АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3283/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Янжула О. С. Доповідач - Міхеєва
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів
Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі
Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця»

на рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 04 лютого
2014 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця», ОСОБА_3, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Група «ТАС» про стягнення моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася
до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на ті обставини, що у
результаті аварії, яка сталася
ІНФОРМАЦІЯ_1 на залізничному переїзді у
с. Городище в районі м. Марганець
загинула її мати ОСОБА_4

Оскільки аварія сталася внаслідок
взаємодії джерел підвищеної небезпеки,
власниками яких є відповідачі, просила
стягнути з Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» (далі - ДП
«Придніпровська залізниця»), ОСОБА_3 на
свою користь суму завданої моральної
шкоди у розмірі 200000 грн.; стягнути з
Приватного акціонерного товариства
«Страхова Група «ТАС» (далі - ПАТ «СГ
«ТАС») на її користь моральну шкоду,
заподіяну смертю матері у розмірі 2550
грн.

Рішенням Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від 04
лютого 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені частково, стягнуто
солідарно з ДП «Придніпровська
залізниця» та ОСОБА_3 на користь
позивачки в рахунок відшкодування
моральної шкоди 100000 грн.; з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Група «ТАС» стягнуто 2550 грн. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто солідарно з ДП
«Придніпровська залізниця», ОСОБА_3
та ПАТ «СГ «ТАС» судовий збір на
користь держави у розмірі 243,6 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ДП
«Придніпровська залізниця»,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду в частині
задоволених позовних вимог до нього
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволені позовних вимог в цій
частині відмовити.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2010
року на залізничному переїзді в с.
Городище, в районі м. Марганець
Дніпропетровської області сталася
дорожньо-транспортна пригода.

Згідно акту розслідування причин та
обставин ДТП, яка сталася 12 жовтня 2010
року на залізничному переїзді 115 км + 566
м перегону Нікополь-Марганець
Криворізької дирекції залізничних
перевезень Придніпровської залізниці
від 12-13 жовтня 2010 року, у результаті
зіткнення електровоза ВЛ-8 № 1583 з
рейсовим автобусом БАЗ-А079 «Еталон»
загинуло 45 осіб та 8 осіб було
травмовано.

В результаті вказаного зіткнення
загинула і мати позивачки - ОСОБА_4, яка
була пасажиром автобуса, що
підтверджується свідоцтвом про її
смерть.

З акту розслідування вбачається, що
автобус БАЗ-А079 «Еталон», держномер
НОМЕР_1, належить ПП «ОСОБА_3»,
перевізник ПП «Ремсервіс», ліцензія на
перевезення НОМЕР_2 дійсна до 29
листопада 2014 року, видана на фізичну
особу ОСОБА_3

Автобус здійснював рейс за
маршрутом «Б» у місті Марганець.

Електровоз ВЛ-8 № 1583 приписаний до
Криворізького локомотивного депо
Придніпровської залізниці.

Згідно Полісу ВЕ 0789663
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 19 листопада 2009 року у ПАТ
«СГ «ТАС» ОСОБА_3 застрахував цивільну
відповідальність за шкоду, завдану
третім особам під час ДТП. Строк дії
Полісу з 20 листопада 2009 року до 19
листопада 2010 року, забезпечений
транспортний засіб - автобус БАЗ А 079-04,
номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до даного Полісу ПАТ
«СГ «ТАС» несе відповідальність за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу, а
також відшкодовує моральну шкоду.

Рішення суду в частині стягнення
моральної шкоди з ПАТ «СГ «ТАС» в
розмірі 2550 грн. не оскаржується, тому
апеляційною інстанцією не
перевіряється.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст.
1187 ЦК України, джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 2 ст. 1188 ЦК України,
якщо внаслідок взаємодії джерел
підвищеної небезпеки було завдано
шкоди іншим особам, особи, які спільно
завдали шкоди, зобов'язані її
відшкодувати незалежно від їхньої
вини.

Ч. 1 ст. 1190 ЦК України передбачено,
що особи, спільними діями або
бездіяльністю яких було завдано шкоди,
несуть солідарну відповідальність
перед потерпілим.

Пунктом 8 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» судам
роз'яснено, що особи, які спільно
завдали шкоди, тобто завдали
неподільної шкоди взаємопов'язаними,
сукупними діями, або діями з єдністю
наміру, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілими
(статті 543, 1190 ЦК).

У такому самому порядку
відповідають особи, які здійснюють
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки іншим особам. Спір про
відшкодування шкоди, завданої при
цьому самим джерелам підвищеної
небезпеки кожним із їх володільців
перед іншим із них, вирішується за
правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода,
завдана одному з володільців із вини
іншого, відшкодовується винним; не
відшкодовується шкода, завдана
володільцю лише з його вини; за
наявності вини всіх володільців розмір
відшкодування визначається судом у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення
(тобто залежно від ступеня вини
кожного); у разі відсутності вини
володільців у взаємному завданні шкоди
жоден із них не має права на
відшкодування.

Суди мають розрізняти випадки,
коли внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки шкоди
завдано самим володільцям цих джерел,
від випадків, коли шкоди завдано іншим
особам (наприклад пасажирам,
пішоходам). У цьому випадку особи, які
спільно завдали шкоди, зобов'язані її
відшкодувати незалежно від їхньої вини
(частина 2 ст. 1188 ЦК). При цьому
солідарний боржник, який відшкодував
спільно завдану шкоду, має право
вимагати з кожного з інших завдавачів
шкоди частку виплаченого потерпілому
відшкодування. Оскільки боржник, який
виконав солідарне зобов'язання, має
право зворотної вимоги, тобто стає
кредитором за регресним зобов'язанням
до інших боржників, розподіл
відповідальності солідарних боржників
один перед одним (визначення часток) за
регресним зобов'язанням здійснюється
на загальних підставах за правилами
статті 1191 ЦК, тобто у розмірі, що
відповідає ступеню вини кожного з
боржників.

Оскільки внаслідок зіткнення двох
транспортних засобів - джерел
підвищеної небезпеки (автобуса та
поїзда) загинула мати позивачки, яка
була пасажиром автобуса, то володільці
цих джерел підвищеної небезпеки несуть
солідарну відповідальність перед
позивачкою.

Виходячи із встановлених обставин,
суд першої інстанції вірно виходив з
положень ст.ст. 1167, 1187, 1188, 1190 ЦК України
та з урахуванням засад розумності та
справедливості, частково задовольнив
вимоги позивачки, стягнувши у
солідарному порядку з Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» та ОСОБА_3 на її користь у
відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

Рішення суду в цій частині є
обґрунтованим, з повним відображенням
обставин, що мають значення для даної
справи, висновки суду і правові
наслідки є правильними.

Доводи апеляційної скарги про те,
що між діями водія автобусу БАЗ-А079
ОСОБА_5 (володільцем якого є ОСОБА_3) та
локомотивної бригади, яка керувала
електровозом ВЛ-8 № 1583 відсутні сукупні
дії у заподіянні шкоди, що виключає
солідарне зобов'язання щодо
відшкодування шкоди, не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки зводяться
тільки до особистого тлумачення
апелянтом норм права, без
обґрунтування незаконності рішення
суду щодо встановлених ним обставин у
справі.

Також, необґрунтованим є
посилання в апеляційній скарзі на
відсутність підстав для відшкодування
позивачці моральної шкоди, оскільки
про спричинення їй такої шкоди
свідчить сам факт смерті її матері в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, через що вона зазнала душевних
переживань. Щодо розміру моральної
шкоди, то вона визначена судом з
урахуванням вимог розумності та
справедливості.

Інші доводи скарги не є суттєвими і
не дають підстав для скасування чи
зміни рішення суду.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо
розподілу судових витрат, суд першої
інстанції не врахував, що нормами
діючого законодавства не передбачено
їх солідарне стягнення, тому рішення
суду в частині стягнення судових
витрат слід змінити на підставі ст. 309
ЦПК України, стягнувши з Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця», ОСОБА_3 та Приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» судовий збір у дохід
держави в розмірі по 81,2 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від 04
лютого 2014 року змінити в частині
порядку стягнення судових витрат.

Стягнути з Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця», ОСОБА_3, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» судовий збір в дохід
держави в розмірі по 81,2 грн. (вісімдесят
одна грн. 20 коп.) з кожного.

В решті рішення Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області від 04 лютого 2014 року залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржене шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді