Дата документу 14.04.2014
Провадження № 2/334/780/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 Квітня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дубини Л.А.

при секретарі Філіпповій Ю.В.

за участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-ті особи
ОСОБА_5, ТОВ ЗМБТІ про визнання прав
забудовника

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
вищеназваним позовом, посилаючись на
те, що У 2001 році померла його мати -
ОСОБА_6,, після смерті якої відкрилася
спадщина на жилий будинок АДРЕСА_1. За
життя ОСОБА_6 склала заповіт, згідно
якого заповідала належний їй будинок
своєму синові ОСОБА_3, який оформив
свої спадкові права та 18.09.2003 отримав
свідоцтво про право на спадщину. За
життя ОСОБА_6 на підставі рішення
виконавчого комітету Ленінської
районної ради народних депутатів
№109/14 від 198.05.1994 р. замість старого
будинку розпочала будівництво нового.
21.07.2004 ОСОБА_3 подарував успадкований
будинок своєму синові - ОСОБА_7, який
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер і після його
смерті відкрилася спадщина на жилий
будинок літ « А» по АДРЕСА_1.

Недобудований жилий будинок літ. «У»
будівництво якого розпочалося за
життя ОСОБА_6 і було закінчено за
власні кошти позивача у 2003, оскільки
не був прийнятий у експлуатацію і на
нього не було оформлено право
власності, не увійшов у спадкову масу
після смерті ОСОБА_6

Приймаючи до уваги, що будівництво
здійснювалося на законних підставах,
позивач вважає, що до нього, як до
спадкоємця за заповітом, повинні
перейти права та обов'язки його матері
як забудовника житлового будинку

Позивач просить суд визнати за ним
права та обов'язки забудовника
житлового будинку літ. «У» по АДРЕСА_1
у порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_6

У судовому засіданні представник
позивача та його адвокат підтримали
позовні вимоги, посилаючись на
обставини, викладені в заяві.

Відповідач ОСОБА_4, яка на теперішній
час є ОСОБА_4, т.я 12.06.2012 року уклала
шлюб (т.1 а.с. 133-134), та третя особа
ОСОБА_5 проти заявлених позовних вимог
заперечують з тих підстав, що у ОСОБА_6
на момент її смерті та відкриття
спадщини у 2001 році не мала прав
забудовника, отримавши дозвіл на
зведення будинку взамін старого,
вона не здійснила всіх необхідних
заходів для отримання дозволу на
здійснення будівництва, не погодила
проект будівництва, а тому, у неї не
виникло право забудовника і воно не
може бути успадковане за заповітом.

Просять у задоволенні позову
відмовити.

Адвокат відповідача підтримує її
позицію та також просить відмовити у
задоволенні даного позову.

Представник ОП ЗМБТІ просив
розглядати справу без його участі .

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та надані докази, оцінивши їх у
сукупності, суд дійшов такого
висновку.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України, викладених у абзаці 3
п.1 Постанови №7 від 30.05.2008 року « Про
судову практику у справах про
спадкування», у разі відкриття
спадщини до 01 січня 2004 року
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом. У разі коли спадщина, яка
відкрилася до набрання чинності ЦК в
ред.. 2003 року і строк на її прийняття
не закінчився до 1 січня 2004 року,
спадкові відносини регулюються цим
Кодексом.

Судом установлено, що мати позивача -
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1, а.с.7), а
тому, при вирішенні справи суд
керується нормами Цивільного кодексу
України у ред.. 1963 року

Відповідно до ст.. 524 ЦК України
спадкування здійснюється на підставі
закону і за заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України строк
для прийняття спадщини складає 6
місяців. В цей період спадкоємець або
фактично вступає в управління або
володіння спадковим майном, або
звертається до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини.

Ст.. 548 ЦК України передбачає, що для
набуття спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцю з моменту відкриття
спадщини.

Судом установлено, що після смерті
ОСОБА_6 відкрилася спадщина на
належний їй жилий будинок
АДРЕСА_1, який вона заповідала
позивачу, і останній своєчасно
звернувся до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини та
оформив свої спадкові права та право
власності на нього (т.1, а.с.8,11).

Після чого, 21.07.2004 року ОСОБА_3
подарував належний йому будинок
АДРЕСА_1 своєму сину - ОСОБА_7

Згідно договору дарування на
земельній ділянці розміром 667 кв.м.,
крім житлового будинку літ. «А»,
розташований також недобудований
житловий будинок літ. «У» ( т.1, а.с.9)

Право власності на недобудований
житловий будинок літ. «У» за вказаною
адресою не було оформлено, що
встановлено рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2011
року ( т.1, ас.с12-13).

Позивач доводить перед судом, що
будівництво жилого будинку літ. «У»
було розпочато за життя ОСОБА_6 у 1995 р.,
на законних підставах, та завершено вже
після її смерті, а тому до нього, як
до спадкоємця за заповітом, мають
перейти права забудовника ОСОБА_6 на
вказаний будинок.

Суд не може погодитись з думкою
позивача з таких підстав.

Право власності на житловий будинок,
споруду, підтверджується належними
правовстановлюючими документами на
час виникнення права власності на
будівлі, споруди, органи місцевого
самоврядування зобов'язані видати
довідку про належність житлового
будинку на праві приватної власності
спадкодавцеві.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на
об'єкти нерухомості, в тому числі
житловий будинок, інші споруди,
земельну ділянку є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому порядку. До спадкоємця
переходять лише визначені майнові
права, які належали спадкодавцеві на
час відкриття спадщини.

При вирішенні даного спору необхідно
встановити правовий режим земельної
ділянки, на якій зведено будинок літ.
«У»; чи отримано спадкодавцем дозволи
на спорудження будинку; чи
затверджено проект на спорудження
будинку; чи дотримано при будівництві
проекту та спорудження будинку вимог
державних протипожежних, санітарних
норм; коли спадкодавцем було завершено
спорудження будинку.

Ст. 24 Закону України «Про планування і
забудову територій» у редакції,
дійсній на момент смерті ОСОБА_6 та
відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2,
передбачає, що фізичні та юридичні
особи, які мають намір здійснити
будівництво об'єктів містобудування
на земельних ділянках, що належать їм
на праві власності чи користування,
зобов'язані отримати від виконавчих
органів відповідних рад, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій, у разі делегування їм
таких повноважень відповідними радами,
дозвіл на будівництво об'єкта
містобудування.

Дозвіл на будівництво дає право
замовникам на отримання вихідних
даних на проектування, здійснення
проектно-вишукувальних робіт та
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт у порядку,
визначеному цим Законом.

Дозвіл на будівництво надається на
підставі комплексного висновку щодо
відповідності запропонованого
будівництва містобудівній
документації, державним будівельним
нормам, місцевим правилам забудови.

Дозвіл на будівництво об'єкта
містобудування не дає права на початок
виконання будівельних робіт без
одержання відповідного дозволу
місцевої інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 8 ППВСУ від 30.05.2008 року №7
встановлено, якщо, будівництво
здійснювалося згідно із законом, то у
разі смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обов'язки
входять до складу спадщини.

Судом установлено, що жилий будинок
АДРЕСА_1 належав ОСОБА_6 на підставі
Свідоцтва про право особистої
власності на жилий будинок №228 від
07.04.1987 року, виданого Запорізьким
міськкомунгоспом (т.2, а.с.36) і на
підставі наказу Української
дослідної станції ВНДІОК №242 від 04.07.1972
року та за відомостями
земельно-шнурової книги за даним
жилим будинком закріплено земельну
ділянку 0,24 га ( т.2 а.с. 26 ,51).

На підставі Рішення виконкому
Ленінської районної ради народних
депутатів «Про дозвіл будівництва
нового жилого будинку взамін старого
по АДРЕСА_1» №109/14 від 19.05.1994 року ОСОБА_8
було надано дозвіл на будівництво
нового жилого будинку взамін старого,
який прийшов у непридатність, по
АДРЕСА_1 ( т.1. а.с 6, 213-214,215)

При цьому згідно п. 2 вказаного
рішення будівництво нового будинку
мало вестися у суворій відповідності
з типовим проектом, погодженим з
головним управлінням архітектури і
містобудування, будівництво нового
будинку мало бути закінчено до
травня 1997 року.

Судом в ході судового розгляду не
встановлено, що будівництво будинку
літ. «У» здійснювалося ОСОБА_6
відповідно до закону, отримавши
Рішення №109/14 від 19.05.1994 року, ОСОБА_6
не отримала необхідних дозволів на
спорудження будинку: не затвердила
проект на спорудження будинку; не
погодила цей проект щодо
відповідності вимогам державних
протипожежних і санітарних норм, не
ввела його експлуатацію.

Крім того, з технічного паспорту на
індивідуальний жилий будинок, розділ
«Характеристика будинку,
господарських будівель та споруд»,
вбачається рік побудови житлового
будинку літ. «У» - 2002 (т.1, а.с.14-17).

Аналогічні відомості містяться і у
листах ТОВ ЗМБТІ №3377 від 09.04.2013 року,
№2716 від 25.03.2013 року ( т.1, а.с.111-112, 182-185),
адресованих ОСОБА_3 та у Технічному
висновку від лютого 2013 року ( т.1 а.с.
230-241).

Наведене свідчить, що житловий
будинок літ «У» споруджувався у
період після 2002 року, тобто після
смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Надані суду до огляду квитанції про
придбання будівельних матеріалів
датовані періодом 2003-2005 років також
свідчать, що будівельні матеріали
були придбані після смерті ОСОБА_6, і
більшість з них неможливо
ідентифікувати кому саме ці
квитанції видані( т.1 а.с.57-64)

Допитані у суді свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, свідчили лише
про виконана я окремих будівельних
робіт при зведенні будинку літ. «У» у
різний період часу, і жоден з них не
повідомив суд, чи здійснювалося це
будівництво у відповідності до
закону.

Тому до таких доказів - квитанції на
будівельні матеріали та покази
свідків суд ставиться критично, т.я.
придбання будівельних матеріалів та
здійснення якихось будівельних робіт
не підтверджують доводів позивача, що
ОСОБА_6 набула прав забудовника на
законних підставах.

З огляду на наведене суд приходить до
висновку, що будівництво
здійснювалося без додержання вимог
закону, а тому є самочинним, і ОСОБА_6
не набула прав забудовника у спосіб
та у порядку, визначених законом.

Згідно ст. 534 ЦК України кожний
громадянин може залишити за заповітом
усе своє майно або частину його (не
виключаючи предметів звичайної
домашньої обстановки і вжитку) одній
або кільком особам як тим, що входять,
так і тим, що не входять до кола
спадкоємців за законом кожен
громадянин може залишити заповіт.

Зі змісту заповіту ОСОБА_6 від 18.02.1993
року вбачається, що вона заповідала
ОСОБА_3 належний їй будинок. Про
будь-яке майно, яке їй належатиме на
час смерті, чи на яке вона матиме
право, у заповіті не зазначено ( т.1, а.с.
8).

Оскільки ОСОБА_6 на час своєї смерті
не набула прав забудовника житлового
будинку літ. «У» по АДРЕСА_1, вони не
ввійшли до складу спадкової маси, а
отже, ці права не можуть бути
успадковані спадкоємцями.

З огляду на викладене, суд приходить
до висновку, що заявлені ОСОБА_3 позовні
вимоги не грунтуються на законі, а тому
не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,61,212,213 ЦПК
України, ст. 524, 529, 534 ЦК України у ред.
1963 року, суд, -

В и р і ш и в:

В і д м о в и т и ОСОБА_3 у задоволенні
позову до ОСОБА_4, 3-ті особи ОСОБА_5,
ТОВ ЗМБТІ про визнання прав
забудовника.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
Дубина Л. А.