Справа №
№
провадження: 2/230/2/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 року Єнакіївський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

при секретарі - Здебській Т.М.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

зацікавленої особи - ОСОБА_2

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4

законного представника відповідача -
ОСОБА_5

представника відповідача - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Єнакієве
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання батьківства, в якій
вказує, що з травня 2010 року до середини
листопада 2010 року її донька ОСОБА_2
зустрічалася з ОСОБА_4, від якого
завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_3 народила
доньку ОСОБА_7. 21.11.2010 року ОСОБА_4
припинив з її донькою стосунки.
Реєстрація народження ОСОБА_7 була
проведена відповідно до ч. 1 ст. 135
Сімейного кодексу України. За таких
обставин позивач просить визнати
ОСОБА_4 батьком ОСОБА_7, яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання
з'явилася, позовні вимоги підтримала,
просила позов задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 у судовому
засіданні підтримала позовні вимоги,
пояснила, що батьком її дитини ОСОБА_7,
яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3, є саме
ОСОБА_4, просила позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представник
відповідача ОСОБА_6 позовні вимоги не
визнали, пояснили, що жодних доказів в
підтвердження батьківства ОСОБА_4 щодо
дитини ОСОБА_7 позивачем не надано,
висновок експерта не є належним та
допустимим доказом, тому просили
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_8 суду пояснив, що
він є другом ОСОБА_4, знає ОСОБА_2,
оскільки з нею познайомив ОСОБА_4, він
бачив ОСОБА_2, коли вона йшла з іншим
хлопцем.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення на них, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, застосувавши до спірних
правовідносин відповідні норми
матеріального та процесуального права,
встановив наступні фактичні обставини
та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою позивача
ОСОБА_1 (а.с. 128).

ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3, матір'ю
якої записана ОСОБА_2 (а.с. 5).

Відомості про батька ОСОБА_7 записані
відповідно до ч. 1 ст. 135
Сімейного кодексу України (а.с. 11).

Згідно висновку експерта № 2829 від 31
жовтня 2013 року, вірогідність
батьківства ОСОБА_4 відносно дитини
ОСОБА_7, народженої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3,
складає 99,99 %, що відповідає
формулюванню «батьківство практично
доведено» (а.с. 68-73).

Відповідно до ст. 7 Конвенції «Про права
дитини», дитина, наскільки це можливо,
повинна знати своїх батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного
кодексу України, при народженні дитини
у матері, яка не перебуває у шлюбі, у
випадках, коли немає спільної заяви
батьків, заяви батька або рішення суду,
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень провадиться за
прізвищем та громадянством матері, а
ім'я та по батькові батька дитини
записуються за її вказівкою.

Згідно положень ст. 128 Сімейного
кодексу України, за відсутності заяв
батьків, батьківство щодо дитини може
бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України. Позов
про визнання батьківства може бути
пред'явлений матір'ю, опікуном,
піклувальником дитини, особою, яка
утримує та виховує дитину, а також
самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства
приймається судом, якщо запис про
батька дитини у Книзі реєстрації
народжень вчинено відповідно до
частини першої статті 135 цього Кодексу.

Судом встановлено, що експертний
висновок № 2829 від 31 жовтня 2013 року
складений відповідно до положень
Закону України «Про судову
експертизу», Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у
редакції наказу Міністерства юстиції
України від 30.12.2004 року № 144/5),
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 19 січня 2005 року за № 61/10341, при
призначенні та проведенні експертизи
були додержані вимоги чинного
законодавства, жодних обставин, які
виключали б участь експертів у справі,
немає, експертами проведена експертиза
в межах своїх повноважень, при
проведенні експертизи приймали участь
ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, експертами
надана повна відповідь на порушені
питання, дослідницька та підсумкова
частини висновку експертизи є
узгодженими.

Також судом встановлено, що
експертиза була проведена Донецьким
обласним бюро судово-медичної
експертизи, обладнання центральної
науково-дослідної лабораторії
відповідає критеріям атестації й
атестована на проведення вимірювань у
сфері поширення державного
метрологічного нагляду в галузі
охорони здоров'я (а.с. 110-111).

Факт батьківства відповідача
ОСОБА_4 підтверджується належно
складеним висновком експерта № 2829 від
31 жовтня 2013 року, а також поясненнями
ОСОБА_2

Суд критично ставиться до
пояснень свідка ОСОБА_8, оскільки даний
свідок бачив лише ОСОБА_2, яка йшла з
якимось хлопцем, жодні інші обставини
стосунків ОСОБА_2 з цим хлопцем йому
невідомі.

Також суд не може прийняти в
якості належних та допустимих доказів
дані з сайту «В Контакте» соціальної
мережі Інтернет, надані як позивачем,
так і відповідачем (а.с. 12-20, 52-54),
оскільки з цих документів не можна
встановити наявність інтимних
стосунків між особами, що
переписуються, а також, що викладена
інформація є правдивою.

Лист, наданий відповідачем (а.с. 51),
не може слугувати доказом по даній
справі, так як у цьому листі відсутня
дата написання, неможливо встановити,
що цей лист написаний саме ОСОБА_2.

Виходячи із вищевикладеного, суд,
оцінивши докази, надані сторонами у
справі, їх належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, приходить до висновку, що
первісні позовні вимоги позивача
ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання батьківства підлягають
задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 128, 135 Сімейного кодексу України,
ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 222, 223, 292,
294, 367 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання батьківства -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком
ОСОБА_7, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Єнакіївський міський суд
Донецької області у десятиденний строк
з дня проголошення рішення. Особи, які
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення
складені, підписані у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 31
березня 2014 року.

Повний текст рішення суду виготовлений
04 квітня 2014 року.

Суддя Єнакіївського міського суду

Донецької області
Л.В.
Мелещенко