Справа № 661/623/14-ц
Новокаховський міський суд
Херсонської області в складі:
головуючого судді - Пилипенка С.В.,
при секретарі - Тур О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Нова Каховка Херсонської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діяв в інтересах
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
регіональна універсальна товарні
біржа «Таврійська» про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності, -
ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до
суду, посилаючись на те, що 16 липня 2001
року між ним та ОСОБА_2, який діяв в
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
регіональній універсальній товарній
біржі «Таврійська» було укладено
договір купівлі-продажу житлового
будинку з надвірними спорудами,
розташованого по АДРЕСА_1. Вказаний
житловий будинок належав ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
на спадщину. Згідно п.2 договору він
придбав даний будинок за 300 грн., які
були нам передані продавцю, але в
нотаріальному порядку даний договір
зареєстровано не було. Однак коли він
вирішив скористатися своїм правом
власності на зазначений будинок,
нотаріусом було відмовлено у зв'язку з
тим, що така угода є недійсною. Вважає,
що він придбав вказаний будинок
правомірно, однак в силу ст. 227 ЦК УРСР
укладена угода була неналежним чином
посвідчена, що унеможливлює його в
подальшому вільно розпоряджатись
Просить суд визнати договір
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1,
укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який
діяв в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
Регіональній товарній біржі
«Таврійська» дійсним. Визнати за
ОСОБА_1 право власності на будинок
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав з підстав
зазначених в позовній заяві та пояснив,
що він неодноразово телефонував до
відповідача з метою нотаріального
посвідчення договору, однак останній
не реагував, і 20.03.2014 року на електронну
почту ОСОБА_2 ним було направлено лист з
проханням з'явитися до нотаріальної
контори з метою оформлення договору.
Однак 30.03.2014 року була отримана
відповідь від ОСОБА_2 про те, що він не
зможе прибути до нотаріальної контори,
у зв'язку з віддаленість його місця
проживання, а саме м. Тарко-Сале ОУФМС
Росія, Ямало - Німецький автономний
округ в Пуроайському районі до м. Нова
Каховка, а також через скрутне
матеріальне становище.
Відповідач ОСОБА_2, який діяв в
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилися про день, час та
місце розгляду справи за місцем
реєстрації повідомлялась належним
чином, через оголошення в пресі.
В судове засідання представник -
третьої особи Регіональної
універсальної товарної біржа
«Таврійська» не з'явилася про день, час
та місце розгляду справи за місцем
реєстрації повідомлялась належним
Зі згоди представника позивачки суд
ухвалив про заочний розгляд цивільної
справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224
Заслухавши представника позивача,
дослідивши докази по справі в їх
сукупності, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає, з наступних
Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
Судом встановлено, що 16.07.2001 року на
Регіональній універсальній товарній
біржі «Таврійська» між ОСОБА_2, який
діяв в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 був укладений договір
купівлі-продажу будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 набувачем якого за
договором є позивач.
З матеріалів справи вбачається, що
згідно Інструкції про порядок
державної реєстрації права власності
на об'єкти нерухомого майна, які
перебувають у власності юридичних та
фізичних осіб, затвердженої наказом
Держкомбуду №121 від 09.06.1998 (що діяла на
момент укладення договору) вказаний
договір купівлі-продажу, як
правовстановлюючий документ
зареєстровано в Каховському бюро
технічної інвентаризації за №445/3.
Відповідно до технічного паспорту на
житловий будинок АДРЕСА_1 від 06.11.2013
року його власником є ОСОБА_1
Відповідно до копії свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
19.11.2013 року індексовий номер: 13058254
земельна ділянка, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності ОСОБА_1
Спірні правовідносини сторін з приводу
купівлі-продажу спірного житла
регулюються нормами ЦК 1963 року та
законодавчими актами, які діяли станом
Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР від 18 липня
1963р., який діяв на час виникнення
спірних правовідносин, договір
купівлі-продажу жилого будинку повинен
бути нотаріально посвідчений, якщо
хоча б однією з сторін є громадянин.
Недодержання цієї вимоги тягне
недійсність договору (стаття 47 цього
Відповідно до частини 2 ст.47 ЦК УРСР від
18 липня 1963р., який діяв на час укладення
угоди купівлі-продажу спірного
житлового будинку, якщо одна з сторін
повністю або частково виконала угоду,
що потребує нотаріального посвідчення,
а друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд
вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною. В цьому
разі наступне нотаріальне оформлення
угоди не вимагається.
У роз'ясненнях п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 28. 04. 1978 р. №
3 (з подальшими змінами) «Про судову
практику в справах про визнання угод
недійсними» зверталася увага судів, що
у випадку виконання угоди повністю або
частково однією із сторін, а друга
сторона ухиляється від її
нотаріального оформлення, суд на
підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони,
яка виконала угоду, її
правонаступників або прокурора вправі
визнати угоду дійсною. Однак це правило
не може бути застосовано, якщо
сторонами не було досягнуто згоди з
істотних умов угоди або для укладення
її були в наявності передбачені
законом обмеження. Щоб не допустити
неправильного визнання дійсними угод
на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен
перевірити, чи підлягала виконана
угода нотаріальному посвідченню чи
вона не була нотаріально посвідчена і
чи не містить вона протизаконних умов.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР від 18 липня
1963р. за договором купівлі-продажу
продавець зобов'язується передати
майно у власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини другої статті 220
ЦК України, якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
Під час судового засідання
встановлено, що між продавцями та
покупцями було досягнуто згоди з усіх
істотних умов, що підтверджується
змістом біржової угоди від 16.07.2001 року,
в якій зазначено предмет продажу, його
характеристика, порядок передачі
предмета продажу у власність покупців,
визначено ціну продажу. При укладанні
договору між сторонами було досягнуто
згоди по всім важливим пунктам, які
сторони виконали. З матеріалів справи
встановлено, що покупець повністю
сплатив продавцю (п.2 договору) вартість
жилого будинку з надвірними спорудам,
обумовлену в договорі та зареєстрували
право власності в БТІ.
Як пояснив в судовому засіданні
позивач на момент укладання правочину
він вважав, що укладений договір є
законним, оскільки згідно ст. 15 Закону
України від 10.12.1991 року № 1956-XII «Про
товарну біржу» угоди, зареєстровані на
біржі, нотаріальному посвідченню не
підлягають, а коли в 2014 році звернувся
до нотаріальної контори з метою
розпорядження своєю власністю,
нотаріус повідомила, про те, що вказана
Виходячи із вищенаведених норм Закону,
суд вважає, що будь-які перешкоди для
нотаріального посвідчення договору на
час його укладення були відсутні, проте
договір не був посвідчений нотаріально
в зв'язку із неправильним тлумаченням
сторонами на той час ст. 15 Закону
України «Про товарну біржу», згідно з
якою угоди, зареєстровані на біржі, не
підлягають нотаріальному посвідченню,
що не виключало дотримання при його
укладенні вимог ст. 227 ЦК УРСР 1963 р.
При цьому, в судовому засіданні
встановлено, що на теперішній час друга
сторона угоди - продавець ОСОБА_2 від
нотаріального оформлення угоди
ухиляється, що підтверджується його
заявою від 30.03.2014 року, з якої слідує, що
у зв'язку з віддаленістю його місця
проживання, а саме Російська Федерація,
м. Тарко-Сале ОУФМС, Ямало - Німецький
автономний округ в Пуроайському
районі, що підтверджується копією
паспорта та у зв'язку з скрутним
матеріальним становище, приїздити до
України для нотаріального посвідчення
угоди він не планує.
Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до
„Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод" кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і
на умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права. Згідно зі ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
Враховуючи, що сторони по справі уклали
між собою письмову угоду
купівлі-продажу, яка не була
нотаріально посвідчена, на даний час
нотаріальне посвідчення договору
сторонами є неможливим, оскільки
продавець спірного будинку проживає в
Росії, і відповідно до його заяви
приїздити до України для оформлення
договору не бажає, що свідчить про його
ухилення від нотаріального
посвідчення угоди, а позивач зі свого
боку повністю виконав умови угоди, тому
суд вважає за можливе, з метою захисту
порушеного права власності позивача,
враховуючи принцип справедливості
судового рішення визнати укладений
16.07.2001 року на товарній біржі договір
купівлі-продажу дійсним.
Таким чином, з огляду на викладене, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.
На підставі викладено, керуючись ст. 88,
209, 224-226 ЦПК України, суд-
Визнати договір купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, який діяв в інтересах ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на Регіональній товарній біржі
«Таврійська» дійсним.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області в
десятиденний строк з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції

Суддя С. В. Пилипенко