Справа №473/5121/13-ц 22.04.2014 22.04.2014 22.04.2014
Провадження №22-ц/784/1060/14
Справа № 22-ц/784/1060/14
Головуючий першої інстанції:
Суддя-доповідач апеляційного
суду: Коломієць В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Шолох З.Л.

суддів Довжук Т.С., Коломієць
В.В.,

при секретарі Свіщук О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3, представника
відповідачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 19 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_5 про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_5 про
визначення додаткового строку для
подачі заяви до нотаріальної контори
про прийняття спадщини, яка відкрилась
після смерті матері - ОСОБА_6 - яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
зазначала, що вона та відповідачка є
сестрами та спадкоємцями першої черги
за законом, але у встановлений законом
строк в нотаріальну контору з заявою
про прийняття спадщини вона не
зверталась в зв'язку зі станом здоров'я
та внаслідок обманних дій
відповідачки, яка, взявши її документи,
обіцяла подати заяву про прийняття
спадщини від її імені.

Посилаючись на викладене та на те, що
відповідачка прийняла спадщину шляхом
подачі заяви до нотаріальної контори
та не надає письмової згоди на подання
такої заяви позивачкою згідно ч.2 ст.1272
ЦК України, ОСОБА_2 просила позов
задовольнити.

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду м. Миколаєва від 19
лютого 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи та порушення
норм матеріального права, просила
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким задовольнити її позовні вимоги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Судом встановлено і таке
підтверджується матеріалами справи, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати сторін. Її
спадкоємцями першої черги є доньки
-позивачка ОСОБА_2 і відповідачка
ОСОБА_5, та батько позивачки - чоловік
померлої - ОСОБА_7

З матеріалів спадкової справи,
заведеної після смерті ОСОБА_6,
вбачається, що до часу смерті остання
проживала та була зареєстрована у
АДРЕСА_1. Із заявою про прийняття
спадщини у передбачений законом строк
звернулась тільки відповідачка, яка
єдина була зареєстрована за адресою, де
проживала її мати на час смерті
останньої.

Згідно наданої нотаріусу довідки
квартального комітету від 27.07.2-13р. № 60
ОСОБА_7 з 16 січня 1996р. по теперішній час
постійно проживає у АДРЕСА_1, але з
22.05.2010р. не зареєстрований за даною
адресою, в зв'язку з чим 02 серпня 2013р.
державним нотаріусом Другої
Вознесенської державної нотаріальної
контори йому було рекомендовано
звернутися до суду для встановлення
факту постійного проживання із
спадкодавицею на час відкриття
спадщини. Цим же листом нотаріуса
ОСОБА_2 роз'яснено, що вона пропустила
строк для прийняття спадщини, оскільки
з 01.10.2009р. по 17.04.2013р. була зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_2, та рекомендовано
звернутися до суду для визначення їй
додаткового строку для подання такої
заяви (а.с.87).

Суд, відмовляючи в задоволенні позову,
виходив з того, що проживання та
реєстрація ОСОБА_2 у період з 01.10.2009р. по
17.04.2013р., тобто, в період навчання у
Миколаївському коледжі культури і
мистецтв, у гуртожитку за адресою:
АДРЕСА_2, було тимчасовим. Отже,
позивачкою обраний неналежний спосіб
захисту, оскільки для поновлення своїх
спадкових прав їй необхідно встановити
факт постійного проживання зі
спадкодавцем на час прийняття
спадщини.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з таким висновком суду.

Так, згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

За такого висновок суду про прийняття
ОСОБА_2 спадщини у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК
України є передчасним.

Відповідно до положень ст. 1270 ЦК
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини. Однак, за правилами ч. 3 ст. 1272
ЦК України за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважних причин, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 24
постанови Пленуму Верховного Суду
України N 7 від 30.05.2008р. «Про судову
практику у справах про спадкування»,
суд при вирішенні питання про
визначення додаткового строку
досліджує поважність причини пропуску
строку для прийняття спадщини. При
цьому суду необхідно виходити з того,
що поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними та
істотними труднощами для нього, як
спадкоємця для вчинення цих дій.

Позивачка, як на поважність причини
пропуску строку звернення з заявою про
прийняття спадщини посилалась на те, що
на час відкриття спадщини їй тільки
виповнилось 18 років, в зв'язку зі
втратою матері стан її здоров'я
погіршився і в період з 16 лютого 2012 року
по 02 березня 2012 року вона перебувала на
стаціонарному лікуванні у в
урологічному відділенні Миколаївської
лікарні швидкої медичної допомоги. З
26.06.2013р. по 04.07.2013р. та з 15.07.2013р. по
25.07.2013р. вона також знаходилась на
стаціонарному лікуванні у
вищевказаному медичному закладі, після
виписки з якого одразу ж звернулась до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини (а.с. 28-31).

Крім того позивачка зазначала, що на
прохання відповідачки, яка
запропонувала допомогу в оформленні
спадкових прав, віддала їй свій
паспорт, картку фізичної особи -
платника податків і свідоцтво про
народження та вважала, що цих
документів достатньо і не знала про
необхідність її особистої заяви про
прийняття спадщини.

Вказані обставини підтвердили
допитані судом першої інстанції свідки
ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Представник відповідачки - ОСОБА_4 - в
суді апеляційної інстанції також не
заперечував викладених фактів та
пояснив, що ОСОБА_5 не заперечує проти
оформлення позивачкою спадкових прав,
про що свідчить її заява про прийняття
спадщини, де вона зазначила позивачку
як ще одну спадкоємицю, та надання нею
нотаріусу копій документів позивачки,
які містяться у спадковій справі.

Разом з тим, письмової згоди на подання
ОСОБА_2 заяви до нотаріальної контори
про прийняття спадщини ОСОБА_5 не
давала. В суді першої інстанції
представник відповідачки позов не
визнавав.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи, лист нотаріуса з пропозицією у
передбачений законом строк звернутися
із заявою про прийняття спадщини
позивачка не отримала, оскільки він був
повернутий поштою до нотаріальної
контори з відміткою про неможливість
вручення листа в зв'язку з невірним
зазначенням адреси одержувача (а.с.82
зв.)

Отже, причини, з яких позивачка
своєчасно не звернулась до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, пов'язані з
об'єктивними і істотними для неї
труднощами.

За таких обставин, виходячи із засад
справедливості, колегія суддів вважає,
що позивачка пропустила строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
а тому згідно положень ч. 3 ст. 1272 ЦК
України існують підстави для
визначення додаткового строку для
подання нею заяви про прийняття
спадщини тривалістю в один місяць,
початок перебігу якого починається з
дня набрання даного рішення суду
законної сили.

Таким чином, оскільки суд першої
інстанції при вирішенні спору не
звернув належної уваги на зазначенні
обставини та не дав належної оцінки
доводам позивачки відповідно до вимог
ст. 309 ЦПК України рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вознесенського міськрайонного
суду м. Миколаєва від 19 лютого 2014 року -
скасувати та ухвалити нове рішення.

Надати ОСОБА_2 додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини,
яка відкрилась після смерті її матері -
ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3,
тривалістю в один місяць, початок
перебігу якого починається з дня
набрання даного рішення суду законної
сили.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді