Номер провадження: 22-ц/785/2533/14
Номер справи місцевого суду: 2-1516/2360/11
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Косогор Г. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області в складі :

головуючого
Косогор Г.О.

суддів
Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.

при секретарі
Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Котовського міськрайонного суду
Одеської області від 03 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення грошової компенсації
вартості нерухомого майна в спільній
частковій власності (третя особа - КП
«Котовське МРБТІ та РОН»),

встановила:

У грудні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив суд стягнути з відповідача
ОСОБА_3 на його кристь грошову
компенсацію від дійсної вартості
належної йому на праві приватної
власності 1/2 частки домоволодіння з
надвірними спорудами, що знаходиться у
АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач мотивував
тим, що згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 03 червня 2005
року, він є власником 1/2 частини
вказаного домоволодіння. Власником
іншої 1/2 частини домоволодіння є
відповідач по справі ОСОБА_3. Сторони є
співвласниками даного домоволодіння з
рівними частками.

Позивач вказував що він, як співвласник
вказаного домоволодіння, не в змозі
користуватися належною йому частиною
домоволодіння через протиправну
поведінку зі сторони відповідача, яка
не допускає ОСОБА_2 до приміщення
житлового будинку, змінила замки на
дверях. Угоди про спосіб виділення його
частки із спільного майна між ними
також не досягнуто. Через вказані
обставини, спільне володіння та
користування спірним домоволодінням
сторонами є неможливим.

Згідно висновку будівельно-технічної
експертизи №32 від 05 січня 2012 року,
-домоволодіння, що розташоване у
АДРЕСА_1, є неподільним та виділити
позивачу його частину домоволодіння в
натурі неможливо, у зв'язку з чим ОСОБА_2
змушений був звернутись з даним
позовом до суду.

Рішенням Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 03 грудня 2013
року у задоволенні позову ОСОБА_2 було
відмовлено.

На дане рішення була принесена
апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про
задоволення його позовних вимог у
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, який доповів
зміст оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст. 11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу та відповідачу належить на
праві часткової власності 12 частині
будинку у АДРЕСА_1. Згідно висновку
будівельно-технічної експертизи №32
від 05 січня 2012 року, провести розподіл
спірного житлового будинку технічно
неможливо, оскільки вказане
домоволодіння є неподільним.

ОСОБА_3, співвласник будинку у АДРЕСА_1,
вказувала, що у неї немає бажання та
можливості сплатити ОСОБА_2 грошову
компенсаціїю за 12 частки будинку.

За нормами ст. 364 ЦК України,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим, співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

Отже, при неможливості виділу у натурі
із спільного майна своєї частки
позивач має право на одержання від
іншого співвласника грошової
компенсації своєї частки.

Однак, за нормами ч. 2 ст. 14 ЦК України,
особа не може бути примушена до дій,
вчинення яких не є обов'язковим для неї,
а норми ст. 364 ЦК України не зобов'язують
іншого співвласника на виплату
грошової компенсації частки іншого
співвласника.

Суд перевірив усі докази, які навели
сторони у підтвердження своїх вимог та
заперечень, навів у рішенні фактичні
обставини, які були встановлені судом
при розгляді справи, вірно застосував
правові норми, що регулюють ці
правовідносини, та зробив
обгрунтований висновок про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Судова колегія не приймає до уваги
вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 про
стягненням на користь останнього з
відповідачки, всупереч її волі,
грошової компенсації, оскільки це є
примушенням ОСОБА_3 до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.
Використання одним співвласником
свого права власності на шкоду іншому
співвласнику, є неприпустимим згідно
до вимог норм ч. 5 ст. 319 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про
проведення судової експертизи на
предмет визначення дійсної вартості
частки майна позивача у складі
спільного з відповідачем спірного
домоволодіння на час розгляду судом
справи, не відповідають вимогам ЦПК,
оскільки є не зрозумілим яку саме
судову експертизу вимагає призначити
апелянт, чому вказане клопотання не
було заявлено при розгляді справи у
суді першої інстанції в порядку
витребування доказів зі сплатою
судового збору. А відповідно до вимог
ч.2 ст.303 ЦПК України апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Інших доводів, які б спростовували
висновки суду першої інстанції та які б
мали правове значення, у апеляційній
скарзі не наведено.

Таким чином, судова колегія дійшла до
висновку, що суд першої інстанції в
межах заявлених вимог повно і всебічно
розглянув справу, дав належу оцінку
наданим доказам, постановив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 308, 313-315 ЦПК України,
судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 03 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
на протязі двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
___________________ Г.О. Косогор

Судді
___________________ О.С. Комлева

___________________ Н.В. Ісаєва