РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Діденко С.А..,

при секретарі - Горічевої К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,
завданої неправомірною бездіяльністю
особи,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідача та просив суд стягнути з
лікаря - терапевта Харківської міської
клінічної лікарні №27 ОСОБА_2 на його
користь моральну шкоду в розмірі 10
000,00грн.

Свої позовні вимоги він
обгрунтував тим, що він перебував у
шлюбі з ОСОБА_3, яка ІНФОРМАЦІЯ_2
померла. Причиною смерті його дружини
стало злоякісне новоутворення
молочної залози. Терапевт «Харківської
міської клінічної лікарні №27» ОСОБА_2
відмовила у видачі лікарського
свідоцтва про смерть ОСОБА_3 без
пояснень причин такої відмови. У
зв'язку з відсутністю відповідного
документу, тіло дружини було забрано
для проведення судово-медичної
експертизи. Дружина була глибоко
віруючою людиною і за життя наполягала
на тому, щоб її тіло не було піддано
розтину. Її втрата стала для нього
важким випробуванням, але неможливість
забезпечити її усний заповіт, що мав
для неї велике значення, стала ще
більшим ударом, що ы на цей час
спричиняє великих моральних страждань.
Помилка лікаря призвела до того, що
поховання було вимушено відкладене на
декілька днів. Фізіологічні зміни що
відбулися з тілом померлої за цей час ,
призвели до додаткових страждань.
Дружина була хворою на рак. Вона
померла вдома, і після проведення
співробітниками ОВС та швидкої
допомоги зовнішнього огляду трупа
підстав для підозри у насильницькій
смерті та для проведення
патолого-анатомічного розтину не було.
Ним було повідомлено зазначених
уповноважених осіб про те, що за життя
дружина висловлювала незгоду на
здійснення будь-яких анатомічних
процедур з її тілом після смерті. Йому
не пропонувалося письмово завірити
відмову у проведенні розтину тіла
дружини, хоча на час вирішення цього
питання він перебував у такому
емоційному стані, що не міг думати про
те, що необхідно письмово
оформлювати певні документи.
Обурююча поведінка лікаря, яка
відмовилася давати висновок, її
зневажливе ставлення до померлої оcoби,
як до матеріалу - все це стало причиною
того, що воля його дружини не була
виконана. Наказом головного лікаря
ХМКЛ №27 лікарю-терапевту поліклініки
ОСОБА_2 об'явлено догану з приводу
відмови 28.07.2013р. у видачі лікарського
свідоцтва про смерть ОСОБА_3, про що
йому було повідомлено у листі -
відповіді Головного лікаря ХМКЛ№27
Ломакіної О.В. від 16.08.2013р. №1053. Завдану
таким чином моральну шкоду він оцінює
10 000,00грн.

У судовому засіданні позивач свої
позивні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов не визнала, дала
пояснення про те, що 28.07.2013 року мала
чергування у медичномуу закладі. Після
отримання телефонного повідомлення
про смерть гр.. ОСОБА_3 разом з
оперативною групою Київського РВ
прибула до місця проживання померлої
,але до огляду тіла її допущено не було
, з причини відмови позивача допустити
її до квартири. З відповідних причин
довідку про смерть ОСОБА_3 не було
надано.

Суд, вислухавши пояснення сторін
по справі, вчинивши дослідження
матеріалів справи, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з причин
недоведеності вимог.

Згідно свідоцтву про смерть
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Відповідно до довідки
судово-медичної експертизи причиною
смерті ОСОБА_3 стало злоякісне
новоутворення молочної залози (а.с.10).

Відповідно до листа ХМКЛ №27 від
16.08.2013р. на адресу ОСОБА_1, наказом
головного лікаря ХМКЛ №27
лікарю-терапевту поліклініки ОСОБА_2
об'явлено догану (а.с.11).

Позивач посилається на те, що
відповідач безпідставно відмовила у
видачі лікарського свідоцтва про
смерть , що призвело до тяжких
моральних страждань з причин
невиконання останньої волі померлої .

Відповідно до ст..60 ЦПК України
кожна сторона забов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.ч.3,5 спільного
Наказу Міністерства внутрішніх справ
України, Міністерства охорони здоров'я
України, Генеральної прокуратури
України 1095/955/119 з метою перевірки
фактів смерті людини з метою
запобігання випадків приховування
насильницької смерті громадян
зазначено, що у разі смерті людини за
місцем її проживання без ознак
насильницької смерті або підозри на
таку на місце події обов'язково
виїжджає лікар, який констатує факт
смерті, проводить зовнішній огляд
трупа, за результатами якого інформує
орган внутрішніх справ і адміністрації
закладу охорони здоров'я про
можливість встановлення причини
смерті без патологоанатомічного
розтину та видачі лікарського
свідоцтва про смерть. У таких випадках
працівником органу внутрішніх справ
складається висновок щодо
ненасильницької смерті людини за
місцем проживання.

Відповідно до витягу з ЄРДР від
29.07.2013 року 28.07.2013 року приблизно о 12:09
за адресою АДРЕСА_1 родичами виявлено
труп ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 без ознак
насильницької смерті.

Відповідно до листа Заст.
Начальника Київського РВ ХМУ ГУМВСУ в
Харківській області Іващенка від
17.02.2014 року на адресу головного лікаря
Харківської міської клінічної лікарні
№27 Ломакіній О.В. повідомляється, що
на місце події 28.07.2013 року
неодноразово була направлена слідча
оперативна група спільно з черговим
лікарем поліклініки ХМКЛ№27 ОСОБА_2 ,
але до приміщення за адресою АДРЕСА_1,
де знаходився труп гр. ОСОБА_3 чоловік
ОСОБА_1 не допустив, двері не відкрив.

Доказів, які б спростовували
відповідні дані позивачем не надано.

З приводу посилань позивача на
відповідь головного лікаря ХМКЛ№27
щодо притягнення ОСОБА_2 до
дисциплінарної відповідальності з
приводу невидачі лікарського
свідоцтва про смерть ОСОБА_3
представник відповідача в судовому
засіданні заперечував факт видання
такого наказу головним лікарем . Даних
, які б спростовували відповідні
обставини суду не представлено.

Даних про складання працівниками
органу внутрішніх справ висновку щодо
ненасильницької смерті людини за
місцем проживання суду не надано.

За таких обставин , підстав для
визнання того , що лікар «Харківської
міської клінічної лікарні №27» ОСОБА_2
безпідставно відмовила у видачі
лікарського свідоцтва про смерть
ОСОБА_3,у суду немає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-218 ЦПК
України, ст.ст.23,298,1167 ЦК України,
Основами законодавства про охорону
здоров'я, Порядком взаємодії між
органами внутрішніх справ, закладами
охорони здоров'я та прокуратури
України при встановленні факту смерті
людини, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час його проголошення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

СУДДЯ