Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22ц - 778/2008/ 2014
інстанції: Курдюков В.М.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

Головуючого: Бондаря М.С.

суддів:
Подліянової Г.С.

Дашковської О.В.

при секретарі: Мельник
З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Токмацького міжрайонного прокурора на
ухвалу Токмацького районного суду
Запорізької області від 24 січня 2014 року
у справі за заявою ОСОБА_4 про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документу до виконання,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з заявою, якою просить поновити
пропущений ним строк для пред'явлення
до виконання виконавчого листа № 2-31/2004
від 20.10.2004 року про стягнення з ПП
«Таврія» на його користь майнового паю
в розмірі 25727 гривень.

Заяву обґрунтовує наступним.

На підставі рішення Михайлівського
районного суду Запорізької області від
20.10.2004 року на його користь з ПП
«Агрофірми «Таврія» був стягнутий
майновий пай в розмірі 25 727 гривень.
Рішення вступило в законну силу 20.11.2004
року.

Після ухвалення рішення Михайлівським
районним судом, він неодноразово як
усно так і письмово звертався до
керівництва боржника з вимогами
виплатити йому заборговані кошти.
Боржник скористався його похилим
віком, постійно заводив його в оману з
обіцянками виплатити заборговані
кошти.

Заявник є пенсіонером, дитиною війни,
людиною юридична не обізнаною в сфері
права, йому не було відомо про те, що
існують визначені законодавством
строки звернення до виконавчої служби
за примусовим виконанням рішення суду.
Не знав, що після винесення судом
рішення необхідно отримати виконавчий
лист.

Крім того, він має незадовільний стан
здоров'я, постійно знаходиться під
наглядом лікарів, переніс операції.

Виконавчий лист був виданий йому на
підставі його заяви лише 21.11.2013 року.

В грудні 2013 року заявник звернувся до
відділу державної виконавчої служби
Токмацького міськрайонного управління
юстиції з заявою про примусове
виконання виконавчого листа № 2-31,
виданого 21.11.2013 року, але постановою від
05.12.2013 року ВГІ № 41066637 йому було
відмовлено в примусовому виконанні в
зв'язку з тим, що строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання
сплив 20.11.2007 року.

Враховуючи вищезазначене, вважає, що
встановлений законом трирічний строк
на пред'явлення виконавчого листа до
виконання він пропустив з поважних
причин.

Ухвалою Токмацького районного суду
Запорізької області від 24 січня 2014 року
відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4,
про поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документу до виконання.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою В.О. Токмацького міжрайонного
прокурора подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, просить
ухвалу суду скасувати, постановити
нову, якою заяву задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення ухвали без змін.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу х додержанням
вимог закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону
України "Про виконавче провадження" (
яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин) виконавчі документи
можуть бути пред'явлені на виконання
протягом трьох років з наступного дня
після набрання рішенням законної сили.

Строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються,
зокрема, пред'явленням виконавчого
документа до виконання, частковим
виконанням рішення боржником. Після
переривання строку пред'явлення
виконавчого листа до виконання перебіг
строку починається спочатку, а час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується (ст. 22 Закону
України "Про виконавче провадження").

Стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення пропущеного
строку до суду, який видав відповідний
документ або до суду за місцем
виконання, а суд у разі визнання причин
пропуску поважними може поновити його
(ст. 23 Закону України "Про виконавче
провадження", ст. 371 ЦПК України).

Виходячи з аналізу зазначених норм
права суд при вирішенні відповідно до
ст. 371 ЦПК України питання про
поновлення строку для пред'явлення до
виконання виконавчого документа,
виданого на підставі судового рішення,
повинен з'ясувати питання щодо причин
пропуску цього строку та залежно від
характеру цих причин зробити висновок
про їх поважність чи не - поважність, а
відтак дійти висновку про наявність чи
відсутність підстав для поновлення
строку для пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Перевіряючи зазначені обставини, суд
першої інстанції встановив, що 20 жовтня
2004 року Михайлівським районним судом
Запорізької області був виписаний
виконавчий лист ОСОБА_4 на виконання
рішення Михайлівського районного суду
про стягнення з ПП «Агрофірма «Таврія»
на користь ОСОБА_4 майнового паю в сумі
25727 грн.. Строк пред"явлення до
виконання цього листа - 20 листопада 2007
року, а виданий виконавчий лист ОСОБА_4
21.11.2013 року ( а.с. 3).

В грудні 2013 року до виконавчої служби
подано заяву про примусове виконання
рішення суду на підставі виконавчого
листа від 20 жовтня 2004 року.

Постановою державного виконавця ВДВС
Токмацького міськрайонного управління
юстиції Рудєвою О.І. від 05.12.2013 року
відмовлено в прийнятті до провадження
та у відкритті виконавчого провадження
з примусового виконання виконавчого
листа з підстав пропущення строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання (а.с. 4).

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_4
про поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
суд виходив із не поважності причин
пропуску цього строку.

З таким висновком суду першої
інстанції можна погодитись.

Як вбачається з матеріалів справи, як
на поважність причин пропуску строку
заявник послався на поганий стан свого
здоров"я.

Натомість, як вбачається з виписного
епікризу до історії хвороби № 319, № 1156
ОСОБА_4 перебував на стаціонарному
лікування в хірургічному відділенні
Токмацької районної лікарні з 24.01.2001
року по 02.02.2011 рік, з 23.03.2012 року по 31.03.2012
рік (а.с. 6- 7). Згідно довідки лікаря
Видиша С.В. від 19.12.2013 року ОСОБА_4 з 2006
року і по теперішній час
спостерігається та періодично
проходить курси проти рецедивного
лікування (а.с. 5).

Отже, із вищезазначених документів не
вбачається, що ОСОБА_4 мав хвороби
упродовж трьох років з 20.11.2004 року по
20.11. 2007 рік ( строк пред"явлення
виконавчого листа до виконання), які б
перешкоджали йому звернутися до суду
із відповідною заявою про одержання
виконавчого листа та надання його
державному виконавцю для примусового
виконання.

Доказів, які б свідчили про те, що
боржник намагався добровільно
виконати рішення суду за період строку
пред"явлення виконавчого листа до
виконання, тобто з 20.11.2004 року по 20.11.2007
рік, матеріали справи також не містять.

На підставі наведеного, колегія
суддів вважає, що відмовляючи ОСОБА_4 у
задоволенні заяви про поновлення
строку на пред'явлення виконавчого
листа до виконання, суд на підставі
доказів, поданих сторонами, що належним
чином оцінені (ст. 212 ЦПК України),
врахувавши положення ст. 371 ЦПК України,
дійшов до правильного висновку про те,
що поважних причин значного пропущення
строку, встановленого ст. 22 Закону
України "Про виконавче провадження" ,
немає.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи апеляційної скарги цих
висновків не спростовують.

Ураховуючи викладен, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
апеляційну скаргу і залишити ухвалу
без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Виконуючого
обов'язки Токмацького міжрайонного
прокурора відхилити.

Ухвалу Токмацького районного суду
Запорізької області від 24 січня 2014 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: