Справа № 740/874/14
Провадження № 2/740/362/14
Ніжинський міськрайонний
суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., при
секретарі Шадура І.Ю.,
представника позивача-адвоката ОСОБА_1,
відповідача-адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування
Позивачем заявлені вимоги пр
дорожньо-транспортної пригоди з
посиланням на те, що позивач є фізичною
особою-підприємцем, який надає,
зокрема, послуги по перевезенню речей з
використанням автомобіля FAW,
реєстраційний номер НОМЕР_1, 30 вересня
2013 року між позивачем та відповідачем
укладено трудову угоду на виконання
робіт водія-експедитора, 07 жовтня 2013
року відповідач, виконуючи роботу по
перевезенню вантажу на
вищезазначеному автомобілі, вчинив в
порушення Правил дорожнього руху ДТП,
пошкодивши даний автомобіль, вартість
коп, відповідач в добровільному
витрати на відновлення автомобіля
Відповідно до заяви від 27 березня 2014
шкоди, 1150 грн. вартості
автотоварознавчого дослідження та 328
грн. судового збору.
В запереченнях на позов
відповідач просить відмовити у
задоволенні позову з посиланням на те,
що трудовий договір між сторонами не
зареєстрований у центрі зайнятості,
відповідач не перебуває у трудових
відносинах із позивачем, посада
водія-експедитора не є посадою, щодо
якої можуть бути укладені договори про
повну матеріальну відповідальність.
В судовому засіданні позивач
підтримав позов за вищевикладений
обставин, пояснивши, що 30 вересня 2013
року прийняв на роботу відповідача з
іспитовим терміном, заробітної плати
останній не отримував, трудовий
договір не реєстрував, оскільки він
укладений на іспитовий термін, між
сторонами укладено договір про повну
матеріальну відповідальність, трудова
книжка відповідача у нього відсутня,
відповідач винен у ДТП і у пошкодженні
Представник позивача адвокат
ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав
позов за обставин згідно позовної
заяви, пояснивши, що трудова угода між
сторонами була чинною на момент ДТП,
підстава позову-спричинення шкоди
внаслідок виконання відповідачем
трудових обов"язків.
Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав, пояснивши, що позивач
телефону запропонував йому роботу по
перевезенню, він погодився, після чого
підписав трудовий договір, трудову
книжку віддав позивачу, заробітну
плату від позивача не отримував, винен
у вчиненні ДТП, відшкодував
Представник відповідача адвокат
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не
визнав, пояснивши, що відповідальність
відповідача обмежується його середнім
Третя особа ОСОБА_5 в судове
засідання не з"явилась, клопотання про
відкладення розгляду справи відсутні.
Позов не підлягає задоволенню
повністю зі слідуючих підстав.
За приписами ст.ст.10, 11, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін; сторони мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості; кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень; суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін; докази подаються
сторонами; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем заявлені вимоги про
відшкодування шкоди внаслідок ДТП з
підстав пошкодження належного
позивачу автомобіля відповідачем під
час виконання трудових обов"язків.
Відповідно до ст.ст.386, 395, 396 ЦК
України положення щодо захисту права
власності поширюються також на осіб,
які хоч і не є власниками, але володіють
майном на праві господарського
відання, оперативного управління або
на іншій підставі, передбаченій
законом чи договором (речове право),
такі особи також мають право вимагати
відшкодування шкоди, завданої цьому
Згідно довіреності від 31 січня 2011
року позивач має право розпорядження
автомобілем марки FAW, реєстраційний
номер НОМЕР_1, належного ОСОБА_5 на
підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ
серії НОМЕР_2, тобто позивач має право
вимагати відшкодування шкоди, завданої
Відповідно до постанови
Ніжинського міськрайонного суду від 28
січня 2014 року ОСОБА_4 07 жовтня 2013 року,
керуючи автомобілем марки FAW,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на
автомобільній дорозі
Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Ре
шитилівка, в порушення п.п.16.11., 2.1., 2.2.
ПДР здійснив зіткнення із автомобілем
марки "Камаз", номерний знак НОМЕР_3, в
результаті ДТП вищезазначені
автомобілі отримали механічні
пошкодження. Дані обставини сторонами
в судовому засіданні не заперечуються,
тобто мала місце ДТП, яка сталася із
Відповідно до полісу №АЕ/2133740
обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів позивач є страхувальником,
забезпечений транспортний
засіб-автомобіль марки FAW,
реєстраційний номер НОМЕР_1, строк дії
полісу з 27 грудня 2012 року по 26 грудня 2013
року, страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам. Згідно повідомлення ПАТ
"Страхова компанія "Країна" від 04
березня 2014 року станом на 04 березня 2014
року за вищезазначеним полісом вплат
потерпілим страхового відшкодування
Статтею 21 КЗпП України
встановлено, що трудовий договір-це
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.
Шляхом укладення трудового договору з
роботодавцями громадяни реалізують
своє конституційне право на працю,
добровільно вступають у трудові
правовідносини, набуваючи конкретних
трудових прав і обов'язків. Трудовий
договір є основним юридичним фактом, з
яким пов'язано виникнення, зміна чи
припинення трудових правовідносин.
Саме тому основні елементи інституту
трудового договору (порядок укладення
трудового договору, його зміст,
гарантії працівникам при укладенні,
зміні та припиненні трудового
договору, підстави припинення договору
тощо) як такі, що мають засадничий
характер, повинні врегульовуватись
лише законом. Відповідно до ст.24 КЗпП
України трудовий договір укладається,
як правило, в письмовій формі.
Додержання письмової форми є
обов'язковим при укладенні трудового
договору з фізичною особою. Укладення
трудового договору оформляється
наказом чи розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу.
Трудовий договір вважається укладеним
і тоді, коли наказ чи розпорядження не
були видані, але працівника фактично
було допущено до роботи. Приписами
ст.24-1 КЗпП України встановлено, що у
разі укладення трудового договору між
фізичною особою та працівником фізична
особа повинна у тижневий строк з
моменту фактичного допущення
працівника до роботи, зареєструвати
укладений у письмовій формі трудовий
договір у державній службі зайнятості
за місцем свого проживання у порядку,
визначеному Міністерством праці та
соціальної політики України. Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 8 червня 2001 року
№260 «Про затвердження Форми трудового
договору між працівником і фізичною
особою та Порядку реєстрації трудового
договору між працівником і фізичною
особою» затверджено Форму типового
договору між працівником і фізичною
особою та Порядок реєстрації трудового
договору між працівником і фізичною
особою. Таким чином закон містить
вказівку на укладення між працівником
та фізичною особою трудового договору
лише у встановленій формі, який у
обов'язковому порядку повинен бути
Відповідно до трудового договору
між працівником і фізичною особою від 30
вересня 2013 року позивач прийняв на
роботу відповідача, як
водія-експедитора, на випробувальний
термін з 30 вересня 2013 року по 30 жовтня
2013 року, на час виконання певної роботи,
даний договір підписаний сторонами.
Докази на підтвердження реєстрації
даного договору у державній службі
зайнятості відповідно до вимог ст.24-1
КЗпП України, видачі позивачем
відповідного наказу чи розпорядження
про прийняття відповідача на роботу,
внесення відповідних записів до
трудової книжки відповідача, сплати
позивачем відповідних страхових
внесків за відповідача, як найманого
працівника, сплати відповідачу
регулярної заробітної плати,-відсутні,
про що заперечення позивача в судовому
Сторонами 06 жовтня 2013 року
укладено Договір про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність, відповідно до якого
відповідач, як працівник, приймає на
себе повну матеріальну
відповідальність за недостачу
роботодавцем майна, за шкоду, заподіяну
роботодавцеві в результаті
відшкодування ним збитків іншим
особам, при цьому посада
водія-експедитора не внесена до
Переліку посад і робіт працівників, з
якими підприємством можуть укладатися
письмові договори про повну
матеріальну відповідальність,
затвердженого постановою Державного
комітету Ради Міністрів СРСР по праці і
соціальних питаннях, Секретаріату
Всесоюзної Центральної Ради
Професійних Спілок від 28 грудня 1977 року
позивачем не надана посадова
інструкція на посаду, обов"язки по якій
виконував відповідач, що унеможливлює
віднесення відповідача до категорії
працівників, з якими згідно зі ст.135-1
КЗпП України може бути укладено такий
Із врахуванням викладеного між
сторонами трудовий договір згідно
положень КЗпП України не укладався, між
останніми наявні відносини щодо
цивільно-правової угоди згідно норм ЦК
України з правами та обов"язками
виконавця та замовника. Фактичне
допущення відповідача до роботи не
спростовує даного висновку суду.
За таких обставин підстави позову
щодо спричинення шкоди відповідачем
під час виконання трудових обов"язків
та відшкодування шкоди у зв"язку з цим
не знайшли свого підтвердження під час
розгляду справи.
Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-
В задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди-
Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Ніжинський
міськрайонний суд Чернігівської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.П.
Олійник.