РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 436/3194/13-ц

21 березня 2014 року
Кам'янобрідський районний суд м.
Луганська, в складі:

головуючого - судді
Бойко Н.В.,

при секретарі -
Бондаренко А.І.,

за участю позивачки -
ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що
втратив право користування житловим
будинком, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним
позовом. В обґрунтування своїх вимог
вказала, що вона є власницею 15/32 часток
житлового будинку, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину. Іншими
співвласниками цього будинку є її
сестра ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 З 21.04.2012р.
в зазначеному будинку зареєстрований
відповідач - ОСОБА_2, однак з грудня 2012р.
він фактично не проживає у цьому
будинку. Місцезнаходження відповідача
позивачці не відомо, відповідач за
зазначеною адресою не мешкає,
договірних зобов'язань між ними не
існує, у зв'язку з чим позивачка не має
можливості вільно користуватися своїм
правом в розпорядженні житловим
приміщенням, тому просить визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим будинком, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка у судовому засіданні
підтримала позовні вимоги та просила
позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_4 у судовому
засіданні не заперечувала проти
задоволення позовної заяви.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилась, надала до суду заяву з
проханням розглянути справу без її
участі.

Представник третьої особи Управління
Державної міграційної служби України в
Луганській області у судове засідання
не з'явився, про час та дату розгляду
справи був повідомлений належним
чином. Надав суду заяву з проханням
розглянути справу без його участі та
прийняти рішення на розсуд суду.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату та час слухання
справи був повідомлений належним
чином, про що в матеріалах справи
маються повідомлення про вручення
поштових відправлень, а також
повідомлений шляхом подачі оголошення
у газету "Наша газета" № 36 (3892) від
12.03.2014р. Заяви про розгляд справи за
його відсутністю до суду не надходило.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення
про заочний розгляд справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Вислухавши пояснення позивачки,
вивчивши письмові докази, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню
повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить
15/32 часток житлового будинку, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину (а.с.7,8).

Відповідно до технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, власником 1/16 частки будинку є
ОСОБА_4, власником 15/32 є ОСОБА_3, та
власником 15/32 часток є ОСОБА_1 (а.с.6).

09.02.2013р. ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з
ОСОБА_6, після шлюбу змінила прізвище на
«ОСОБА_1», що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб (а.с.12).

З 21.04.2012р. ОСОБА_2 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, про що мається
відмітка в домовій книзі для прописки
громадян, які мешкають у домі АДРЕСА_1
(а.с.9-12).

Згідно довідки з місця мешкання за
адресою: АДРЕСА_1 мешкають ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_6 ОСОБА_2 за вказаною
адресою не проживає (а.с.13).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8
пояснила, що вона сусідка ОСОБА_1, яка
разом зі своєю родиною мешкає за
адресою: АДРЕСА_1. Відповідача ОСОБА_2
вона не знає, з родиною ОСОБА_1 він не
проживає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9
пояснила, що вона мешкає за адресою:
АДРЕСА_2, відповідач ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1 не проживає.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Як вбачається з вимог ст. 383 ЦК України,
власник будинку має право
використовувати помешкання для
власного проживання та проживання
членів своєї сім'ї.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача, за ним
зберігається жиле приміщення протягом
6 місяців. При відсутності понад шість
місяців з поважних причин, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не є
членом родини позивачки чи наймачами
її будинку, на теперішній час не мешкає
в зазначеному будинку, обов'язки щодо
утримання спірного будинку і сплати
комунальних послуг не несе, а отже,
своєю реєстрацією в спірному будинку
чинить перешкоди позивачці у
розпорядженні її майном, у зв'язку з
чим, суд вважає, можливим визнати
ОСОБА_2 такими, що втратив право
користування житловим будинком, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 71, 72, 116, 156, 157 ЖК України, ст. ст. 319, 321,
383 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60 212 - 215, 224- 233
ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
на апеляційне оскарження. Заочне
рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через районний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення

С У Д Д Я
Н.В.Бойко