Справа № 344/8234/13-ц
Провадження № 22-ц/779/830/2014
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук
О.В., Соколовського В.М.,

секретаря: Петрів Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2,
третя особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору ТзОВ «Карпатліс» - до Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області, третя
особа без самостійних вимог щодо
предмета спору ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» про звільнення майна з-під
арешту, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
13 лютого 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області про
звільнення майна з-під арешту.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
вона являлася учасником ТзОВ
«Карпатліс» з часткою в статутному
капіталі товариства, яка становила 3,93
відсотки.

Зборами учасників товариства від 12
квітня 2013 року вона була виключена зі
складу учасників ТзОВ «Карпатліс» і на
її заяву про виділення частки в
статутному фонді за рахунок майна
товариства їй було відмовлено,
оскільки майно товариства описане та
перебуває під арештом.

Посилаючись на те, що майно, на яке
накладено арешт належить їй, а не
боржникові, просила виключити належну
їй частину майна ТзОВ «Карпатліс» з
акту опису й арешту майна від 18 квітня
2013 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 22 серпня 2013 року до участі в
розгляді справи в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
залучено ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк».

03 вересня 2013 року ухвалою
Івано-Франківського міського суду до
участі в справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні позивача
залучено ТзОВ «Карпатліс».

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 13 лютого 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають істотне
значення для справи і на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Зазначає, що вартість частки майна
товариства, належної до сплати
учаснику, що виходить з товариства,
повинна визначатися з розрахунку
вартості усього майна, що належить
товариству, в тому числі основних
засобів, нематеріальних активів,
оборотних активів, майна невиробничого
призначення, з урахуванням майнових
зобов'язань товариства.

Стверджує також, що в основу розрахунку
вартості частини майна товариства,
належної до сплати учаснику, що
виходить із товариства, повинна
братися балансова вартість майна
товариства.

Суд не врахував, що вартість описаного
та арештованого майна становить
2891650 грн., тоді як державний
виконавець мав накласти арешт на майно
ТзОВ «Карпатліс» в межах суми,
зазначеної в рішенні господарського
суду Івано-Франківської області від
14 червня 2012 року, а саме 1678659,19 грн.

Посилаючись на викладене, просив
рішення скасувати.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_2,
її представник ОСОБА_3, представник
ТзОВ «Карпатліс» та представник
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області не
з'явилися, хоча про час та місце
судового розгляду належним чином були
повідомлені.

Від представника ОСОБА_3 поступило
клопотання про перенесення розгляду
справи, проте причини неможливості
явки в судове засідання не зазначено.

Представник ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» Родчин І.В. в судовому засіданні
апеляційну скаргу заперечив,
посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення
представника банку, перевіривши
письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 являлась учасником ТОВ
«Карпатліс» і її частка в статутному
капіталі товариства становила 3, 93 %.

Рішенням загальних зборів учасників
ТзОВ «Карпатліс» від 12 квітня 2013 року
ОСОБА_2 була виключена зі складу
учасників ТзОВ «Карпатліс».

Зазначеним рішенням також було
вирішено частку бувших учасників
товариства, в тому числі ОСОБА_2,
розприділити між співзасновниками, а
вибувшим учасникам провести
розрахунок у відповідності з чинним
законодавством.

На звернення ОСОБА_2 щодо виділення
частки в статутному фонді, їй було
відмовлено, оскільки все майно
товариства описане та перебуває під
арештом.

Судом встановлено, що згідно договору
іпотеки з застереженням про
задоволення вимог іпотекодержателя
від 16 лютого 2011 року, КП «Карпатліс»
передало в іпотеку ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
адміністративно-виробничі приміщення
та гаражі, загальною площею 1781,7 кв. м.,
які знаходяться по АДРЕСА_1.

02 липня 2012 року господарським судом
Івано-Франківської області було видано
наказ про примусове виконання рішення
суду від 14 червня 2012 року, яким в
рахунок погашення заборгованості
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
який належить на праві власності ТзОВ
«Карпатліс».

18 квітня 2013 року державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області Сапіжак
І.І., на виконання зазначеного вище
наказу, описано та накладено арешт на
майно ТзОВ «Карпатліс», а саме:
адміністративно-виробничі приміщення
та гаражі по АДРЕСА_1 на суму 2891650 грн.

Встановлено, що описане та арештоване
майно належало колективному
підприємству «Карпатліс» згідно
свідоцтва про права власності на
нерухоме майно від 04 серпня
2009 року.

Колективне підприємство «Карпатліс»
відповідно до рішення Реєстраційної
палати від 21 березня 2012 року
перетворено в ТзОВ «Карпатліс», яке є
правонаступником колективного
підприємства і несе повну
відповідальність за виконання раніше
укладених договорів.

Відповідно до ст. 115 ЦК України,
господарське товариство є власником:
майна, переданого йому учасниками
товариства у власність як вклад до
статутного (складеного) капіталу;
продукції, виробленої товариством у
результаті господарської діяльності;
одержаних доходів; іншого майна,
набутого на підставах, що не заборонені
законом.

Враховуючи, що
адміністративно-виробничі приміщення
з гаражами, які перебувають в іпотеці
банку належить на праві власності ТзОВ
«Карпатліс», суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те,
що відсутні підстави для виключення
частини майна з акту опису й арешту
майна та обгрунтовано відмовив в
позові.

Наслідком виходу учасника з товариства
згідно з ч. 2 ст. 148 Цивільного кодексу
України є право учасника, який виходить
із товариства з обмеженою
відповідальністю, на одержання
вартості частини майна, пропорційної
його частці у статутному капіталі
товариства. За домовленістю між
учасником та товариством виплата
вартості частини майна товариства може
бути замінена переданням майна в
натурі.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
господарські товариства» при виході
учасника з товариства з обмеженою
відповідальністю йому виплачується
вартість частини майна товариства,
пропорційна його частці у статутному
(складеному) капіталі. Виплата
провадиться після затвердження звіту
за рік, в якому він вийшов з товариства,
і в строк до 12 місяців з дня
виходу. На вимогу учасника та за згодою
товариства вклад може бути повернуто
повністю або частково в натуральній
формі.

Порядок і спосіб визначення вартості
частини майна, що пропорційна частці
учасника у статутному капіталі, а також
порядок і строки її виплати
встановлюються статутом і законом (ч. 2
ст. 148 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, рішенням
загальних зборів позивачка виключена
зі складу засновників і товариством
було вирішено провести розрахунок у
відповідності з чинним законодавством.

Проте, вартість частини майна, яка
підлягає виплаті ОСОБА_2 при прийнятті
зборами учасників рішення про її
виключення, загальними зборами
визначена не була.

А тому не заслуговують на уваги доводи
про те, що вона є власником частини
майна, на яке накладено арешт.

Рішення суду ухвалено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 13 лютого 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання нею законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський