УХВАЛА

№ 201/4551/14-ц

провадження 2-н/201/661/2014

7 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська Антонюк О.А.,
ознайомившись з матеріалами заяви
комунального підприємства
«Теплоенерго» Дніпропетровської
міської ради про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 і
ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

КП «Теплоенерго» ДМР 4 квітня 2014
року звернулося до суду з заявою про
стягнення заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 і
ОСОБА_2.

З вищезазначеної заяви та викладу
обставин, якими заявник обґрунтовує
свої вимоги, а також з поданих
документів вбачається, що заявник
надає теплову енергію у житлове
приміщення, наймачем якого, як
зазначено у заяві, є один з боржників,
який разом з іншими членами сім'ї
проживає та одержують і використовують
надану теплову енергію, однак
зобов'язання свої у повному обсязі не
виконували, в зв'язку з чим у останніх
виникла заборгованість перед
заявником, але з урахуванням вище
викладеного та зазначеного до заяви не
було додано документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника або документів, що
підтверджують виникнення права вимоги
до зазначених боржників, тобто є спір
про право.

Згідно п. 9 постанови № 14 Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
від 23 грудня 2011 року наявність спору
про право (пункт 2 частини третьої
статті 100 ЦПК), яке є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, вирішується суддею у
кожному конкретному випадку, виходячи
із характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України
суддя відмовляє у прийнятті заяви
про видачу судового наказу, у разі якщо
із заяви і поданих документів
вбачається спір про право.

Таким чином, і з урахуванням
зазначеного і вище викладеного та в
зв'язку з тим, що заявником до заяви не
було додано документи (відкриття
особистого рахунку на всіх боржників і
докази укладання договору на надання
житлово-комунальних послуг на
підтвердження того, що боржники є
споживачами наданих послуг та доказів
того, що боржники є наймачами чи
власниками житлового приміщення), які
свідчать про виникнення у заявника
права вимоги саме до зазначених у заяві
боржників та, що у вказаних божників
виникли зобов'язання перед заявником, в
зв'язку з чим вбачається, що між
сторонами є спір про право, а тому
вважаю за необхідне відмовити заявнику
у прийнятті зави про видачу судового
наказу та рекомендувати звернутися до
суду з вказаними вимогами в порядку
позовного провадження.

Також, слід зазначити, що згідно ч. 2 ст.
101 ЦПК України відмова у прийнятті
заяви унеможливлює повторне звернення
з такою самою заявою. Заявник у цьому
випадку має право звернутися з тими
самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 2
ч. 3, ч. ч. 4, 7 ст. 100, ч. 2 ст. 101 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Комунальному підприємству
«Теплоенерго» Дніпропетровської
міської ради відмовити у прийнятті
зави про видачу судового наказу за
заявою комунального підприємства
«Теплоенерго» Дніпропетровської
міської ради про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 та рекомендувати звернутися до
суду з вказаними вимогами в порядку
позовного провадження.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали, а у разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя