ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" до
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_3, подану
представником - ОСОБА_4, на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 21 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ПАТ "УСК
"Гарант-Авто" звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3, який позивач уточнив
у процесі розгляду справи, і остаточно
просив стягнути з відповідача на його
користь матеріальну шкоду в порядку
регресу в сумі 38931 грн 41 коп.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 08 липня 2008
року між ОСОБА_5 та ВАТ "УСК "Дженералі
Гарант" було укладено договір
добровільного страхування
транспортного засобу, оформлений
полісом від 08 липня 2008 року. Вказав, що 21
грудня 2008 року стався страховий
випадок (ДТП за участю відповідача,
який керував застрахованим
автомобілем), у результаті якого
застрахованому у позивача автомобілю
було спричинено механічні пошкодження
на суму 91443 грн 04 коп. Винним у скоєнні
ДТП постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 26 січня 2009 року було
визнано відповідача. Позивач зазначив,
що виконуючи свої договірні
зобов'язання, виплатив страхувальнику
на підставі рахунку-фактури вказану
суму коштів. У зв'язку з тим, що
цивільно-правова відповідальність
відповідача застрахована у ВАТ "НАСК
"Оранта", ліміт відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну майну,
передбачено у розмірі 35 тис. грн, тому
просив стягнути з відповідача
матеріальну шкоду в порядку регресу в
сумі 38 931 грн 41 коп.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 21
жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2013 року, позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ПАТ "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" на відшкодування
матеріальної шкоди в порядку регресу 38
931 грн. 41 коп. Вирішено питання про
судовий збір

У касаційній скарзі, поданій
представником, ОСОБА_3 просить
скасувати судові рішення, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, та ухвалити
нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, з висновками якого погодився
апеляційний суд, керуючись ст. 993, ч. 2 ст.
1187, ст. ст. 1191, 1194 ЦК України,
виходив із того, що у позивача виникло
право вимоги до ОСОБА_3, як до особи
відповідальної з завдані збитки в
порядку регресу.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Судами встановлено, що 8 липня 2008 року
між ВАТ "Українська страхова компанія
"Дженералі Гарант", правонаступником
якої є ПАТ
"Українська страхова компанія
"Дженералі Гарант", та
ОСОБА_5 укладено договір добровільного
страхування транспортного засобу,
водія та пасажирів від нещасних
випадків, цивільної відповідальності,
відповідно до умов якого застраховано
автомобіль марки "Хонда Сівік",
державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 31).

21 грудня 2008 року у м. Києві ОСОБА_3,
керуючи автомобілем марки "Хюндай"
державний номерний знак НОМЕР_3,
допустив зіткнення з автомобілем марки
"Хонда Сівік" державний номерний знак
НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_5,
внаслідок чого автомобілю марки "Хонда
Сівік", державний номерний знак НОМЕР_1,
завдано технічні ушкодження (а.с. 29).

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 26 січня 2009
року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
ДТП та притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 30).

Відповідно до Поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 19 березня 2008
року цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
марки "Хюндай", державний
номерний знак НОМЕР_3,
ОСОБА_3 застрахована у ВАТ "НАСК "Оранта"
і ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну, складає 35 тис. грн (а.с.
73).

Згідно зі звітом № 20 про оцінку майна
від 12 січня 2009 року вартість
матеріального збитку, завданого ОСОБА_5
як власнику автомобіля "Хонда Сівік",
державний номерний знак НОМЕР_1,
складає 91 443 грн 04 коп. (а.с.
32-34).

Відповідно до страхового акта від 30
січня 2009 року власнику автомобіля
марки "Хонда Сівік" ОСОБА_5 позивачем
відшкодовано шкоду, завдану внаслідок
ДТП, в сумі 73931 грн 41 коп., що
підтверджується платіжними
дорученнями (а.с. 48-55).

У п. 27 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки" при вирішенні
спорів про право зворотної вимоги
страховика суди повинні розрізняти
поняття "регрес" та "суброгація". У
випадку суброгації відбувається лише
заміна осіб у вже наявному зобов'язанні
(заміна активного суб'єкта) зі
збереженням самого зобов'язання. У
такому разі страхувальник передає свої
права страховикові на підставі
договору і сприяє реалізації останнім
прийнятих суброгаційних прав. У
випадку регресу одне зобов'язання
замінює собою інше, але переходу прав
від одного кредитора до іншого не
відбувається.

При цьому регрес регулюється
загальними нормами цивільного права
(зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також
статтею 38 Закону № 1961-IV, а для
суброгації відповідно до статті 993 ЦК
України і статті 27 Закону України "Про
страхування" встановлено особливий
правовий режим.

При суброгації перебіг строку
позовної давності починає
обчислюватися з моменту виникнення
страхового випадку, а при регресі ? з
того моменту, коли страховик виплатив
страхове відшкодування.

Регрес ? це той рідкісний випадок,
коли страховику надається право
стягнути суму виплаченого страхового
відшкодування зі свого ж
страхувальника або застрахованої
особи. Регрес в страхуванні не є
поширеним і передбачений законом лише
для окремих випадків.

Оскільки відповідно до ст. 993 ЦК
України та ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат перейшло право
вимоги, яке страхувальник, який отримав
страхове відшкодування, мав до особи,
відповідальної за завдані збитки, то
вбачається, що до ПАТ
"Українська страхова компанія
Гарант-Авто" перейшло право вимоги у
порядку суброгації, а відтак суди не
визначилися з початком перебігу строку
позовної давності пред'явлення позову.

На зазначені положення
законодавства суди уваги не звернули
та належну оцінку їм не надали та
фактичні обставини щодо правовідносин,
які виникли між сторонами та їх прав і
обов'язків не встановили, застосували
до правовідносин ст. 1191 ЦК України
помилково.

Оскільки суди на вищевикладені
обставини уваги не звернули, у
порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України
не врахували норми матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини, не встановили
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, згідно ч.
2 ст. 338 ЦПК України ухвалені по справі
рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану
представником - ОСОБА_4, задовольнити
частково.

Рішення Вишгородського районного
суду Київської області від
21 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 24
грудня 2013 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД.Д. Луспеник

Судді:Б.І. Гулько

А.О. Лесько

М.Є. Червинська

В.А. Черненко

4

Справа № 6-1765св14

Головуючий у першій інстанції Чіркова
Г.Є.

Доповідач Червинська М.Є.