Єдиний унікальний номер 250/222/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/3138/2014
Головуючий у 1 інст. Ус О.В.
Доповідач: Новосьолова Г.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
м.
Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Шевченко В.Ю.,

суддів: Агєєва О.В., Новосьолової Г.Г.,

при секретарі Стрижак О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 28 лютого 2014 року
по цивільній справі за позовом
обласного комунального підприємства
„Донецьктеплокомуненерго" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
послуги теплопостачання, -

В С Т А
Н О В И В :

25 січня 2014 року позивач звернувся до
суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за послуги
теплопостачання мотивуючи свої вимоги
наступним.

Відповідачі мешкаючи у квартирі
АДРЕСА_1 є споживачами послуг, які
надаються позивачем.

Проте, відповідачі не виконують свої
обов'язки та не сплачують за послуги
теплопостачання у зв'язку з чим,
виникла заборгованість станом на 01
січня 2014 року у сумі 3656,51 грн.

Крім цього, відповідно до вимог ст.625 ЦК
України відповідачі зобов'язані
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення та 3% річних від
простроченої суми, які станом на 01
січня 2014 року складають відповідно -
33,07 грн. та 64,65 грн.

28 лютого 2014 року рішенням
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області позов обласного
комунального підприємства
„Донецьктеплокомуненерго" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
отримання послуги теплопостачання
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь обласного комунального
підприємства
„Донецьктеплокомуненерго"
заборгованість за послуги з
теплопостачання за період з 01 жовтня 2012
року по 31 грудня 2013 року включно у
розмірі 3656,51 гривень.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь обласного комунального
підприємства
„Донецьктеплокомуненерго" індекс
інфляції у сумі 33,07 грн. та 3% річних у
сумі 64,65 грн., а разом 98,72 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали
апеляційну скаргу, в якій просять
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, у зв'язку з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 зазначають, що
вони:

- 26 вересня 2012 року відключились від
мережі централізованого
теплопостачання на підставі рішення
Ясинуватської міської ради №20/755 від 10
серпня 2012 року та затвердженим
рішенням комісії з надання дозволів на
відключення від мереж
централізованого теплопостачання
(протоколу №2 від 11 жовтня 2012 року), а
тому під час узгодження технічних умов
зазначені організації засвідчили про
відсутність заборгованості;

- на час відключення від систем
централізованого опалення, рішення
Ясинуватської міської ради №20/755 від 10
серпня 2012 року ще не було скасовано,
відповідно до чого їх відключення було
законним;

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідачів
ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної
скарги та просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому
засіданні просив апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду залишити без
змін.

В апеляційну інстанцію не з'явилися
відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, про час та
місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.91).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача,
представника позивача, представника
відповідачів, дослідивши матеріали
цивільної справи та доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги обґрунтовано виходив з
вимог «Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, Порядку
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води затверджений
наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України від 22 листопада
2005 року № 4 «Про затвердження Порядку
відключення окремих приміщень
житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання» та дійшов до висновку
проте, що оскільки рішення
Ясинуватської міської ради №20/755 від 10
серпня 2012 року, якими відповідачам був
наданий дозвіл на відключення від
мереж централізованого
теплопостачання визнані протиправними
та скасовані, відключення квартири
відповідачів проведено не в
установленому законом порядку, а тому
відповідачі безпідставно не
сплачували за послуги теплопостачання.

Пунктом 24 «Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, передбачено
право споживача відмовитися від
отримання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води не
є абсолютним, воно можливо за умови
дотримання певного порядку.

Питання відключення від мереж
централізованого опалення
врегульовано «Правилами надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення», затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (далі -
Правилами), які з метою захисту прав
усіх мешканців багатоквартирних
будинків передбачають відключення від
мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води не окремих
квартир багатоквартирного будинку з
ініціативи їх власників або наймачів, а
відключення цілих багатоквартирних
будинків з ініціативи споживачів, про
що обгрунтовано зазначає відповідач в
апеляційній скарзі. Проте судом першої
інстанції зазначене не враховано.

Саме таку правову позицію висловив
Верховний Суд України в постанові по
справі № 6-9цс11 від 16 травня 2011 року, яка
прийнята за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України це
судове рішення є обов'язковим для всіх
судів України і суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до пунктів 25 - 26 «Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення»
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена затвердженою
органом місцевого самоврядування
відповідно до Закону України «Про
теплопостачання» схемою
теплопостачання, за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиционування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Порядок відключення споживачів від
мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води затверджений
наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України від 22 листопада
2005 року № 4 «Про затвердження Порядку
відключення окремих приміщень
житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання» (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 9 грудня
2005 року за №1478/11758), який з 14 грудня 2007
року діє із змінами і доповненнями,
внесеними наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 06 листопада
2007 року № 169.

Порядком встановлено, що таке
відключення відбувається на підставі
рішення постійно діючої міжвідомчої
комісії, створеної органом місцевого
самоврядування або місцевим органом
виконавчої влади.

Відповідно до п. 2.2 зазначеного Порядку
Комісія, після вивчення наданих
власником (власниками) документів, у
місячний строк приймає рішення щодо
відключення від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання, улаштування
індивідуальної (автономної) системи
теплопостачання та збір вихідних даних
і технічних умов для виготовлення
проектної документації. При
позитивному рішенні Комісії заявнику
надається перелік організацій, до яких
слід звернутися для отримання
технічних умов для розробки проекту
індивідуального (автономного)
теплопостачання і відокремлення від
мереж централізованого опалення і
гарячого водопостачання.

Відключення приміщень від
внутрішньобудинкових мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання виконується монтажною
організацією, яка реалізує проект, за
участю представника власника
житлового будинку або уповноваженої
ним особи, представника виконавця
послуг з централізованого опалення і
гарячого водопостачання та власника,
наймача (орендаря) квартири
(нежитлового приміщення) або
уповноваженої ними особи (п. 2.5).

По закінченні робіт складається акт
про відключення будинку від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання і в десятиденний термін
подається заявником до Комісії на
затвердження (п. 2.6).

Після затвердження акта на черговому
засіданні Комісії сторони
переглядають умови договору про
надання послуг з централізованого
теплопостачання (п. 2.7).

З матеріалів справи вбачається
наступне:

17 вересня 2003 року відповідно до
договору дарування власником квартири
АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.93).

Відповідно до довідки «Домсервис» від
16 травня 2013 року у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4, 85).

10 серпня 2012 року відповідно до рішення
Ясинуватської міської ради №20/755 «Про
надання згоди на відключення від
системи централізованого
теплопостачання» наданий дозвіл на
відключення від системи
теплопостачання та гарячого
водопостачання мешканцям
багатоповерхових будівель для
встановлення індивідуального опалення
до початку опалювального сезону 2012- 2013
рр. відповідно до списку (АДРЕСА_1 -
ОСОБА_1.)(а.с.94-96).

26 вересня 2012 року був складений акт
комісією із представників:
обслуговуючого підприємства -
директором філії «ДОМСЕРВІС» ПП «ІРД»
Вороною В.С., майстром філії
«ДОМСЕРВІС» ПП «ІРД» Мацилецким В.П., за
участю власника квартири ОСОБА_1,
затверджений рішенням Ясинуватської
міської ради № 20/755 від 10 серпня 2012 року
проте, що квартира АДРЕСА_1 від'єднана
від внутрішньобудинкових мереж ЦО і
ГВП шляхом видимого розриву
заварюванням приєднань радіаторів 4
шт., заварювання стояків 5 шт., залишено
транзитних ізольованих стояків
діаметром 20 мм 5 шт. (а.с.30-31).

11 жовтня 2012 року комісією по наданню
дозволу на відключення від систем
централізованого опалення був
затверджений протокол, яким затвердили
списки абонентів, які від'єдналися від
систем централізованого опалення у 2012
року, де зазначена квартира
відповідачки ОСОБА_1 (а.с.34-38).

Проте, 11 грудня 2012 року постановою
Ясинуватського міськрайонного суду
позов ОКП «Донецьктеплокомуненерго»
до Ясинуватської міської ради про
визнання недійсним та скасування
рішення Ясинуватської міської ради
№20/755 від 10 серпня 2012 року задоволений.

Визнано протиправним та скасоване
рішення Ясинуватської міської ради
№20/755 від 10 серпня 2012 року «Про надання
згоди на відключення від системи
централізованого теплопостачання».

Рішення суду набрало законної сили 04
січня 2013 року (а.с.22-23).

У зв'язку з чим, позивач почав
нараховувати відповідачам з жовтня 2012
року щомісячно обов'язкові платежі за
послуги теплопостачання.

А тому, правовідносини з приводу
постачання теплової енергії між
сторонами регулюються Законом України
«Про теплопостачання», Законом України
«Про житлово-комунальні послуги» та
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, саме
зазначеними .

За правилами ст. 19 Закону України «Про
теплопостачання», споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено право споживача
одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами
договору на надання
житлово-комунальних послуг, при цьому
такому праву прямо відповідає
визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону
обов'язок споживача оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно розрахунку заборгованості за
послуги теплопостачання надану
позивачем, у відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 станом на 01 жовтня 2012 року
заборгованість за послуги
теплопостачання відсутня, але за
період з жовтня 2012 року по грудень 2013
року заборгованість складає 3656,50
гривень (а.с.4).

Маючи заборгованість відповідачка
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про
визнання боргу за послуги
теплопостачання, як не існуючого,
зобов'язання закрити особовий рахунок.

02 квітня 2013 року рішенням апеляційного
суду Донецької області скасоване
рішення Ясинуватського міськрайонного
суду Донецької області від 06 березня
2013 року та відмовлено ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог до ОКП
«Донецьктеплокомуненерго» про
визнання боргу за теплопостачання, як
не існуючого, зобов'язання закрити
особовий рахунок (а.с.24-27).

14 жовтня 2013 року ухвалою
Ясинуватського міськрайонного суду
судовий наказ від 24 вересня 2013 року про
стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
ОКП «Донецьктеплокомуненерго»
заборгованості за послуги
теплопостачання у розмірі 2606,72 грн,
інфляційних витрат 3,21грн., 3% річних у
сумі 24,62 грн. та судових витрат
скасований (а.с.5).

Виходячи з встановлених обставин
наданих сторонами доказів та вимог
закону, рішення суду першої інстанції в
частині стягнення суми заборгованості
за послуги теплопостачання слід
змінити, оскільки у період з жовтня 2012
року по січень 2013 року відповідачі
послуги не отримували, тому що рішення
Ясинуватської міської ради №20/755 від 10
серпня 2012 року «Про надання згоди на
відключення від системи
централізованого теплопостачання»
було скасоване постановою
Ясинуватського міськрайонного суду та
набрало законної сили лише 04 січня 2013
року.

Оскільки ОСОБА_1 є власником квартири, а
відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в цій
квартирі, то відповідно до ст.156 ЖК
України заборгованість за послуги
теплопостачання повинна бути стягнута
у солідарному порядку.

А тому, з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2
необхідно стягнути у солідарному
порядку на користь комунального
підприємства
„Донецьктеплокомуненерго"
заборгованість за послуги
теплопостачання за період з 01 січня 2013
року по 01 січня 2014 року у сумі 2656 грн.
95коп, відповідно до розрахунку
заборгованості (а.с.4).

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги в частині стягнення
індексу інфляції та 3% річних
обґрунтовано виходив з вимог ст.625 ЦК
України.

Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим
періодом для оплати послуг є
календарний місяць. Плата за послуги
вноситься не пізніше 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону
України від 24 червня 2004 р. N 1875-IV "Про
житлово-комунальні послуги" правова
норма щодо відповідальності боржника
за несвоєчасне здійснення оплати
житлово-комунальних послуг у вигляді
пені не виключає застосування правових
норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК
України. Інфляційне нарахування на
суму боргу за порушення боржником
грошового зобов'язання, вираженого в
національній валюті, і трьох процентів
річних від простроченої суми полягає у
відшкодуванні матеріальних витрат
кредитора від знецінення грошових
коштів унаслідок інфляційних процесів
та отримання компенсації (плати) від
боржника за неправомірне користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові, тому
ці кошти нараховуються незалежно від
сплати ним неустойки (пені) за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язання

Така ж правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
30 жовтня 2013 р. у справі N 6-59цс13).

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги в частині стягнення 3%
річних у сумі 64,65 грн. виходив з
наданого позивачем розрахунку (а.с.4).

Зменшуючи розмір заборгованості за
послуги теплопостачання до суми 2656,95
грн. та розраховуючи 3% річних (2656,95х
3%=79,71 грн.), вбачається що ця сума
складає 79,71 грн.

Проте, суд не може виходити за межі
позовних вимог, оскільки звертаючись
до суду позивач просив стягнути 3%
річних у сумі 64,65 грн.

Виходячи з встановлених обставин
наданих сторонами доказів та вимог
закону вбачається, що рішення суду
першої інстанції в частині стягнення
сум індексу інфляції та 3% відсотків
річних слід залишити без змін з
вищенаведених підстав.

Відповідно до частини 5 ст. 88 ЦПК
України якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Оскільки апеляційна скарга задоволена
часткова та рішення суду першої
інстанції змінено, тому необхідно з
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 стягнути
на користь комунального підприємства
„Донецьктеплокомуненерго" судові
витрати по 60 грн. 90 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст.309, 316 ЦПК України,
апеляційний суд -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Ясинуватського міськрайонного
суду Донецької області від 28 лютого 2014
року в частині стягнення суми
заборгованості за послуги
теплопостачання змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь комунального підприємства
„Донецьктеплокомуненерго"
заборгованість за послуги з
теплопостачання за період з 01 січня 2013
року по 01 січня 2014 року у сумі 2656 (дві
тисячі шістсот п'ятдесят шість)грн.
95коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
комунального підприємства
„Донецьктеплокомуненерго" судові
витрати по 60 грн. 90коп. з кожного.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності.

Головуючий:
Судді: