У х в а л а

іменем україни

09 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Кафідової О.В.,

суддів: Висоцької В.С.,
Cтупак О.В.,

Коротуна В.М.,
Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» про визнання пунктів
кредитного договору недійсними, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Донецької області
від 11 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ
«Родовід Банк») звернувся до суду з
указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги
тим, що 01 листопада 2006 року зі змінами
від 23 листопада 2007 року, між
ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір відповідно до якого ОСОБА_3
було надано кредит у вигляді
відновлюваної кредитної лінії на
споживчі цілі у сумі 90 000 доларів США, із
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 14,5 %, а після
внесення змін 23 листопада 2007 року - 15 %
річних.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору утворилася
заборгованість, яка станом на 03
вересня 2012 року складає 13 477
647,47 грн, що складається із
заборгованості за кредитом
82 000 доларів США, заборгованості за
відсотками 12 128,10 доларів США, пені за
порушення строків повернення кредиту в
сумі 10 874 828 грн. 19 коп., пені за порушення
строків сплати відсотків 1 850 453 грн. 38
коп.

Уточнивши позовні вимоги, позивач
просив стягнути з відповідача на свою
користь заборгованість за вказаним
кредитним договором станом на 19
вересня 2013 року в сумі 94 128,10 доларів США
та 17 400 540,90 грн, з яких заборгованість за
кредитом 82 000 доларів США,
заборгованість по сплаті процентів - 12
128,10 доларів США, пеня за прострочення
грошових зобов'язань - 17 311 716,92 грн., з
яких: пеня за порушення строків
повернення кредиту - 14 870 305,09 грн., пеня
за порушення строків сплати відсотків -
2 441 411,83 грн., а також на підставі ч. 2 ст.
625 ЦК України просив стягнути 88 823 грн 98
коп., з яких 3 % річних за прострочення
виконання зобов'язань зі своєчасного
повернення кредиту - 76296 грн 06 коп. 3 %
річних за прострочення виконання
зобов'язань зі своєчасної сплати
нарахованих відсотків - 12 527 грн 92коп.,
вирішити питання щодо розподілу
судових витрат.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним
позовом до ПАТ «Родовід Банк» про
визнання пунктів кредитного договору
недійсними на підставі ч. 1 ст. 203 ст. 215
ЦК України та ст. 18 Закону України «Про
захист прав споживачів».

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 16 жовтня 2013 року,
позов ПАТ «Родовід Банк» було
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ПАТ «Родовід Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ Д002СЖ -158.06.2 від 01 листопада 2006 року в
сумі: 40 000 доларів США
заборгованість за кредитом; 969,31
доларів США - заборгованість по сплаті
процентів; 200 000 гривень - пеня за
порушення строку повернення кредиту; 33
416 грн. 10 коп. - пеня за порушення строків
сплати відсотків. В іншій частині
позову було відмовлено. У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 було
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 11 грудня 2013 року,
рішення суду першої інстанції було
скасовано та у справі ухвалено нове
рішення, яким позов ПАТ «Родовід Банк»
було задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк»
заборгованість за кредитним договором
від 01 листопада 2006 року №
Д002/СЖ -158.06.2 в сумі 94 128, 10 доларів США, що
станом на 11 грудня 2013 року
становить 752 365, 90 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 82 000
доларів США, заборгованість зі сплати
процентів - 12 128,10 доларів
США.

У задоволенні позовних вимог ПАТ
«Родовід Банк» про стягнення з ОСОБА_3
пені за порушення строків повернення
кредиту та за порушення строків сплати
відсотків за кредитним договором від
01 листопада 2006 року №
Д002/СЖ-158.06.2 було відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 було
задоволено. Визнано недійсним пункт 3.5
кредитного договору № Д002/СЖ-158.06.2 від 01
листопада 2006 року. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення апеляційного суду в частині
позову ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором змінити та ухвалити нове
рішення в цій частині, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Задовольняючи частково позов ПАТ
«Родовід Банк», суд першої інстанції
виходив із того, що відповідачем були
порушенні умови кредитного договору
щодо своєчасного повернення грошових
коштів. Відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову, суд виходив із
безпідставності позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив із
наявності підстав для задоволення
позовних вимог ПАТ «Родовід Банк»
частково. Задовольняючи зустрічний
позов ОСОБА_3 про визнання пункту 3.5.
кредитного договору недійсним,
апеляційний суд виходив з
несправедливості та суперечності
принципам розумності та
добросовісності пункту кредитного
договору, а тому на підставі п. 5 ч. 3 ст. 18
Закону України «Про захист прав
споживачів» зазначений пункт визнав
недійсним.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 01 листопада 2006
року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3
був укладений кредитний договір
№ Д002/СЖ-158.06.2 за яким
відповідачу надано кредит у вигляді
відновлюваної кредитної лінії на
споживчі цілі у сумі 40 000 доларів США на
строк до 30 жовтня 2009 року включно, із
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 14,5 % річних та пені
за порушення строків повернення
кредиту чи сплати процентів за
користування кредитом, або комісій у
розмірі 0,5 % від суми простроченого
платежу.

Договором № 1 від 23 листопада 2007 року у
пункти 1.1, 2.1, 3.5, 3.7 вказаного договору
внесені зміни, зазначені пункти
викладені у новій редакції, а саме,
збільшено розмір кредиту до 90 000
доларів США, збільшено пеню за
порушення строків повернення кредиту
чи сплати процентів за користування
кредитом до 1,6 % від суми простроченого
платежу.

Договором № 2 від 12 серпня 2008р. до
пункту 1.3 кредитного договору внесені
зміни - збільшена процентна ставка до 15
%.

У зв'язку з порушенням умов кредитного
договору, станом на 03 вересня
2012 року у ОСОБА_3 виникла
заборгованість у розмірі
82 000 доларів США та заборгованості по
оплаті процентів в сумі
12 128,10 доларів США.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язання
- це правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання)

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

Таким чином, вирішуючи справу, суд
апеляційної інстанції дійшовши
вірного висновку про те, що
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону, вірно визначив розмір
заборгованості, задовольняючи позов
частково та стягуючи заборгованість за
кредитним договором.

Зазначені висновки апеляційного суду
відповідають обставинам справи, а
також узгоджуються з нормами
матеріального та процесуального права,
які судом правильно застосовані.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного
суду Донецької області від 11 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.В. Кафідова

Судді: В.С.
Висоцька

В.М. Коротун

О.В. Попович

О.В. Cтупак