АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/1455/2014
інстанції: Захарчук В.В.
Доповідач: Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року квітня місяця 24 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Бездрабко
В.О.Суддів:Приходько Л.А. Борка А.Л.при
секретарі:Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Бериславського районного суду
Херсонської області від 02 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, третя особа: реєстраційна
служба Бериславського районного
управління юстиції Херсонської
області про визнання дійсним договору
купівлі-продажу та визнання права
власності на майно, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що в березні 2011 року між ним та
ОСОБА_6 укладено угоду, згідно якої
відповідач продав належну йому на
праві власності 1/2 частину житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

На виконання вказаного правочину
позивач передав відповідачу
обумовлену вартість частини будинку у
розмірі 11000 грн., а останній в свою чергу
надав позивачу розписку про отримання
зазначеної суми в рахунок придбаного
нерухомого майна та правовстановлюючі
документи на будинок.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_6
відмовляється в нотаріальному порядку
посвідчити договір купівлі-продажу
частини домоволодіння, позивач в
порядку ст. 220 ЦК України, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просив
визнати даний договір дійсним та
визнати за ним право власності на 1/2
частину зазначеного нерухомого майна.

Рішенням Бериславського районного
суду Херсонської області від 02 квітня
2014 року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції дійшов висновку, що
договір купівлі продажу житлового
будинку не є укладеним, тому не може
бути визнаним дійсним та не може бути
визнано право власності на спірний
будинок, оскільки договір
купівлі-продажу нотаріально не
посвідчений та не проведена його
державна реєстрація.

Колегія суддів вважає, що даний
висновок суду є обгрунтованим та
відповідає нормам матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що ОСОБА_5 просить
суд на підставі ст.220 ЦК України визнати
договір купівлі-продажу 1/2 частини
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1 дійсним та визнати
право власності на вказане нерухоме
майно.

Отже, предметом договору
купівлі-продажу є нерухоме майно, а
саме - 1/2 частина вказаного будинку.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що
договір купівлі-продажу нерухомого
майна укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України договір,
який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 13 постанови "Про практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" від 6 листопада
2009 року, вирішуючи спір про визнання
правочину, який підлягає нотаріальному
посвідченню, дійсним, судам необхідно
враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК
України не застосовується щодо
правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню, і державній
реєстрації.

Таким чином, норма ч. 2 ст. 220 ЦК України
не застосовується щодо правочинів, які
підлягають і нотаріальному
посвідченню, і державній реєстрації,
оскільки момент вчинення таких
правочинів пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
і не створюють прав та обов'язків для
сторін, а відтак відсутні підстави для
задоволення позову.

За наведених обставин, колегія суддів
вважає, що висновки суду підтверджені
належними, дослідженими в судовому
засіданні доказами, яким суд дав оцінку
відповідно до норм
цивільно-процесуального законодавства
та відповідають нормам матеріального
права.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого у справі
рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Бериславського районного суду
Херсонської області від 02 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :