Головуючий суду 1 інстанції - Фастовець
Доповідач - Коротких О.Г.
Справа № 415/7370/13-ц
Провадження № 22ц/782/1224/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого: Коротких О.Г.

суддів: Масенко Д.Є., Орлова І.В.

при секретарі: Соловей А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську апеляційну
скаргу ПАТ „Українська страхова
компанія „Гарант-Авто" на рішення
Лисичанського міського суду
Луганської області від 11.02.2014року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ПАТ„Українська страхова компанія
„Гарант-Авто"про відшкодування
матеріальної шкоди,

Встановила:

У листопаді 2013року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ПАТ„Українська страхова компанія
„Гарант-Авто" в особі Луганської філії
про відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 31227грн., спричиненої в результаті
ДТП, яка сталася 03.03.2013року, приблизно о
00год.30хв., коли ОСОБА_3, керуючи
автомобілем «Шевролет-Авео», д/н
НОМЕР_1, який належить на праві
власності ОСОБА_4, рухаючись по вул.
Жовтневій м. Лисичанська в районі
будинку №326 виїхав на смугу
зустрічного руху, де зіткнувся з
автомобілем ГАЗ-33021, д/н НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_5 На час скоєння ДТП
власник автомобіля «Шевролет-Авео», д/н
НОМЕР_1 ОСОБА_4 мала поліс №АЕ/1452319
обов»язкового страхування
цивільно-правовоі відповідальності
власника наземних транспортних
засобів, укладений 20.01.2013року з
ПАТ„Українська страхова компанія
„Гарант-Авто" в особі Луганської філії.
Вона своєчасно попередила страхову
компанію про ДТП. ОСОБА_3, винний у
скоєнні ДТП, не був притягнутий до
відповідальності за ст.ст.124,130 КУпАП у
зв»язку із спливом тримісячного строку
для притягнення до адміністративної
відповідальності, що стало підставою
для відмови відшкодувати матерільну
шкоду позивачу страховою компанією, у
зв»зку з чим він звернувся до суду.

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 11.02.2014року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, суд
стягнув з ПАТ„Українська страхова
компанія „Гарант-Авто" в особі
Луганської філії на його користь
матеріальну шкоду в сумі 31227грн. та
судовий збір 312,27грн.

Відповідач не погодився з рішенням
суду першої інстанції і звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначив,
що суд порушив норми матеріального
права, зробив висновки, невідповідні
обставинам справи, а тому просить
рішення змінити, зменшити розмір
відшкодування до 22362,67грн. з
урахуванням остаточної вартості
автомобіля після ДТП.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст..213 ЦПК України
рішення суду має бути законним та
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно з законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, але апеляційний суд
не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на основу своїх
вимог або заперечень.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
03.03.2013року, приблизно о 00год.30хв., коли
ОСОБА_3, керуючи автомобілем
«Шевролет-Авео», д/н НОМЕР_1, який
належить на праві власності ОСОБА_4,
рухаючись по вул. Жовтневій м.
Лисичанська в районі будинку №326
виїхав на смугу зустрічного руху, де
зіткнувся з автомобілем ГАЗ-33021, д/н
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 На час
скоєння ДТП власник автомобіля
«Шевролет-Авео», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 мала
поліс №АЕ/1452319 обов»язкового
страхування цивільно-правовоі
відповідальності власника наземних
транспортних засобів, укладений
20.01.2013року з ПАТ„Українська страхова
компанія „Гарант-Авто" в особі
Луганської філії. Вона своєчасно
попередила страхову компанію про ДТП.
ОСОБА_3, винний у скоєнні ДТП, не був
притягнутий до відповідальності за
ст.ст.124,130 КУпАП у зв»язку із спливом
тримісячного строку для притягнення до
адміністративної відповідальності, що
стало підставою для відмови
відшкодувати матерільну шкоду
позивачу страховою компанією. В ході
розгляду справи представник позивача
звернувся з заявою про залишення
позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду в
частині стягнення матеріальної шкоди з
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Ухвалою суду від
11.02.2013р. заяву задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 у
повному обсязі суд першої інстанції
виходив з того, що ПАТ„Українська
страхова компанія „Гарант-Авто" в
особі Луганської філії повинна
відшкодувати матеріальну шкоду
позивачу, оскільки власник автомобіля
«Шевролет-Авео», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 мала
страховий поліс №АЕ/1452319, укладений
20.01.2013року до 19.01.2014року, вартість
матеріальної шкоди, спричиненої
позивачу, визначена висновком
експертизи від 18.03.2013р. і складає 31277грн.
Крім цьог, з висновку авто-технічної
експертизи вбачається, що дії водія
автомобіля «Шевролет-Авео», д/н НОМЕР_1
ОСОБА_3 не відповідають вимогам п. п.
10.1,11.2,12.4,12.9 «б» ПДР України, а
невідповідність його дій п.10.1 цих
Правил з технічної точки зору
знаходиться у причинному зв»язку з
настанням ДТП.

Судова колегія не може погодитися з
висновками суду стосовно розміру
відшкодування матеріальної шкоди
позивачу і вважає, що доводи
апеляційної скарги в цій частині є
обгрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно з висновком експертизи від
18.03.2013р. дійсна вартість автомобіля
ГАЗ-33021, д/н НОМЕР_2 на момент 03.03.2013р.
складає 31277грн., вартість ремонту з
урахуванням спрацьованих деталей, які
потребують заміни, складає 45392грн., що
перевищує вартість автомобіля до ДТП і
відповідно до вимог ст.30.1 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правовоі відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» автомобіль вважається
фізично знищеним, оскільки в законі
зазначено, що транспортний засіб
вважається фізично знищеним, якщо його
ремонт є технічно неможливим чи
економічно необгрунтованим. Ремонт
вважається економічно
необгрунтованим, якщо передбачені
згідно з аварійним сертифікатом
/рапортом/, звітом /актом/ чи висновком
про оцінку, виконаним аварійним
комісаром, оцінючвачем або експертом
відповідно до законодавства, витрати
на ремонт транспортного засобу
перевищують вартість автомобіля до
ДТП. Якщо транспортний засіб
вважається знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після ДТП, а
також витрати на евакуацію
транспортного засобу з місця ДТП.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на ці обставини і не застосував
зазнчаені норми Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правовоі відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Оскільки у висновку експертизи від
18.03.2013р відсутня залишкова вартість
автомобілю позивача після ДТП, судова
колегія вважає необхідним застосувати
її, виходячи із звіту аварійного
комісара від 05.06.2013р., наданого
апеллянтом, де вона складає 6050грн.
Таким чином, вартість відшкодування
матеріальної шкоди ОСОБА_2 складає
різницю між 31277грн. і 6050грн. і становить
25177грн.

Доводи апеллянта стосовно
незастосування експертом коефіценту
зниження ринкової вартості у зв»язку з
доаварійним ушкодженням капоту, а тому
неможливість використання висновку
експерта Нечаєва О.І. як виконаного з
порушенням норм «Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів»,
затверджених наказом Міністерства
юстиції України від 24.07.2009р., судова
колегія не бере до уваги, оскільки
відповідач не оспорював його в суді
першої інстанції і не ставив питання
про проведення повторної чи додаткової
експертизи.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції підлягає зміні відповідно до
вимог ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст..ст.209, 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК
України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ „Українська
страхова компанія „Гарант-Авто"
задовольнити частково, рішення
Лисичанського міського суду
Луганської області від 11.02.2014року
змінити, зменшити розмір стягнутої з
ПАТ„Українська страхова компанія
„Гарант-Авто" на користь ОСОБА_2
матеріальної шкоди з 31227грн. до 25177грн.,
а також судового збору до 251,77грн.

Рішення набирає чинності негайно та
може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: