за нею
право власності на нерухоме майно в
порядку спадкування.

В судове засідання позивачка та її
представник не з'явились, але подали
заяви, в яких просять суд розглядати
справу без їх участі, позов підтримали
повністю.

Представник відповідача в судове
засідання також не з'явився, проте
письмовою заявою просив суд розглядати
справу без його участі, проти
задоволення позову не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її
батька - ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2
(а.с.6), фактично прийняла спадщину, як
єдиний спадкоємець за законом першої
черги та отримала свідоцтво про право
на спадщину за законом від 12.11.2013 року
на спадкове майно у вигляді житлового
будинку АДРЕСА_1 (а.с10).

Згодом позивачка звернулася до
нотаріальної контори з метою
переоформлення спадкового майна у
вигляді житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1, який її батько
ОСОБА_3 успадкував, як єдиний
спадкоємець за законом після смерті
свого батька (діда позивачки) ОСОБА_4,
який, згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3 (а.с.7), помер ІНФОРМАЦІЯ_2, однак
за життя не оформив належним чином на
своє ім'я. Факт прийняття ним спадщини
після смерті ОСОБА_4 підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 25 грудня 2000 року (а.с.11).

Однак, приватним нотаріусом
Петрівського районного нотаріального
округу ОСОБА_5, постановою від 24.03.2014
року вих. № 282/02-31 (а.с.20), було відмовлено
позивачці у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом на даний будинок
мотивуючи тим, що відповідно до гл. 10 п.4
п.п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України видача
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів, а
спадкоємцем не надано
правовстановлюючий документ на дане
спадкове майно.

Також встановлено, що за життя діду
позивачки ОСОБА_4 належав будинок
АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про
право власності, виданого на підставі
рішення виконкому Петрівської
селищної ради № 2 від 13 лютого 1964 року
та був зареєстрований в БТІ під № 429/3,
що підтверджується відміткою у
технічному паспорті (а.с.12). Відповідно
до акту від 16 липня 1986 року нежитлова
надвірна будівля даного будинку, у
вигляді літньої кухні (времянки) була
переведена у житлову будівлю (а.с.15), та
як вбачається із рішення виконкому
Петрівської селищної ради від 18 липня
1986 року № 108 (а.с.16) зазначений будинок з
надвірними будівлями (садиба) було
розділено на дві окремих садиби, на
одну з яких даним рішенням зазначено
видати свідоцтво про право власності
на ім'я ОСОБА_3 та присвоїти нову адресу
АДРЕСА_1. Тоді як стосовно іншої садиби,
яка залишилася у власності ОСОБА_4 під
НОМЕР_1, рішення щодо видачі нового
свідоцтва не приймалося. Оскільки вище
зазначене свідоцтво про право
власності, яке існувало до розподілу
будинку, у зв'язку з його розподілом
було погашено та до цього часу не
збереглося, а на новостворену садибу
під НОМЕР_1 свідоцтво не видавалось, в
результаті чого правовстановлюючого
документу на нього не існує

Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом. На
підставі ст. 392 ЦК України власник майна
може подавати позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який посвідчує його право
власності.

На підставі викладеного та враховуючи
те, що батькові позивачки на момент
його смерті, як спадкоємцю першої
черги, з часу відкриття спадщини,
належав житловий будинок з надвірними
будівлями розташований по АДРЕСА_1,
право власності на який не було
оформлено належним чином, а згідно ст.
1218 ЦК України до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті, суд вважає за
необхідне позов задовольнити.

На підставі ст. ст. 1218, 1261, 1268, ЦК України,
керуючись ст. ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на
житловий будинок з надвірними
будівлями розташованого по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області протягом 10 днів з моменту його
проголошення через Петрівський
районний суд.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного
суду
О.Жушман

Рішення набрало законної сили ___
________2014 року.

Суддя Петрівського районного
суду О.
Жушман