Справа № 437/3458/13-ц
Провадження № 22ц/782/859/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

головуючого: Гаврилюка
В.К.

суддів: Околота Г.М.,
Коротенка Є.В.

при секретарі : Борзило
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду
м. Луганська від 19 грудня 2013 року

за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Луганське
енергетичне об'єднання» про визнання
незаконними дій, зобов'язання провести
перерахунок по оплаті за спожиту
електроенергію, -

ВСТАНОВИЛА :

У березня 2013 року позивач звернувся із
зазначеним позовом до суду,
посилаючись на те, що він є
співвласником квартири за адресою:
АДРЕСА_1, з 30.12.2013 року йому як
пенсіонеру МВС України призначена
пенсія за вислугу років відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького та рядового складу
органів внутрішніх справ». За цією
адресою мешкають позивач, батько
ОСОБА_2, який є пенсіонером МВС, мати
ОСОБА_3, пенсіонерка, та є споживачами
послуг з постачання електричної
енергії, які надає ТОВ «ЛЕО», на
підставі відкритого на ім'я ОСОБА_1
особового рахунку НОМЕР_1. Як зазначає
позивач, відповідачем оформлено пільгу
по категорії «Пенсіонер міліції».
28.01.2013 року позивач отримав
попередження про можливе відключення
квартири від електропостачання та про
наявність заборгованості у сумі 1046 грн.
Позивач звернувся до відповідача з
вимогою провести відповідний
перерахунок з урахуванням
встановленої відповідно до Закону
України «Про міліцію» 50% пільги по
оплаті житлової площі, комунальних
послуг, а також палива, чого зроблено не
було. До 01.01.2011 року відповідач надавав
послугу з постачання електроенергії
без обмеження обсягів її споживання з
урахуванням зазначеної пільги, а з
01.01.2011 року неправомірно обмежив право
позивача на використання зазначеної
пільги, а тому позивач просив визнати
незаконними дії ТОВ «ЛЕО» щодо
спонукання провести оплату
заборгованості за електроенергію
станом на 01.02.2013 року у сумі 1117,26 грн.;
зобов'язати відповідача провести
позивачу перерахунок заборгованості
пільгового споживання електроенергії
з оплати за спожиту електроенергію на
50% спожитої енергії без обмеження норм
споживання, за період з 01.01.2011 року по
31.12.2012 року; зобов'язати відповідача
провести зарахування сплачених
позивачем сум від 19.02.2013 року на суму 547
грн. і від 20.02.2013 року - 499 грн. в рахунок
майбутніх платежів позивача згідно
відповідної кількості спожитої ним
електроенергії і застосування 50%
пільги по сплаті; зобов'язати
відповідача припинити нарахування
позивачу плати за електроенергію із
застосуванням обмеження норм її
споживання.

Рішенням суду першої інстанції позовні
вимоги задоволено частково,
зобов'язано товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» провести
ОСОБА_1 перерахунок оплати за спожиту
електроенергію за період з 01.01.2011 року
по 31.12.2011 року з урахуванням 50% знижки
без обмежень місячної норми споживання
відповідно до ст. 22 Закону України «Про
міліцію», у задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати рішення суду в частині
відмови в задоволенні позову, як
незаконне та необґрунтоване,
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
зазначає, що судом неповно встановлені
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи, а тому просить
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення осіб, яки беруть участь у
справі, розглянувши справу у межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу слід
відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України законним і обґрунтованим є
рішення, коли суд виконав всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені у судовому засіданні.

На підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи.
При дослідженні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб. Згідно зі ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. Крім того,
згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на основу своїх
вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом ТОВ «ЛЕО» є
ліцензованим енергопостачальником з
поставки та розподілу електроенергії,
яка купується останнім на оптовому
ринку електричної енергії України та
продається промисловим та побутовим
споживачам.

Між сторонами справи існують фактичні
договірні відносини по постачанню
електричної енергії за адресою:
АДРЕСА_1, на підставі відкритого на ім'я
ОСОБА_1 особового рахунку НОМЕР_1. За
вищезазначеною адресою проживають
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, які є
співвласниками квартири (а.с.6-12).

З довідки Управління МВС України в
Луганській області від 14.01.1994 року №829
вбачається, що ОСОБА_2 є пенсіонером МВС
та відповідно до Закону України «Про
міліцію» має 50% пільгу по оплаті
житлової площі, комунальних послуг, а
також палива (а.с. 12). З довідки
Управління МВС України в Луганській
області від 31.05.2006 року №82/17883
вбачається, що ОСОБА_1 є пенсіонером МВС
та відповідно до Закону України «Про
міліцію» має 50% пільгу по оплаті
житлової площі, комунальних послуг, а
також палива довічно (а.с. 11). На
підставі зазначеної довідки по
особовому рахунку НОМЕР_1 відповідачем
оформлено пільгу по категорії
«Пенсіонер міліції». До 01.01.2011 року
пільгове споживання електричної
енергії проводилося з 50% знижкою від
загального обсягу споживання.
Зазначені обставини сторонами по
справі не оспорюються.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до Закону України «Про
електроенергетику» споживачами
енергії є суб'єкти господарської
діяльності та фізичні особи, що
використовують енергію для власних
потреб на підставі договору про її
продаж та купівлю, Правил користування
електричною енергією для населення,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України 26 липня 1999 року № 1357,
які регулюють відносини між
громадянами (споживачі електричної
енергії) та енергопостачальниками,
споживання електричної енергії
здійснюється на підставі договору про
користування електричною енергією між
споживачем та енергопостачальником
згідно з типовим договором про
користування електричною енергією (п.3),
який у багатоквартирному будинку
енергопостачальник укладає з кожним
наймачем (власником) квартири (п.5), а
споживачу на правах власності або
користування. При цьому, розрахунки
населення за спожиту електричну
енергію здійснюються на підставі
показань приладів обліку за діючими
для населення тарифами (цінами) (п. 19),
якими є визначена відповідно до
нормативно-правових актів НКРЕ ціна
(сукупність цін відповідно до часу
доби) одиниці електричної енергії, що
затверджуються постановами
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики.

Згідно ч.4 ст.22 Закону України «Про
міліцію», працівникам міліції та
членам їх сімей надається 50-процентна
знижка по оплаті жилої площі,
комунальних послуг, а також палива, в
межах норм, встановлених
законодавством.

Зміни, внесені Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якою
частину четверту доповнено словами «в
межах норм, встановлених
законодавством» - визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно Рішення
Конституційного Суду від 22.05.2008 №
10-рп/2008. Отже, зміни внесені до ст.22
Закону України «Про міліцію» щодо
обмеження прав споживача, визнані
неконституційними з 22 травня 2008 року.

У ст. 95 Конституції України зазначено,
що виключно Законом про Державний
бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування
цих видатків. Зі змісту ст. 4 БК України
випливає, що при здійсненні бюджетного
процесу в Україні положення
нормативно-правових актів
застосовуються лише в частині, в якій
вони не суперечать положенням цього
Кодексу та закону про Державний бюджет
України.

Пунктом третім Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2012 рік», передбачено, що у
2012 році норми і положення ст. 22
Закону застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з них
фінансових ресурсів Державного
бюджету України на 2012 рік.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 01 серпня 1996 року
№ 879 «Про встановлення норм
користування житлово-комунальними
послугами громадянами, які мають
пільги щодо їх оплати», громадянам, які
відповідно до законодавства мають
пільги щодо оплати житлово-комунальних
послуг, пільги надаються в межах таких
норм: споживання електричної енергії
на комунально-побутові потреби: у
сільських і міських населених пунктах
(крім будинків, які обладнано
електричними плитами і
електроопалювальними установками) - у
розмірі 75 кВт. год на сім'ю з однієї-двох
осіб на місяць, у тому числі, якщо
обидва члени сім'ї мають право на
знижку, і додатково 15 кВт. год на
кожного іншого члена сім'ї, а також
осіб, які не належать до членів сім'ї
пільговика, але зареєстровані і
проживають у зазначеному житловому
приміщенні (будинку) і мають право на
знижку плати, але не більш як 150 кВт. год.
на місяць.

Виходячи з вищенаведеного суд дійшов
правильного висновку, що відповідач
правомірно з 01 січня 2012 року визначав
ОСОБА_1 оплату за електроенергію з
урахуванням норми в 90 кВт/г, у зв'язку з
чим не підлягають задоволенню позовні
вимоги про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок заборгованості
по оплаті за електропостачання з 01
січня 2012 року з урахуванням 50% знижки
без обмежень місячної норми споживання
у майбутньому відповідно до Закону
України «Про міліцію».

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1
про визнання дій відповідача в частині
спонукання провести оплату
заборгованості за електроенергію
станом на 01.02.2013 року у сумі 1117,26 грн.,
зобов'язання відповідача провести
зарахування сплачених позивачем сум
від 19.02.2013 року на суму 547 грн. і від
20.02.2013 року - 499 грн. в рахунок майбутніх
платежів позивача згідно відповідної
кількості спожитої ним електроенергії
і застосування 50% пільги по сплаті;
зобов'язання відповідача припинити
нарахування позивачу плати за
електроенергію із застосуванням
обмеження норм її споживання, суд
обґрунтовано відмовив в задоволенні
цих вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

У статті 16 ЦК України передбачені
способи захисту цивільних прав та
інтересів, якими можуть бути: 1)
визнання права; 2) визнання правочину
недійсним; 3) припинення дії, яка
порушує право; 4) відновлення становища,
яке існувало до порушення; 5) примусове
виконання обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Власник порушеного права може
скористатися не будь - яким, а цілком
конкретним способом захисту свого
права. Частіше за все спосіб захисту
порушеного права прямо визначається
спеціальним законом, який регламентує
конкретні цивільні правовідносини.
Діючим законодавством не передбачено
такого самостійного способу захисту як
зобов'язання здійснити перерахунок
наданих послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкової території,
нарахувавши лише ті послуги, які
фактично було надано.

Відсутність порушеного права чи
невідповідність обраного позивачем
способу його захисту способам,
визначеним законодавством
встановлюється при розгляді справи по
суті та є підставою для прийняття
судового рішення про відмову.

Оскільки у даному випадку має місце
невідповідність обраного позивачем
способу свого захисту, способам,
визначеним законодавством, суд дійшов
обґрунтованого висновку, що у
задоволенні позовних вимог в цій
частині слід відмовити.

Суд дав належну оцінку вказаним
обставинам і дійшов обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позову.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта
про незаконність та необґрунтованість
рішення суду слід вважати такими, що не
заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, порушень процесуального
законодавства при розгляді справи та
прийнятті рішення не встановлено, тому
підстав для скасування рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Луганська від 19 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :