Провадження № 22-ц/784/995/14
інстанції: Тішко Д.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

Іменем України

15 квітня 2014 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого:
Базовкіної Т.М.,

суддів:
Кушнірової Т.Б.,

Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання:
Романенко Ю.О,

за участю: позивача ОСОБА_3,
представників: відповідача - ОСОБА_4,
третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_6,

ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 19 лютого 2014 року за
позовом ОСОБА_6, ОСОБА_3 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору - управління з
використання та розвитку комунальної
власності Миколаївської міської ради,
товариство з обмеженою
відповідальністю «ЖЕК «Забота», про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2010 р. ОСОБА_6, ОСОБА_3
звернулися з позовом до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору - управління з
використання та розвитку комунальної
власності Миколаївської міської ради,
товариство з обмеженою
відповідальністю «ЖЕК «Забота», про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, зобов'язання вчинити
певні дії.

В обґрунтування своїх вимог
позивачі вказували, що є наймачами
квартири АДРЕСА_1, який відноситься до
комунальної власності. ОСОБА_10 є
власником квартири АДРЕСА_2, яку він
купив у ОСОБА_8

Посилаючись на те, що ОСОБА_8, а
згодом і новий власник квартири -
ОСОБА_7 самовільно без належних
дозволів знесли перегородки та стіни (в
тому числі несучі), демонтували систему
опалення у належній їм квартирі, а
ОСОБА_9 також вів будівельні роботи у
підвальному приміщенні будинку
(проводив його розширення та
поглиблення), що призвело до
пошкодження перекриття, підлоги та
стін у квартирі позивачів, погіршило
технічний стан всього будинку,
позивачі просили суд стягнути з
відповідачів 21235 грн. вартості
відновлювального ремонту, на користь
позивача ОСОБА_3 - 5000 грн. у
відшкодування моральної шкоди та
зобов'язати відповідачів за свій
рахунок у термін протягом трьох
місяців відновити несучі здібності
пошкоджених капітальних елементів
перекриття другого та третього
поверхів та підвалу будинку.

Рішенням Центрального районного
суду м. Миколаєва від 19 лютого 2014 р. в
позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі
вказують на невідповідність висновків
суду обставинам спору, вимогам
матеріального закону й просять рішення
суду скасувати, справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення позивача ОСОБА_3, який також
представляє інтереси ОСОБА_6,
представників відповідача та третьої
особи, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_11 є
наймачами та постійно проживають в
квартирі АДРЕСА_1, який перебуває у
комунальній власності, а з 2006 р. - на
балансі ТОВ «ЖЕК «Забота».

Квартира АДРЕСА_2 знаходиться на
другому поверсі зазначеного будинку
безпосередньо під квартирою позивачів.

На час розгляду справи квартира
АДРЕСА_2 належить на праві спільної
часткової власності (по ? частки)
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на підставі
свідоцтва про право власності від 04
серпня 2010 р., яке було видано на
підставі розпорядження адміністрації
Центрального району виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
від 29 червня 2010 р. № 452, яким зазначений
об'єкт визнаний готовим до
експлуатації у зв'язку з його
переобладнанням: з трьохкімнатної
квартири у двокімнатну, та рішення
Миколаївської міської ради від 30 липня
2010 р. № 901 щодо визнання права
власності за ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Свідоцтво про право власності на
ім'я ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було видано
замість договору дарування від 09
червня 2010 р., за яким ОСОБА_9 подарувала
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 квартиру АДРЕСА_2.

Таким чином, у вказаній квартирі
самовільно було здійснено
перепланування: з трьохкімнатної
квартири у двокімнатну з подальшим
оформленням такої зміни у
встановленому законом порядку.

Відповідно до акту ТОВ «ЖЕК
«Забота» АДРЕСА_1 від 19 березня 2010 р. в
квартирі АДРЕСА_1 виявлені наступні
пошкодження: у житловій кімнаті
(спальні) - тріщини до 4 мм, на стінах
кухні - тріщини до 3 мм.

Згідно кошторису, складеного
спеціалістом Регіональної
торгово-промислової палати
Миколаївської області, станом на 31
липня 2010 р. вартість ремонтних робіт у
квартирі позивачів складає 15752 грн.

В силу ч.ч. 1, 4, 5 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власність
зобов'язує.Власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та
природні якості землі.

Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України саме
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному будинку та не
порушать санітарно-технічних вимог і
правил експлуатації будинку.

Такі ж права та обов'язки власника
квартир у багатоквартирних будинків
щодо можливості проведення
переобладнання та перепланування
передбачені Правилами користування
приміщеннями житлових будинків та
гуртожитків, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 08
жовтня 1992 р. № 572.

Таким чином, саме власник
квартири має право на її ремонт,
переобладнання та перепланування за
певних умов і несе відповідальність за
такі зміни.

Між тим, позивачами заявлено
позов до відповідачів: ОСОБА_7,
ОСОБА_9, які не були і не є власниками як
квартири АДРЕСА_2

Так, як вбачається з матеріалів
інвентарної справи по житловому
будинку АДРЕСА_1, матеріали якої
витребувані та досліджені судом
апеляційної інстанції, власниками
квартири АДРЕСА_2 в цьому будинку на
час, коли, на думку позивачів, було
заподіяно шкоду їх квартирі у зв'язку з
неправомірним проведенням
перепланування, були: ОСОБА_9 на
підставі договору купівлі-продажу від
22 червня 2007 р.; яка 25 грудня 2009 р. продала
за згодою свого чоловіка ОСОБА_8,
вказану квартиру ОСОБА_15, в свою чергу,
09 червня 2010 р. ОСОБА_15 подарувала
квартиру ОСОБА_13 та ОСОБА_12 в рівних
частках.

ОСОБА_8 як чоловік ОСОБА_9 був
співвласником квартири АДРЕСА_2 до 25
грудня 2009 р., але другого співвласника
квартири - ОСОБА_9 позивачі до участі у
справі не залучали.

Приміщення підвалу будинку
АДРЕСА_1 належить територіальній
громаді м. Миколаєва, а 58/100 часток
площею 58.1 кв.м, яка розташована в межах
квартири позивачів була продана Фондом
комунальної власності міської ради
приватному підприємству «Раязіл
фасад» за договором купівлі-продажу
від 27 грудня 2004 р. На тепер власником
частини підвалу є ОСОБА_16

Відомості про проведення
яких-небудь робіт у приміщенні підвалу
у матеріалах справи відсутні.

В силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Позивачі наполягали на розгляді
справи саме за участі зазначених вище
відповідачів, оскільки вважали, що
останні мають відповідати за заподіяну
шкоду як особи, що безпосередньо
проводили переобладнання.

За таких обставин суд, який в силу
положень ст.ст. 11, 33 ЦПК України
позбавлений можливості самостійно
залучити до участі у справі належних
відповідачів правильно дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення даного позову.

За встановлених обставин
посилання апелянтів на те, що саме
ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є належними
відповідачами по справі є помилковим і
не може бути взято до уваги.

З урахуванням викладеного
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 відхилити, рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 19
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: