Справа № 2/463/2174/13
Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/1281/14
Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області у
складі:головуючого судді - Ванівського
О.М.

суддів: Гриновця Б.М., Шашкіної С.А.

при секретарі: Цар М.М.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_2

представника відповідача ПАТ
КБ «Надра» - Прасковича М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5
на рішення Личаківського районного
суду м. Львова від 27 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

25.09.2013 року позивач звернувся в суд із
позовом до Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра», в
якому, з урахуванням уточнених вимог,
просив стягнути з ПАТ КБ «Надра» на
його користь суму відсотків за
користування вкладом у розмірі 8328,16
грн. за період з 10.04.2009 року по 31.12.2009
року та 3 % річних за той же період в
розмірі 2294,58 грн., що в загальній сумі
становить 10622,74 грн..

Рішенням суду в позові відмовлено за
спливом строку позовної давності.

Рішення оскаржив ОСОБА_4 через
представника ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі вказує, що рішення
суду є незаконним та необґрунтованим
та винесене з порушенням норм
матеріального права. Зазначає, що суд
прийшов до невірного висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог у
зв'язку із спливом строку позовної
давності. Вказує, що між позивачем та
банком було укладено договір
строкового банківського вкладу
(депозиту), строк дії якого становив 12
місяців від дати надходження вкладу на
вкладний рахунок. Оскільки банком на
вимогу позивача кошти вчасно повернуті
не були, проценти за користування
коштами за цей період не
нараховувались та депозит повернуто
без врахування 3% річних, відтак апелянт
звернувся до суду з вимогою про
стягнення заборгованості за договором
депозитного вкладу. Крім того апелянт
зазначає, що позивач вправі був
пред'явити позовні вимоги про виплату
відсотків та 3% річних у зв'язку з тим, що
обов'язок по сплаті відсотків та 3%
річних є невід'ємною частиною
основного грошового зобов'язання, а
відтак, на такі вимоги строк позовної
давності не поширюється. Просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги та стягнути з ПАТ КБ «Надра» на
користь позивача суму відсотків за
користування вкладом у розмірі 8328,16
грн. за період з 10.04.2009 року по 31.12.2009
року та 3 % річних за той же період в
розмірі 2294,58 грн., що в загальній сумі
становить 10622,74 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта на підтримання
апеляційної скарги, заперечення
представника відповідача, перевіривши
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених позовних вимог законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким
вимогам відповідає.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін;
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості і що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Захист прав у порядку цивільного
судочинства - це передбачені законом
способи охорони, цивільних , житлових,
земельних, сімейних чи трудових прав у
разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення. Тому
власних порушеного права повинен
довести наявність у нього такого права
і може скористатися не будь-яким, а
лише конкретно визначеним законом
способом захисту свого права.
Загальний перелік таких способів
захисту цивільних прав та інтересів
передбачений ст.16 ЦК України, а також
визначається спеціальними законами ,
які регулюють конкретні
правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи
10.04.2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Надра»
було укладено договір №374127 строкового
банківського вкладу (депозиту) «Мій
вибір» оформлений в рамках Пакету
послуг ПП «Базовий +» №936922 відповідно
до якого ОСОБА_4 передав банку на
вкладний рахунок 10000 (десять тисяч)
євро.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що
строк дії вкладу становить 12 місяців
від дати надходження вкладу на
вкладний рахунок.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції та не заперечується
сторонами по закінченню строку дії
договору, тобто 10.04.2009 року вклад
позивачу повернутий не був, а були
перераховані лише відсотки в сумі 1025,13
(одна тисяча двадцять п'ять) євро 13
центів, що підтверджується поточним
звітом за операціями по поточному
рахунку з 10.04.2008р. по 19.06.2013р.(а.с.8-12).

Депозитні кошти були повернуті банком
31.12.2009 року.

Позивачем заявлено вимоги про
стягнення 8328,16 грн. - суми відсотків за
користування вкладом за період з 10.04.2008
року по 31.12.2009 року на підставі ст.1061 ЦК
України та 2294, 58 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, районний суд вірно виходив з
того, що зобов'язання про повернення
вкладу позивачу виконано відповідачем
31.12.2009 року, звернувся ОСОБА_4 з
позовними вимогами до відповідача лише
25.09.2013 року, а відтак пропустив
трьохрічний строк позовної давності
для захисту своїх прав, про
застосування якого відповідач заявив
клопотання. Доказів про поважність
причин пропуску строку в матеріалах
справи немає.

За таких обставин суд правомірно
застосував вимоги зазначеної статті та
відмовив у задоволенні позову за
спливом строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.314 ч.1 п.1, 315,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
- ОСОБА_5 на рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 27
листопада 2013 року - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 27 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
О.М. Ванівський

Судді
Б.М. Гриновець

С.А.Шашкіна