overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

9 квітня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гулько Б.І., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 30 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Вінницької області від 30 січня 2014 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 15 896 грн 25 коп. на відшкодування майнової та моральної шкоди, з яких 10 896 грн 25 коп. на відшкодування майнової шкоду та 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення
Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від

30 січня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Б.І. Гулько
Ухвала

іменем україни

10 квітня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Євграфова Є.П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сарненського районного суду
Рівненської області від 05 лютого 2014 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 березня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про відновлення межового знаку та знесення самочинного будівництва,

в с т а н о в и в:

Рішенням Сарненського районного суду
Рівненської області від 05 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Рівненської області від 18 березня 2013 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 відновити межовий знак - металеву огорожу та межовий стовп на межі земельних ділянок шляхом їх встановлення між сусідніми земельними ділянками - ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 відповідно до плану забудови кварталу № 50 в смт. Степань, планів їх земельних ділянок та земельно-облікових документів
Степанської селищної ради.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про знесення самочинного будівництва відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанції вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували правові норми та ухвалили правильні по суті судові рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Доводи скарги такі висновки не спростовують і зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сарненського районного суду
Рівненської області від 05 лютого 2014 року, ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 18 березня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про відновлення межового знаку та знесення самочинного будівництва відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Є.П. Євграфова
Ухвала

іменем україни

10 квітня 2014 рокум.
КиївКолегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа -
ПАТ «УкрСиббанк», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 30 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 14 листопада 2013 року, позов задоволено. Стягнуто солідарно із
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта
Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 701 601 грн 43 коп.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 просять зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що невиконання відповідачами умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін надає право позивачу вимагати від них вчинення цих дій у судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що зазначені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 30 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 14 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель
Ухвала

іменем україни

10 квітня 2014 рокум.
КиївКолегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія
«Добробут» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія
«Добробут» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Рішенням Балаклавського районного суду м. Севастополя від 04 вересня 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 51344,2 грн на відшкодування майнової шкоди. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м.
Севастополя від 24 грудня 2013 року зазначене судове рішення змінено.
Резолютивну частині рішення доповнено положенням про зобов'язання ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 пошкоджений транспортний засіб «Форд Транзит», д.н.
НОМЕР_1, після отримання ним суми на відшкодування майнової шкоди. У решті рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені в справі рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Апеляційного суду м.
Севастополя від 24 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель
Справа № 666/1941/14-ц провадження 2/666/1165/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.04.2014 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючої судді
Войцеховської Я.В.

при секретарі
Журавльовій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 12.08.2000 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який було зареєстровано міським відділом РАЦС м.Херсона, актовий запис
№ 448. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, непорозуміння. Шлюбні відносини припинені, разом не проживають дев'ять років , шлюб носить формальний характер. Просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище
«ОСОБА_1»

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, про що надав письмову заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини:

Згідно свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_1 шлюб між сторонами було укладено 12.08.2000 року, міським відділом
РАЦС м. Херсона, актовий запис № 448.

Зі свідоцтв про народження виданих міським відділом РАЦС м. Херсона вбачається, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до вимог ст.ст.110, 112
Сімейного кодексу України шлюб розривається у судовому порядку на вимогу одного з подружжя, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя.

Відповідно до вимог ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що, підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Керуючись ст. ст.ст. 104, 105, 109-113 СК
України, ст.5-11, 60, 174, 209, 213-215, 294 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12.08.2000 року, міським відділом РАЦС м. Херсона, актовий запис № 448 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити - «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя
Я.В. Войцеховська
Справа №< 666/2574/14-ц
Дніпровський районний суд міста
С У Д О В И Й Н А К А З 17.04.2014 року суддя Дніпровського районного суду міста Херсона Ратушна
В.О. розглянувши заяву Публічного
Акціонерного Товариства "Херсонська в ВАТ "Державний Ощадний банк України",
МФО 352457, код 00131771, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 заборгованості за надані послуги теплозабезпечення та постачання гарячої води у розмірі 1817,68
Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плату за комунальні послуги у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється щомісяця.
Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМ України №572 від 08.10.1992 року, із змінами внесеними постановою КМ України №45 від 24.01.2006 року, власник квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Керуючись ст. 68 ЖК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМ
України №572 від 08.10.1992 року, із змінами внесеними постановою КМ України №45 від 24.01.2006 року, ст.ст. 10, 60, 103, 104 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства теплоелектроцентраль"заборгованість за надані послуги теплозабезпечення та постачання гарячої води в сумі 1817,68 гривень та 121,80 гривень судовий збір.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачеві.
Строк пред'явлення судового наказу до виконання - один рік з дати набрання ним
Наказ може бути оскаржено, в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання судового наказу, шляхом подачі заяви про його скасування.
Наказ набрав законної сили_____________2014
Наказ видано _______________2014 року.
Суддя
Згідно з ч. 1 ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до ч. 1 ст.106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання, судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до
Ічнянський районний суд Чернігівської
Справа № 733/138/14-ц
№ 2/733/91/14
Рішення

Іменем України

"31" січня 2014 р.
Ічнянський районний суд
Чернігівської області

в складі :

головуючого судді Чугуєвської
Т.П.

при секретарі Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ольшанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ольшанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві вказує, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1. Позивачка своєчасно прийняла спадщину, але не може реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку за відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на вказане спадкове майно.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, в позові просила суд розглядати справу без її участі.

Представник Ольшанської сільської ради в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Ічнянського
КП «БТІ» (а.с. 14). Спадкоємцем першої черги за законом на вищевказане майно після його смерті є позивачка по справі
ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб позивачки (а.с. 8). В судовому засіданні встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця, тому суд вважає, що вона правомірно набула право власності на вказане спадкове майно, тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 223 ЦПК
України, ст.ст. 529, 548 ЦК Української РСР, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування на:

- житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1, належне ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в
Чернігівський апеляційний суд через
Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня його оголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні, в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя
Т. П.
Чугуєвська
Справа № 276/173/14-ц
Провадження по справі №2/276/173/14
Володарсько-Волинський районний суд
Житомирської області в складі: головуючого судді: Сульжєнка Л.П. при секретарі: Процюк О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Володарсько-Волинського районного суду цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення заборгованості,-
Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по вказуючи, що 23 листопада 2006 року було з
ОСОБА_1 укладено кредитний договір і видано кредит в сумі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, а тому позивач змушений з даним позовом звернутися до суду.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши клопотання з проханням справу розглянути без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення в газеті «Житомирщина», в судове засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних
Згідно кредитного договору від 23 листопада 2006 року укладеного між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1, відповідачу було видано кредит в сумі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач не виконав свої зобов'язання, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту.
Сума заборгованості по кредиту
На підставі викладеного суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.209, 212 - 215, 218, 224 ч.1 ЦПК
України, ст.ст.509, 526, 527, 530 ЦК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» борг тисяча дев'ятсот шістдесят п'ять) гривень 58 копійок та судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.
Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий /підпис/

Копія вірна.

Суддя:
Сульженко Л.П.