Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1685/14 Головуючий у
1-й інстанції Гончаренко Н.П.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» на рішення Запорізького
районного суду Запорізької області від
12 лютого 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року ПАТ «Універсал Банк»
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості.

В обґрунтування вимог зазначено, що за
умовами кредитного договору від 10.09.2008
року ОСОБА_2 отримала у ВАТ «Універсал
Банк», правонаступником якого ПАТ
«Універсал Банк» є кредит в сумі 8 500,00
грн. строком до 25.08.2012 року зі сплатою
38,60% річних за користування кредитом.

В порушення умов кредитного договору
відповідач не належним чином виконував
взяті на себе зобов'язання, не в повному
обсязі сплачував проценти за
користування кредитними коштами, у
зв'язку з чим почали застосовувати
підвищену процентну ставку 115,8% річних,
що передбачено умовами кредитного
договору та додатком № 1.

27.06.2012 року відповідачу було направлено
вимогу-повідомлення про погашення суми
боргу, проте останній продовжував
порушувати умови кредитного договору
та не в повному обсязі сплачувати
щомісячні платежі.

Станом на 05.09.2012 рік загальна сума
заборгованості відповідача по
кредитному договору становить 29718,31
гривень, з яких: заборгованість по
кредиту - 8209,28 грн.; по відсотках - 7513,93
грн.; підвищені відсотки - 13995,10 грн.

Посилаючись на вказані обставини
позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Універсал Банк»
заборгованість за кредитним договором
на загальну суму 29718,31 грн., а також,
понесені судові витрати в розмірі 297,18
грн.

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 12 лютого 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Універсал
Банк» зазначає, що судом не правильно
встановлені факти та відповідні їм
правовідносини, рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги ПАТ «Універсал Банк».

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Рішення суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову не
відповідає зазначеним положенням
закону.

Як вбачається із матеріалів
справи, що відповідно до умов
кредитного договору № CL86480 від 10.09.2008
року ОСОБА_2 отримала у ВАТ «Універсал
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк» в сумі 8 500,00 грн.
строком до 25.08.2012 року зі сплатою 38,60%
річних за користування кредитом.

Відповідачка станом на 10.09.2008 року
порушила умови кредитного договору в
зв'язку з чим банк підвищив відсоткову
ставку за користування кредитом до 115 %.

За наданим банком розрахунком
станом на 05.09.2012 року за відповідачкою
по укладеному з ПАТ «Універсал Банк»
кредитному договору № CL86480 від 10.09.2008
року, який закінчився 25.08.2012 року
рахується заборгованість на загальну
суму 34 392,24 грн., яка складається з
простроченої заборгованості по
кредиту - 8209,28 грн.; відсотків за
користування кредитом - 7.513,93 грн.;
підвищених відсотків - 18669,03 грн.

Відмовляючи в задоволені позову
суд першої інстанції зазначив, що
позивач не довів наявність
заборгованості за кредитом, порушень
умов кредитного договору зі сторони
відповідача.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна погодитися.

Статтею 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

За вимогами ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

За наданим позивачем розрахунку
заборгованості , який не спростований
відповідачем відповідачкою в рахунок
погашення заборгованості зроблено
тільки 2 платежі 26.09.2008 року - 346 гривень
та 03.12.2008 року - 600 гривень (а.с.67-69) між
тим за умовами п.1.1 Кредитного договору
погашення кредиту позичальником
здійснюється за графіком, не пізніше
25-го числа кожного місяця в розмірі 347,04
гривні щомісячно. (а.с.5-11)

Письмовий помісячний докладний
розрахунок заборгованості наданий
позивачем, відповідно до умов договору
та статті 64 ЦПК України, який не
спростований відповідачем.
Альтернативного розрахунку або
квитанцій, які не враховані банком при
проведені розрахунку заборгованості,
відповідач суду не надав.

Згідно зі ст. 627 ЦК України
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК
України укладений між сторонами
договір є обов'язковим для виконання.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК
України зазначений договір є підставою
виникнення зобов'язань. Відповідно
ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору або інших
умов та вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Визначення процентної ставки за
кредитними договором на рівні 115,8%
річних у разі неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором прямо передбачена його
умовами і поручитель з такими умовами
кредитного договору був ознайомлений,
тобто у даному випадку мало місце не
підвищення процентів за окремою угодою
без згоди поручителя, що збільшувало в
обсязі її відповідальність, а
нарахування тих процентів, які є
наслідком порушення договірної
дисципліни і прямо передбачені
первинним кредитним договором.

А тому посилання суду першої
інстанції проте, що банком не доведено
правомірність підняття процентної
ставки не відповідає п. 2.3 Кредитного
договору та Додатку 1, за якими у разі
прострочення терміну сплати
щомісячного платежу встановлена
підвищена процента ставка 115,8 % річних.
(а.с.12)

Отже висновок суду про
відсутність заборгованості не
відповідають дійсності і доводи
апеляційної скарги є обґрунтованими,
за якою прострочена заборгованість на
05.09.2012 рік становить 34 392,24 грн. (а.с.23).

Відповідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст.
612 ЦК України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. ч. 1 та 4 ст. 631 ЦК України,
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК
України позовна давність це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу. Статтею
257 ЦК України встановлено загальну
позовну давність тривалістю у три роки.
За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права (ч. 1 ст. 261 ЦК
України).

У правовій позиції Верховного
Суду України, викладеній в постанові
від 06 листопада 2013 року в справі №
6-116цс13 зазначено, що відповідно до ст. 261
ЦК України початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов. Перебіг позовної
давності за вимогами кредитора, які
випливають з порушення боржником умов
договору (графіка погашення кредиту)
про погашення боргу частинами
(щомісячними платежами) починається
стосовно кожної окремої частини, від
дня, коли відбулося це порушення.
Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником
строків сплати чергових платежів,
передбачених договором, відповідно до
ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом
усього часу до встановленого договором
строку закінчення виконання
останнього зобов'язання вправі заявити
в суді вимоги про дострокове
повернення тієї частини позики (разом з
нарахованими процентами ст. 1048 ЦК
України ), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

Так, за умовами кредитного
договору та графіком повернення боргу,
вбачається, що заборгованість за
кредитним договором погашається
щомісячними платежами з 25.09.2008 року по 25
число кожного місяця у розмірі 347
гривень 04 копійки на протязі 48 місяців
строком до 25.08.2012 року (а.с.14), останній
платіж зроблений ОСОБА_2 03.12.2008 року у
сумі 600 гривень (а.с.67-69), а позивач
звернувся до суду за штемпелем на
поштовій марці 16.10.2012 року (а.с.24).

За таких обставин позивачем
пропущений строк позовної давності по
вимогам щодо стягнення несплачених
боржником платежів за період з 10.09.2008
року по 15.10.2009 року, на застосуванні
якого наполягав відповідач (а.с.99).

В своїх запереченнях на позов
відповідач помилково вважав, що
нарахування підвищених процентів
сплати за кредит за порушення умов
договору є неустойкою і просив
застосувати положення про спеціальну
позовну давність, передбачену ст.. 258 ЦК
України в один рік. Проте проценти за
користування кредитними коштами (у
тому числі передбачені договором -
підвищені) є оплатою за кредит,
обчислюються за правилами основного
боргу і не неустойкою.

Як вбачається із розрахунку
банку, складеного станом на 05.09.2012 року,
заявлена до стягнення сума підвищених
відсотків нарахована відповідно з
умовами кредитного договору за період
з 25.10.2008 року по 25.08.2012 року, отже з
пропуском строку позовної давності. За
останні три роки перед зверненням до
суду сума підвищених відсотків
складає з 25.10.2009 року по 25.09.2012 року у
розмірі 18669,03 грн. - 5 065,23 грн. = 13 603, 80
грн..

А тому, сума яка підлягає
стягненню у межах строку позовної
давності складається із простроченої
заборгованості по кредиту - 8209,28 грн. -
1142, 52 гривні (заборгованість на 25.10.2009
року заявлена позивачем з пропуском
строку позовної давності) = 7066,76
гривень, відсотках за користування
кредитом - 7513,93 грн. - 2781,68 грн. = 4732, 25 грн.
(заборгованість на 25.10.2009 року заявлена
позивачем з пропуском строку позовної
давності); підвищених відсотків - 18669,03
грн. - 5 065,23 грн. = 13 603, 80 грн.
(заборгованість на 25.10.2011 року заявлена
позивачем з пропуском строку позовної
давності)(а.с.67-68), а загальна сума
складає 25 402,81 грн.

Оскільки рішення суду не
відповідає нормам матеріального права,
воно підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову в межах строку
позовної давності. Крім того з
відповідача підлягає стягненню судові
витрати понесені судові витрати у суді
першої інстанції 254 гривні 03 коп. та 127
гривні 34 коп., а всього 381 гривню 37
копійок.

Керуючись ст.ст.307, 309,313, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 12 лютого 2014
року у цій справі скасувати. Ухвалити
нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» заборгованість за
кредитним договором № CL86480 від 10.09.2008
року станом на 05.09.2012 року у сумі 25 402
(двадцять п'ять тисяч чотириста дві)
гривні 81 копійку, яка складається із
заборгованості по кредиту в сумі 7066,76
гривень, відсотках за користування
кредитом в сумі 4732, 25 грн. та підвищених
відсотках 13 603, 80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» понесені судові
витрати 381 гривню 37 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: