АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3144/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Брага А. В. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко
І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу судді
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 06 січня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 в
своїх інтересах та в інтетесах ОСОБА_3
та ОСОБА_4 до Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська, Кіровського
районного суду м.Дніпропетровська,
судді Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська Браги А.В.,
Державного казначейства України, треті
особи: служба у справах дітей
Верхньодніпровської районної
державної адміністрації,
уповноважений Верховної Ради України з
прав людини, Президент України, про
оскарження дій суддів та відшкодування
моральної шкоди, -

В с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 06 січня 2014 року відмовлено
у відкритті провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та в
інтетесах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська, Кіровського
районного суду м.Дніпропетровська,
судді Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська Браги А.В.,
Державного казначейства України, треті
особи: служба у справах дітей
Верхньодніпровської районної
державної адміністрації,
уповноважений Верховної Ради України з
прав людини, Президент України, про
оскарження дій суддів та відшкодування
моральної шкоди(а.с.52-53).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу судді скасувати, посилаючись на
порушення норм діючого законодавства
при вирішенні зазначеного
питання(а.с.56).

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає,що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.108 ЦПК України
підсудність цивільних справ, у яких
однією із сторін є суд або суддя цього
суду, визначається ухвалою судді суду
вищої інстанції без виклику сторін.

Згідно ст.109 ЦПК України позови до
фізичної особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

За правилми п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Із справи видно, що 11 лютого 2011 року
ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтетесах
ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська із
зустрічною позовною заявою про
розірвання шлюбу з визначенням місця
проживання малолітніх дітей,
зазначивши третьою особою Службу у
справах дітей Верхньодніпровської
райдержадміністрації, відповідачами:
Жовтневий районний суд
м.Дніпропетровська, Ленінський
районний суд м.Дніпропетровська,
Апеляційний суд Дніпропетровської
області, Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська, Бабушкінський
районний суд м.Дніпропетровська, суддю
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська Брага А.В., Державне
казначейство України, та
Уповноваженого Верховної Ради України
з прав людини, Президента України, як
осіб яким законом надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб(а.с.3).

Ухвалою судді судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19 лютого
2013 року справа направлена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ для визначення підсудності(а.с.14).

Ухвалою судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 березня 2013 року справа
направлена до апеляційного суду
Харківської області за
підсудністю(а.с.17).

Ухвалою судді судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Харківської області від 26 березня 2013
року справа направлена до Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська для
вирішення питання щодо відкриття
провадження у справі(а.с.20).

19 лютого 2013 року ОСОБА_2 в своїх
інтересах та в інтетесах ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернувся до Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська із зустрічною
позовною заявою (доповнення, зміна
підстав та розміру позовних вимог), в
якій в числі вказаних відповідачів
зазначена ОСОБА_5(а.с.21-22,38).

Ухвалою судді Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 11 квітня
2013 року матеріали справи направлені до
апеляційного суду Дніпропетровської
області для визначення
підсудності(а.с.42-43).

Ухвалою судді судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 08
листопада 2013 року підсудність
цивільної справи визначена -
Верхньодніпровському районному суду
Дніпропетровської області(а.с.44-45).

Ухвалою судді Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 03 січня 2014 року позов
ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтетесах
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська,
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська, судді Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська
Браги А.В., Державного казначейства
України, третя особа служба у справах
дітей Верхньодніпровської районної
державної адміністрації,
уповноважений Верховної Ради України з
прав людини, Президент України, про
розірвання шлюбу з визначенням місця
проживання малолітніх дітей роз'єднані
у самостійні провадження: позов ОСОБА_2
до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання дітей та
позов ОСОБА_2 до Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська, Кіровського
районного суду м.Дніпропетровська,
судді Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська Браги А.В.,
Державного казначейства України, третя
особа: служба у справах дітей
Верхньодніпровської районної
державної адміністрації,
уповноважений Верховної Ради України з
прав людини, Президент України, про
оскарження дій судді Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська
Браги А.В. та суддів апеляційного суду
Дніпропетровської області Гайдук та
Трещова під час розгляду цивільної
справи за його участі та стягнення з
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська, Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська,
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська, Апеляційного суду
Дніпропетровської області моральної
шкоди в сумі 37 230 грн.(а.с.50-51).

Ухвалою судді Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 06 січня 2014 року відмовлено
у відкритті провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та в
інтетесах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська,
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська, судді Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська
Браги А.В., Державного казначейства
України, треті особи: служба у справах
дітей Верхньодніпровської районної
державної адміністрації,
уповноважений Верховної Ради України з
прав людини, Президент України, про
оскарження дій суддів та відшкодування
моральної шкоди(а.с.52-53).

Як вбачається із змісту позовної
заяви (зміненої та доповненої), ОСОБА_2
оскаржує дії суддів Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська
Браги А.В. та Трещова В.В., судді
Апеляційного суду Дніпропетровської
області Гайдук В.І. при здійсненні ними
правосуддя під час розгляду цивільних
справ за його участю та посилаючись на
порушення суддями Конституції
України, Закону України "Про судоустрій
та статус суддів" просив стягнути
солідарно з Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська, Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська,
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська, Кіровського
районного суду м.Дніпропетровська та
Апеляційного суду Дніпропетровської
області моральну шкоду в сумі 37230
грн.(а.с.3, 21-22, 38).

В п.10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 13 червня 2007 року «Про
незалежність судової влади»
роз'яснено, що виключне право перевірки
законності та обгрунтованості судових
рішень має відповідний суд згідно з
процесуальним законодавством.
Оскарження у будь-який спосіб судових
рішень, діяльності судів і суддів щодо
розгляду та вирішення справи поза
передбаченим процесуальним законом
порядку у справі не допускається і суди
повинні відмовляти у прийнятті позовів
з таким предметом.

Пленумом Верховного Суду України у
постанові від 12 червня 2009 року № 6 "Про
деякі питання, що виникають у судовій
практиці при прийнятті до провадження
адміністративних судів та розгляді
ними адміністративних позовів до судів
і суддів" судам роз'яснено, що у
розумінні положень частини першої
статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті
17, частини третьої статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства України
суди та судді при розгляді ними
цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є суб'єктами владних
повноважень, які здійснюють владні
управлінські функції, і не можуть бути
відповідачами у справах про оскарження
їх рішень, дій чи бездіяльності,
вчинених у зв'язку з розглядом судових
справ.

Вказані роз'яснення є відтворенням
положень статей 62, 126 і 129 Конституції
України, відповідно до яких
матеріальна та моральна шкода,
заподіяна при здійсненні правосуддя,
відшкодовується державою лише
безпідставно засудженій особі в разі
скасування вироку як неправосудного;
судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються лише закону,
вплив на них у будь-який спосіб
забороняється, а однією з основних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями
Конституції України визначено, що
рішення суду і відповідно до цього дії
або бездіяльність судів у питаннях
здійснення правосуддя, пов'язаних з
підготовкою, розглядом справ у судових
інстанціях тощо, можуть оскаржуватись
у порядку, передбаченому
процесуальними законами, а не шляхом
оскарження їх дій (чи відшкодування
моральної шкоди одночасно з
оскарженням таких дій) до іншого суду,
оскільки це порушуватиме принцип
незалежності судів і заборону
втручання у вирішення справи належним
судом.

У зв'язку із викладеним розгляд судом
позовних вимог, незалежно від їх
викладення та змісту, предметом яких є,
по суті, оскарження процесуальних дій
судді(суду), пов'язаних із розглядом
справи (від стадії відкриття
провадження у справі до розгляду по
суті, перегляду судових рішень у
передбачених процесуальним законом
порядках і їх виконання), нормами ЦПК
України чи іншими законами України не
передбачено.

Таким чином відмовляючи у відкритті
провадження у справі на підставі п.1 ч.2
ст.122 ЦПК України, суддя першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що предметом позовних вимог
ОСОБА_2 фактично є оскарження
процесуальних дій суддів, пов'язаних із
розглядом справи, тоді як оскарження
таких дій суддів, нормами ЦПК України
не передбачено.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що ухвала судді першої
інстанції про відмову у відкритті
провадження є такою, що відповідає
вимогам діючого законодавства,
підстави для скасування ухвали судді
відсутні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
порушення суддею норм діючого
законодавства при вирішенні питання
щодо відкриття провадження у справі
необгрунтовані та спростовуються
вказаними нормами діючого
законодавства, що регулюють зазначені
правовідносини.

Керуючись ст.ст.303,307,312,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 06 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -