Справа № 307/4537/13-ц
Провадження № 2/307/277/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської
області в особі головуючого судді
Бобрушко В.І., при секретарях Баник А.А.,
Герич Є.І., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста
Тячів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Нересницької сільської ради
про визнання дій та бездіяльності
протиправними, стягнення матеріальної
та моральної шкоди, з врахуванням
індексу інфляції,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до Нересницької сільської ради про
визнання дій та бездіяльності
протиправними, стягнення матеріальної
та моральної шкоди, з врахуванням
індексу інфляції. В позовній заяві
зазначив, що внаслідок протиправних
дій Нересницької сільської ради він не
використовував земельну ділянку
площею 0,12 га. в урочищі «Підлисина» та
йому не було виділено земельну ділянку
під сінокіс площею 0,07 га. Внаслідок цих
дій відповідачем було порушено його
моральне право, що визнано кінцевим
рішенням колегії суддів судової палати
в цивільних справах по розгляду скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 03.12.2007 року. Позивач вважає,
що Нересницька сільська рада повинна
відшкодувати йому індекс інфляції за
не виділення йому земельної ділянки
під сінокіс. Зазначив, що недоплачений
йому дохід із земельної ділянки площею
0,12 га. в урочищі «Підлисина» за п»ять
років, в період з 2001-2005 років, складає
24815 гривень, які складаються із збитків
за 2004, 2005 роки згідно акту від 10.07.2007
року в розмірі 6324 гривні, збитків за
2001-2003 роки, зокрема : а) 2001 року - урожай
картоплі з 1 га. складав 150 ц., вартість
картоплі є: 0,12*150*3 грн. - 5400 грн.; б) 2002
року - урожай картоплі з 1 га. складав 151
ц., вартість картоплі є: 0,12*151*3 грн. - 6342
грн.; в) 2003 року - урожай картоплі з 1 га.
складав 152 ц., вартість є: 0,12*152*3 грн. - 6749
грн. Також зазначив, що транспортні
витрати, пов'язані з поїздками до суду,
складають 372,6 гривень, зокрема :а)
Вільхівці-Тячів (5*3,63)*2=36,3 грн.;
Тячів-Ужгород (36,3+ (5*30)*2=336,3 грн. Крім
того, ним потрачено 2250 гривень витрат
на правову допомогу адвокату ОСОБА_3, що
підтверджується довідкою від 17 січня
2006 року. Позивач зазначив, що із-за не
виділення йому земельної ділянки під
сінокіс площею 0,07 га. згідно сесії
сільської ради від 21.04.1997 року йому
нанесено матеріальну та моральну
шкоду, при цьому матеріальна шкода
становить 21553 гривні (7*3079), де 3079 гривень
- ринкова вартість 0,01 га. земельної
ділянки, де індекс інфляції становить -
69831,7 гривень (21553*3,24). З недоотриманих
доходів втрати становлять 49854,3 гривні
(24815+336,3+2250+21553). Індекс інфляції на цю
суму становить 163507,3 гривень (49854,3*3,24).
Зазначив, що в 1994 році ним було подано
заяву на приватизацію земельної
ділянки, яку він орендував з 1992 року,
але сільська рада, ігноруючи його
права, відмовила йому, мотивуючи тим, що
він не житель с.Нересниця. В подальшому
Нересницька сільська рада, без його
згоди та повідомлення, надала у
власність орендовану ним земельну
ділянку ОСОБА_4, Свавілля сільська рада
продовжує і на подану ним заяву від
14.03.2002 року щодо виділення 0,07 га.
гірської землі під сінокіс сільська
рада заяву не розглядає і дає відповідь
адвокату ОСОБА_5 Свавілля сільської
ради негативно вплинуло на стан його та
дружини здоров»я і 20.09.2005 року він
змушений був звернутися за медичною
допомогою, що підтверджується медичною
довідкою від 20.09.2005 року за №602. Дружина
від нервових потрясінь не виходить з
хвороби, а він отримав цукровий діабет.
Моральну шкоду він оцінює в 50000 гривень.
Вважає, що його витрати з індесом
інфляції становлять 285925,3 гривень
(336,3+2250+163507,3+69831,7+50000).

Просить суд визнати дії та
бездіяльність Нересницької сільської
ради, із-за яких він не міг
використовувати земельну ділянку в
урочищі «Підлисина та йому не було
виділено земельну ділянку під сінокіс,
протиправними, стягнути з Нересницької
сільської ради на його користь 285925,3
гривень матеріальної та моральної
шкоди, з врахуванням індексу інфляції
323,9%.

Позивач в судовому засіданні заявлені
вимоги підтримав повністю, посилаючись
на викладені в позовній заяві
обставини та додатково пояснив, що у 2010
році він вже звертався до суду з
позовом Нересницької сільської ради
про відшкодування матеріальних та
моральних збитків на 142888 гривень, з
яких сума моральної шкоди складала 50000
гривень, але йому в позові було
відмовлено. При розгляді тієї справи
він спочатку просив стягнути на його
користь 75000 гривень моральної шкоди,
але потім на підставі його письмової
заяви суд в частині стягнення
моральної шкоди на суму 25000 гривень
залишив позов без розгляду.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, вважає
вимоги позивача безпідставними.
Просить в задоволенні позову відмовити
та застосувати строки давності. На
продовження розгляду справи в судове
засідання не з'явився, так як надіслав
до суду письмову заяву про розгляд
справи в його відсутності, а тому суд в
порядку ст. 169 ЦПК України розглянув
справу у його відсутності на підставі
наявних в справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідно до орендного договору
від 3 червня 1992 року позивачу ОСОБА_1
правлінням колгоспу «Радянська
Верховина» було надано в оренду
земельну ділянку площею 0,30 га. в
урочищі «Підлисина» строком на 10 років
(а.с.108).

Згідно медичної довідки Нересницької
дільничної лікарні від 20.09.2005 року за
№602 позивач ОСОБА_1 звертався за
медичною допомогою і йому було
рекомендовано стаціонарне лікування
(а.с.6).

Довідкою «Закарпатавтотранс» від
04.08.2008 року стверджено вартість одного
квитка Тячів-Ужгород, яка становить 30
гривень (а.с.8).

Актом визначення збитків від 10
липня 2006 року, складеного комісією,
створеної на підставі розпорядження
Тячівської РДА від 09.03.2006 року за №149,
визначено збитки, завдані позивачу
ОСОБА_1 внаслідок неодержаного ним
доходу за 2004-2005 роки із земельної
ділянки в урочищі «Підлисина» площею
0,12 га. (а.с.9-10).

В архівному витязі від 22.12.2004 року
за №465/13 зазначено, що в рішенні 8-ї
сесії 22-го скликання Нересницької
сільської ради від 21.04.1997 року позивач
ОСОБА_1 значиться в списку громадян,
яким відмовлено у виділенні земельних
ділянок під будівництво, в
користування та сінокіс по
Нересницькій сільській раді.
Зазначено, що прізвище ОСОБА_1 написано
кульковою ручкою на замальовці(а.с.11).

Листом Управління статистики в
Тячівському районі від 27.07.2012 року за
№11/1-08/356 визначено індекс інфляції з
травня 2000 року по липень 2012 року (а.с.12).

Довідками Тячівського
міськоопторгу від 03.06.2006 року за №40 та
від 11.07.2006 року за №51 визначено
вартість картоплі (а.с.13,16).

Згідно рішення Нересницької сільської
ради від 09.10.2002 року за №29 ОСОБА_1
відмовлено в узаконенні самовільно
захопленої земельної ділянки в урочищі
«Підлисина», так як на ній знаходяться
самовільно побудовані будівлі, на які
відсутні документи про право власності
(а.с.18).

Довідкою адвоката ОСОБА_3 від 17.01.2006
року стверджено вартість витрат ОСОБА_1
на правову допомогу в сумі 2250 гривень
(а.с.19).

Довідкою Управління статистики в
Тячівському районі від 20.07.2006 року за
№24/1/364 визначено середню врожайність
картоплі по Тячівському районі за 2001-2005
роки (а.с.21).

З матеріалів цивільної справи №2-38/05 за
позовом ОСОБА_1 до Нересницької
сільської ради, ОСОБА_8, третіх осіб
ОСОБА_4, Тячівської державної
нотаріальної контори про відміну
рішення Нересницької сільської ради,
визнання державних актів про право
приватної власності на землю та
договору дарування недійсним, та за
зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1,
СГВК «Україна» про визнання договору
оренди земельної ділянки недійсним,
оглянутої в судовому засіданні,
встановлено, що рішенням суду від 12.10.2005
року по вказаній справі, залишеного без
змін ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 17.01.2006 року,
позов ОСОБА_1 було задоволено та
скасовано рішення Нересницької
сільської ради №24 від 16 травня 2001 року
в частині передачі ОСОБА_4 земельної
ділянки розміром 0,12 га. в урочищі
«Підлисина», скасовано державні акти
на землю серії І-ЗК №017304, виданий 31
липня 2004 року ОСОБА_4 та державний акт
на землю серії І-ЗК №017480, виданий 16
серпня 2004 року ОСОБА_8, визнано
недійсним договір дарування земельної
ділянки, укладеного Тячівською
районною державною нотаріальною
конторою 13 серпня 2001 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_8. який зареєстровано в реєстрі за
№1-1860 (а.с.58-64).

При розгляді вказаної цивільної справи
в судовому засіданні було встановлено,
що між ОСОБА_1 та колгоспом «Радянська
Верховина» 3 червня 1992 року був
укладений договір оренди земельної
ділянки розміром 0,30 га. строком на 10
років і з того часу ОСОБА_1 набув право
користування земельною ділянкою, при
цьому укладений договір оренди не
суперечив вимогам земельного
законодавства.

Також було встановлено, що прийняте
Нересницькою сільською радою рішення
№24 від 16 травня 2001 року в частині
передачі ОСОБА_4 земельної ділянки
розміром 0,12 га. в урочищі «Підлисина»
було прийнято в порушення вимог ст.29 ЗК
України (в редакції 1991 року), так як у
належного землекористувача ОСОБА_1
земельна ділянка не вилучалася та він
згоди на її вилучення не давав, а тому
договір оренди від 3 червня 1992 року
повинен був діяти до 3 червня 2003 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати
в цивільних справах по розгляду
касаційних скарг апеляційного суду
Івано-Франківської області від 03.12.2007
року рішення Тячівського районного
суду від 12.10.2005 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 17.01.2006 року залишено без
змін (а.с.65-67).

Згідно рішення 12-ї сесії 5-го скликання
Нересницької сільської ради від 26.12.2007
року за №273 позивачу ОСОБА_1 було надано
земельну ділянку розміром 0,135 га. в
урочищі «Підлисина» (а.с.84).

З матеріалів цивільної справи №2-52/11 за
позовом ОСОБА_1 до Нересницької
сільської ради про стягнення
матеріальних та моральних збитків,
оглянутої в судовому засіданні,
встановлено, що позивач ОСОБА_1 11 травня
2010 року звертався до Тячівського
районного суду Закарпатської області з
позовом про стягнення на його користь з
Нересницької сільської ради 142888
гривень матеріальних та моральних
збитків з врахуванням індексу інфляції
в період з травня 2000 року по березень 2010
року - 182,8%, з яких матеріальні збитки
становили - 28081,32 гривні, моральна шкода
- 50000 гривень (а.с.68-77).

Рішенням Тячівського районного суду
Закарпатської області від 1 лютого 2011
року, залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 18 серпня 2011 року, по
вказаній цивільній справі в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Нересницької сільської ради про
стягнення матеріальних та моральних
збитків було відмовлено у зв'язку з
пропуском строків позовної давності.
При цьому при розгляді справи
представник відповідача заперечень по
суті справи не мав.

Як встановлено в судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Нересницької сільської ради
про визнання дій та бездіяльності
протиправними, стягнення матеріальної
та моральної шкоди, з врахуванням
індексу інфляції, заподіяних йому
внаслідок протиправних дій
Нересницької сільської ради, із-за яких
він не використовував земельну ділянку
площею 0,12 га. в урочищі «Підлисина» та
не виділення йому земельної ділянки
під сінокіс площею 0,07 га., при цьому
судом з цих же підстав заподіяння йому
шкоди при винесенні рішення від 1
лютого 2011 року в цивільній справі №2-52/11
вже були вирішені вимоги позивача про
стягнення з відповідача на його
користь матеріальної шкоди в сумі 28081,32
гривні з усіма її складовими, включаючи
транспортні витрати та витрати на
правову допомогу адвоката ОСОБА_3, та
вимоги про стягнення моральної шкоди в
сумі 50000 гривень, з врахуванням індексу
інфляції в період з травня 2000 року по
березень 2010 року - 182,8%, всього на
загальну суму 142888 гривень

Ухвалою Тячівського районного суду
Закарпатської області від 16 квітня 2014
року провадження в цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Нересницької
сільської ради про визнання дій та
бездіяльності протиправними,
стягнення матеріальної та моральної
шкоди в частині позовних вимог щодо
стягнення з відповідача Нересницької
сільської ради на користь ОСОБА_1
матеріальної та моральної шкоди на
суму 142888 гривень закрито на підставі
ст.205 ч.1 п.2 ЦПК України (а.с.88-89).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути відшкодування
збитків. та інші способи відшкодування
майнової шкоди.

Статтею 17 ч.1 ЗК України, в редакції 1991
року, передбачено, що передача
земельних ділянок у колективну та
приватну власність провадиться Радами
народних депутатів, на території яких
розташовані земельні ділянки.

Відповідно до ст. 27 ч.1 п.2 ЗК України, в
редакції 1991 року, право тимчасового
користування земельною ділянкою
припиняється також в разі закінчення
строку, на який було надано земельну
ділянку.

Згідно ст.48 ч.1 п.1 ЗК України, в редакції
1991 року, землі сільськогосподарського
призначення передаються у власність і
надаються у користування громадянам -
для ведення особистого підсобного
господарства, садівництва,
городництва, сінокосіння і випасання
худоби.

В судовому засіданні матеріалами
справи стверджено, що Нересницька
сільська рада, передавши своїм
рішенням в травні 2001 року іншій особі
орендовану позивачем ОСОБА_1 земельну
ділянку площею 0,12 га. в урочищі
«Підлисина», не даючи позивачу ОСОБА_1
нею належно користуватися та
подальшому узаконенню в період 2001-2005
років, відмовивши позивачу ОСОБА_1 у
квітні 1997 року у виділенні земельної
ділянки під сінокіс площею 0,07 га.,
порушила права позивача ОСОБА_1 на
користування та можливість володіння
вказаними земельними ділянками, а тому
суд вважає, що такі дії та
бездіяльність Нересницької сільської
ради є протиправними.

Згідно ст..256 ЦК України позовна
давність - це строк, в межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлений
загальний трирічний строк позовної
давності.

В судовому засіданні встановлено, що з
позовом про визнання дій та
бездіяльності Нересницької сільської
ради протиправними у зв'язку з
невикористанням та не виділення йому
земельної ділянки позивач ОСОБА_1
звертався до суду 11.05.2010 року в
цивільній справі №2-52/11 за його позовом
до Нересницької сільської ради про
стягнення матеріальних та моральних
збитків, що свідчить про те, що вже на
той час йому було відомо про порушене
його право з приводу протиправних дій
та бездіяльності Нересницької
сільської ради.

Як встановлено в судовому засіданні з
даним позовом до Тячівського районного
суду Закарпатської області згідно
штемпелю вхідної кореспонденції суду
ОСОБА_1 звернувся 10 грудня 2013 року,
тобто з пропуском трирічного строку,
встановленого ст.257 ЦК України.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Представник відповідача Нересницької
сільської ради надіслав письмову заяву
про застосування спливу позовної
давності, а позивач не ставив питання
про поновлення цього строку.

Таким чином, суд вважає, що в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Нересницької сільської ради в частині
позовних вимог щодо визнання дій та
бездіяльності Нересницької сільської
ради протиправними слід відмовити у
зв'язку із спливом строку позовної
даності.

Відповідно до ст.88 ЗК України, в
редакції 1991 року, збитки, заподіяні
вилученням (викупом) або тимчасовим
зайняттям земельних ділянок, а також
обмеженням прав власників землі і
землекористувачів, у тому числі
орендарів, погіршенням якості земель
або приведенням їх у непридатність для
використання за цільовим призначенням
у результаті негативного впливу,
спричиненого діяльністю підприємств,
установ, організацій та громадян,
підлягають відшкодуванню в повному
обсязі власникам землі і
землекористувачам, у тому числі
орендарям, які зазнали цих збитків. При
обчисленні обсягу збитків
враховуються проведені витрати на
поліпшення якості землі за час
використання земельних ділянок, а
також неодержані доходи.

Оскільки позивач ОСОБА_1 на час
винесення рішення 8-ї сесії 22-го
скликання Нересницької сільської ради
від 21.04.1997 року щодо відмови у виділенні
йому земельної ділянки під сінокіс її
власником чи користувачем не був, суд
вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1
до Нересницької сільської ради в
частині позовних вимог щодо стягнення
з Нересницької сільської ради на його
користь вартості земельної ділянки та
сум збитків, з врахуванням індексу
інфляції в розмірі 69831,7 гривень слід
також відмовити.

Беручи до уваги, що на даний час
рішенням Тячівського районного суду
Закарпатської області від 1 лютого 2011
року в цивільній справі №2-52/11 вже були
вирішені вимоги позивача ОСОБА_1 про
стягнення з відповідача на його
користь матеріальної шкоди в сумі 28081,32
гривні з усіма її складовими, включаючи
невикористання позивачем в період
2001-2005 років, земельної ділянки в
урочищі «Підлисина», транспортні
витрати та витрати на правову допомогу
адвоката ОСОБА_3, та вимоги про
стягнення моральної шкоди в сумі 50000
гривень, з врахуванням індексу
інфляції в період з травня 2000 року по
березень 2010 року - 182,8%, всього на
загальну суму 142888 гривень, що
підтвердив в судовому засіданні сам
позивач, суд вважає, що підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача додатково нарахованих ним сум
збитків з матеріальної та моральної
шкоди з врахуванням індексу інфляції
323,9% в розмірі 73205,6 гривень
(285925,3-1,7) не має, а тому в
задоволенні позову ОСОБА_1 в цій
частині слід також відмовити.

Судові витрати в частині сплати
судового збору слід покласти на
позивача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст.17, 27, 48, 88 ЗК України, в
редакції 1991 року, ст.ст.23, 256, 257, 267, 1166, 1167
ЦК України, суд,

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Нересницької сільської ради в частині
позовних вимог щодо визнання дій та
бездіяльності Нересницької сільської
ради протиправними - відмовити у
зв'язку із спливом строку позовної
даності.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Нересницької сільської ради в частині
позовних вимог щодо стягнення з
Нересницької сільської ради на користь
ОСОБА_1 вартості земельної ділянки та
сум збитків, з врахуванням індексу
інфляції - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Г о л о в у ю ч и й:
В.І. Бобрушко