АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Денисенко К.В.

за участю:

відповідача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про зміну
розміру аліментів та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
збільшення розміру аліментів.

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Печерського районного суду
м. Києва від 09 січня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

14 жовтня 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом до відповідача,
в якому просить зменшити розмір
стягнутих рішенням Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
10 грудня 2010 року з ОСОБА_4 аліментів на
користь ОСОБА_1 на утримання дитини
ОСОБА_5 з 7000грн. до 1/4 частини від усіх
видів заробітку (доходу) щомісячно, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку і до
досягнення дитиною відповідного віку.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
у нього змінився сімейний стан у
зв'язку з народженням дитини - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а також матеріальний стан,
у зв'язку з тим, що його офіційний дохід
становить 1450 грн. щомісячно, інших
доходів він не має. Крім того, позивач
зазначає, що на його утриманні
перебувають ще троє дітей та дружина,
що виключає на думку позивача
можливість сплачувати аліменти у
розмірі, визначений вказаним рішенням
суду. Таким чином, у зв'язку із зміною
сімейного та матеріального стану
позивача, останній просить зменшити
розмір стягнутих з нього аліментів.

4 грудня 2013 року відповідач ОСОБА_1
подала до суду зустрічний позов до
ОСОБА_4 про збільшення розміру
аліментів, просила стягнути з
відповідача на її користь на утримання
доньки ОСОБА_5 аліменти в розмірі 3000
грн. щомісячно і до досягнення дитиною
повноліття. Обґрунтовуючи зустрічний
позов, відповідачка послалась на
погіршення стану здоров'я її доньки, у
зв'язку з чим вона несе додаткові
витрати на її лікування. Оскільки сума
стягнутих з позивача аліментів в
розмірі 7000грн. є недостатньою для
забезпечення розвитку дитини на
належному рівні, відповідачка просить
збільшити розмір аліментів до 10000 грн.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 09 січня 2014 року позов ОСОБА_4
до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів
задоволено.

Змінено розмір аліментів стягнутих з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання
малолітньої дитини ОСОБА_5 з 7000 грн. до ј
частини від усіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
набрання рішенням законної сили і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 229 грн. 40 коп.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про збільшення
розміру аліментів відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції відповідач ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу в якій
просила скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4
та задовольнити зустрічний позов
ОСОБА_1 посилаючись на те, що судом
першої інстанції при ухваленні рішення
судом неповно з'ясовано обставини
справи, що мають значення для справи та
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

У поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_1 посилається на те, що судом
першої інстанції відмовлено у
задоволенні клопотання про
витребування доказів. Також зазначила,
що відмовляючи їй у задоволенні позову
про збільшення розміру аліментів судом
не взято до уваги те, що малолітня
ОСОБА_5 має незадовільний стан здоров'я,
що потребує додаткових коштів на її
лікування.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник в
суді апеляційної інстанції підтримали
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав та просили стягнути з
відповідача 7000 грн.00коп. за рішенням
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська.

Представник позивача ОСОБА_4
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги та просив рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого у справі рішення в цій
частині, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
сторони з 26 грудня 2006 року перебували у
фактичних шлюбних відносинах,
проживали однією сім'єю. В період
сумісного проживання у них народилась
донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Та з липня
2009 року сторони припинили сімейні
відносини. Донька сторін проживає
разом з ОСОБА_1

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 10 грудня
2010 року задоволено позов ОСОБА_1 про
стягнення з ОСОБА_4 аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти в розмірі
7000 грн. щомісячно на користь ОСОБА_1 на
утримання дитини ОСОБА_5 до її
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4

Судом першої інстанції встановлено, що
з 13 лютого 2010 року позивач перебуває в
зареєстрованому шлюбі з громадянкою
ОСОБА_6 Від цього шлюбу позивач має двох
дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, на утриманні у
ОСОБА_4 перебуває його повнолітня
донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
навчається в Дніпропетровському
університеті ім. Альфреда Нобеля, на
денній формі навчання. Дані обставини
підтверджуються свідоцтвом про шлюб,
свідоцтвами про народження дітей та
договором про надання освітніх послуг
від 01 вересня 2013 року № 439/13.

Згідно довідки про склад сім'ї, виданої
14 грудня 2013 року квартальним комітетом
№2 Бабушкінським райвиконкомом м.
Дніпропетровська, діти позивача
проживають разом з ним.

Так, відповідно до довідок про доходи
від 10 вересня 2013 року № 10/09 та від 18
вересня 2013 року №18/09, виданих ТОВ
«Екопластик», ОСОБА_4 працює на посаді
заступника директора ТОВ «Екопластик»
з посадовим окладом у розмірі 1450грн.
щомісячно, загальна сума доходу за
період з 01 березня 2013 року по 31 серпня
2013 року за винятком аліментів
становить 8700грн.

Як вбачається з наявної в матеріалах
справи довідки від 02 грудня 2013 №52,
виданої ТОВ «Екопластик», позивач є
одним із засновників цього товариства,
його частка у статутному капіталі
складає в грошовому еквіваленті 13050
грн. Дівіденти по результатам роботи
підприємства, тобто від прибутку
позивач не отримував.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 про
зменшення розміру аліментів суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
та виходив з того, що матеріальний та
сімейний стан платника аліментів
змінився.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК
України, розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів від 15.05.2006 №3
Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення. Розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому
необхідно мати на увазі, що зміна
законодавства в частині визначення
мінімального розміру аліментів на одну
дитину не є підставою для перегляду
постановлених раніше судових рішень
про їх стягнення. Що ж до максимального
розміру аліментів, які стягуються з
боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70
Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV
"Про виконавче провадження" він не
повинен перевищувати 50 відсотків
заробітної плати цієї особи.

Доводи апелянта про те, що судом першої
інстанції не взято до уваги те, що
малолітня ОСОБА_5 має незадовільний
стан здоров'я, що потребує додаткових
коштів на її лікування, колегією суддів
не приймаються до уваги, оскільки з
наявних в матеріалах справи виписок із
історії хвороби ОСОБА_5 відсутні
відомості про те, що ОСОБА_1 понесла
додаткові втрати на лікування, а також
не надано доказів того, що відповідач
лікувала доньку.

Посилання апелянта на те, що судом
першої інстанції порушено норми
процесуального права, колегія суддів
відхиляє, оскільки вони не знайшли
свого підтвердження.

Під час встановлення зазначених фактів
судом першої інстанції не було
порушено норм процесуального права,
рішення суду відповідає вимогам
матеріального права та встановленим
обставинам справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів,

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Печерського районного
суду м. Києва від 09 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий

Судді:

[1] № апеляційного провадження:
22-ц/796/3329/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Горкава В.Ю.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Іванченко М.М.