печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Матійчук Г.О. ,

при секретарі - Мусаелян Д. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Державної
казначейської служби України у м.
Києві, Відділу державної виконавчої
служби Подільського районного
управління юстиції у м. Києві про
відшкодування майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві (відповідач 1),
Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві (відповідач 2) про
відшкодування майнової шкоди і просить
стягнути з відповідача 2 - ВДВС
Подільського РУЮ у м. Києві, 3 288 грн. на
відшкодування завданої їй шкоди;
зобов»язати відповідача 1 - ГУ ДКС
України у м. Києві перерахувати
зазначену суму з відповідного рахунку,
на якому обліковуються кошти
відповідача 2 на рахунок позивача.
Вказана сума коштів була стягнута на її
користь судовим рішенням з ОСОБА_2 ВДВС
Подільського РУЮ у м. Києві допустило
порушення вимог Закону України «Про
виконавче провадження» під час
прийняття до провадження виконавчого
документу та примусовому виконанні
судового рішення. За таких обставин
позивач вважає, що відповідач 2 повинен
нести відповідальність за шкоду,
заподіяну бездіяльністю посадової або
службової особи органу державної влади
при здійсненні нею своїх повноважень.

Позивач ОСОБА_1 про час і місце судового
розгляду повідомлена судом належним
чином, до суду не з»явилась, направила
заяву про розгляд справи у її
відсутність.

Відповідач ГУ ДКС України у м. Києві про
час і місце судового розгляду
повідомлений судом належним чином,
направив до суду свої пояснення, в яких,
посилаючись на те, що у даному випадку
ГУ не є учасником спірних відносин і
згідно зі своїми функціональними
обов»язками не може надати суду
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд може встановити наявність або
відсутність обставин, що заперечують
проти вимог позивача та доводити
обставини, що мають значення для
вирішення даної справи; ГУ ДСК у м.
Києві та його посадові особи права та
охоронювані законом інтереси позивача
не порушували, позивач таких порушень
не наводить, тому просить у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю,

ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві, будучи
повідомленим про час і місце судового
розгляду, в судове засідання свого
представника не направив, письмових
пояснень по суті спору не подав.

Суд, дослідивши письмові докази по
справі, прийшов до наступного висновку.

Судом під час судового розгляду
встановлено, що ухвалою Подільського
районного суду м. Києва від 21.06.3013 року
було задоволено скаргу ОСОБА_1 про
визнання дій (бездіяльності) органу
ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві
неправомірною та зобов»язання вчинити
дії. Зокрема було визнано
неправомірною бездіяльність ВДВС
Подільського РУЮ у м. Києві щодо не
виконання рішення Подільського
районного суду м. Києва по цивільній
справі №2-232 від 29.01.2009 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
боргу в сумі 3 326 грн. 50 коп. Зобов»язано
ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві
усунути порушення Закону України «Про
виконавче провадження» та провести дії
для своєчасного та повного виконання
рішення Подільського районного суду м.
Києва по цивільній справі № 2-232 від
29.01.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 боргу в сумі 3 326 грн. 50
коп. Зобов»язано ВДВС Подільського РУЮ
у м. Києві повідомити сул і скаржницю не
пізніше ніж у місячний строк з дня
одержання ухвали суду про виконання
ухвали суду.

На час розгляду справи рішення суду не
виконано, майно (кошти) за рішенням суду
позивачем не отримано.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України " Про
державну виконавчу службу ''(норма, яка
діяла на час виникнення правовідносин)
завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України " Про
виконавче провадження " (норма, яка
діяла на час виникнення правовідносин)
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії, здійснювати необхідні
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення, у спосіб і порядок,
визначені виконавчим документом,
розглядати заяви сторін виконавчого
провадження та їх клопотання.

Відповідно до ст. 7 Закону України " Про
виконавче провадження " (норма, яка
діяла на час виникнення правовідносин)
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів, зокрема
громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "
Про виконавче провадження " (норма, яка
діяла на час виникнення правовідносин)
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії по виконанню
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 1166
ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями або
бездіяльністю особистим немайновим
правам, зокрема, фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно із статтею 1174 ЦК України - шкода,
завдана, зокрема, фізичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою незалежно
від вини цієї особи.

Даними нормами закону позивач
обґрунтовує вимоги позову і зазначає
про те, що їй було завдано шкоду у
вигляді суми коштів, яка стягнута
судовим рішення.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Суд знаходить безпідставним
твердження позивача про заподіяння
йому шкоди бездіяльністю відповідача у
вигляді суми боргу в розмірі 3 288,00 грн.,
яка стягнута судовим рішення. Так,
судом встановлено, що ухвалою суду
відповідача 2 зобов'язано вжити заходів
для належного виконання судового
рішення, примусове виконання якого
триває. Останнє свідчить про те, що
порушене право позивача на належне
виконання судового рішення було
відновлено. Посилання на даний час на
заподіяння шкоди позивачу у вигляді
нестягнутої відповідачем 2 суми боргу є
безпідставним.

З огляду на зазначене суд не знаходить
підстав для задоволення вимог
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст.8, 10, 60, 88, 208,
212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві, Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
про відшкодування майнової шкоди -
залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через Печерський районний суд
м. Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Матійчук Г.О.