Номер провадження: 22-ц/785/3971/14
Номер справи місцевого суду: 496/698/14-ц
Головуючий у першій інстанції Калінюк
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Фальчука В.П., Таварткіладзе
О.М.,

за участю секретаря - Волчанського О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Оціночна
компанія «ВЕГА» про скасування оцінки
майна та встановлення дійсної ринкової
вартості майна, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу судді Біляївського
районного суду Одеської області від 24
лютого 2014 року, -

встановила:

20.02.2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ТОВ «Оціночна компанія
«ВЕГА» про скасування оцінки майна та
встановлення дійсної ринкової
вартості майна.

Ухвалою судді Біляївського районного
суду Одеської області від 24.02.2014р.
позовна заява ОСОБА_2 повернута
позивачеві для подання до належного
суду - Солом`янівського районного суду
м. Києва, оскільки вказаний спір
відповідно до ч.2 ст. 109 ЦПК України
повинний розглядатися за місцем
знаходження юридичної особи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу судді Біляївського районного
суду Одеської області від 24.02.2014р.
скасувати, справу направити до суду
першої інстанції для відкриття
провадження по справі, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права. При цьому зазначає, що його
позовні вимоги виникають з приводу
оцінки нерухомого майна, а саме -
земельної ділянки, яка розташована в
АДРЕСА_1 в зв'язку з чим позов повинний
бути розглянуто за місцезнаходженням
майна або основної його частини в
Біляївському районному суді Одеської
області за вимогами ст.114 ЦПК України.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, сповіщенні належним чином,
про що в матеріалах є докази(а.с.19-21).
Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України
така неявка сторін не перешкоджає
апеляційному розгляду справи.

Справа розглянута у відсутність
сторін відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК
України, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву
позивачеві, суд першої інстанції
посилався на те, що між сторонами виник
спір з приводу висновку про вартість
земельної ділянки, розташованої в
АДРЕСА_1, яка належить позивачеві. Спору
щодо самої земельної ділянки із позову
не вбачається, а тому суд вважав
хибними посилання позивача на
положення ч.1 ст. 114 ЦПК України,
відповідно до якої позови, що виникають
з приводу нерухомого майна,
пред'являються за місцезнаходженням
майна або основної його частини. Суд
дійшов висновку, проте що спір
відповідно до ч.2 ст. 109 ЦПК України
повинний розглядатися за місцем
знаходження юридичної особи - ТОВ
«Оціночна компанія «ВЕГА».

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Оціночна компанія «Вега», код за
, яке зробило висновок про
оцінку нерухомого майна, розташоване
м. Київ, проспект Космонавта Комарова,
42, оф.6.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач не погоджується з оцінкою
майна, тобто земельної ділянки та
споруд, які на ній знаходяться, яка була
проведена за виконавчим провадженням
Другим Приморським відділом державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, а тому позивач
звернувся до суду з позовом про
скасування оцінки майна та
встановлення дійсної вартості
нерухомого майна

Вирішуючи питання про передачу справи
на розгляд іншому суду, Біляївський
районний суд Одеської області виходив
з того, що предметом спору є оцінка
вартості земельної ділянки,
розташованої в АДРЕСА_1, яка належить
позивачеві, а тому позов повинний
розглядатися Солом`янівським районним
судом м. Київ, відповідно до ч.2 ст. 109
ЦПК України за місцем знаходження
юридичної особи, а не за
місцезнаходженням майна на підставі
ст.114 ЦПК України (виключна
підсудність).

Колегія суддів не
погоджується з таким висновком суду з
наступних підстав.

Частиною 2 ст. 109 ЦПК України
встановлено, що позови до юридичних
осіб пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

За правилами ст.114 ЦПК України позови,
що виникають з приводу нерухомого
майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Пункт 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» передбачає, що у
випадках, коли вимоги пов'язуються з
визнанням права на земельну ділянку,
встановленням порядку користування
земельною ділянкою чи усуненням
перешкод у цьому, іншими вимогами з
приводу земельної ділянки чи
розташованої на ній нерухомості,
зокрема про відшкодування шкоди,
заподіяної порушенням земельного
законодавства, суди обов'язково
застосовують правила про виключну
підсудність (стаття 114 ЦПК).

Суд першої інстанції зазначених
положень закону не врахував, дійшовши
помилкового висновку про те, що справа
має розглядатись за місцем знаходження
юридичної особи - відповідача.

Даний вид виключної підсудності
встановлюється щодо позовів, предметом
яких є об'єкти нерухомості. Це до певної
міри зумовлено тим, що при розгляді і
вирішенні цих справ часто виникає
необхідність в огляді на місцевості
цих об'єктів нерухомості (будівлі,
земельної ділянки, квартири тощо) та
вчинення інших перевірочних дій у
справі.

З матеріалів справи
вбачається, що предметом спору є
вартість земельної ділянки, яка
знаходиться в АДРЕСА_1, яка належить
позивачеві, тобто вартість об'єкта
нерухомого майна, на вимоги яких
розповсюджуються правила виключної
підсудності.

За таких обставин питання про передачу
справи на розгляд іншому суду вирішено
судом з порушенням вимог ст. ст. 114,116 ЦПК
України, тому ухвала суду не може бути
визнана законною та обґрунтованою і
підлягає скасуванню, а справа -
поверненню до Біляївського районного
суду Одеської області для вирішення
питання про відкриття провадження по
справі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 20 березня 2014р. позивачу
ОСОБА_2 відстрочена оплата судового
збору в сумі 121, 80грн. до ухвалення
судового рішення по справі. На час
розгляду справи ОСОБА_2 не сплачено
судовий збір в сумі 121,80 грн. на рахунок
держави, а тому відповідно до Закону
України « Про судовий збір» з ОСОБА_2
на користь держави необхідно стягнути
121 грн. 80 коп. Підстав для звільнення від
сплати судового збору не має.

На підставі ст. 324 ч .1 п. 2 ЦПК України
ухвала апеляційного суду оскарженню в
касаційному порядку не підлягає, тому,
що не перешкоджає подальшому
провадженню по справі.

Керуючись ст.ст.209, 307 ч .2 п.4,
312,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу судді Біляївського районного
суду Одеської області від 24 лютого 2014
року - скасувати, справу направити до
Біляївського районного суду Одеської
області для вирішення питання про
відкриття провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 121 (сто двадцять
одну) грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

В.П. Фальчук

О.М. Таварткіладзе