Справа № 136/633/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"14" квітня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Кривенка Д. Т.

за участю секретаря
Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Липовець
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із
вищевказаним позовом до відповідача,
який обґрунтувала тим, що 25 жовтня 2003
року вони зареєстрували шлюб із
відповідачем у Турбівській селищній
раді. Від цього шлюбу вони мають двоє
дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на
даний час перебувають разом з нею.
Причиною, що спонукала звернутись
позивача до суду, вказує, що протягом
останнього року їх проживання, між ними
постійно виникають непорозуміння,
розходження поглядів на сімейні
відносини та сімейні обов'язки щодо
виховання дітей та ведення спільного
господарства. Відповідач постійно
пред'являє необґрунтовані претензії.
Від постійних суперечок та скандалів,
діти постійно перебувають під впливом
психологічного стресу. Конфлікти між
ними погано впливають на її здоров'я та
їх дітей, а тому вважає, що вказані
обставини унеможливлюють збереження
шлюбу та суперечать її інтересам та
інтересам в сім'ї в цілому, що є
підставою для розірвання шлюбу.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, однак надала суду заяву, в
якій просила суд розгляд справи
проводити без її участі, позовні вимоги
підтримала, просила суд їх
задовольнити, а також відновити їй
дошлюбне прізвище.

Відповідач в судове засідання
також не з'явився, в адресованій суду
заяві позовні вимоги визнав, не
заперечував проти їх задоволення,
просив суд розгляд справи проводити у
його відсутності.

Дослідивши матеріали справи,
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, судом
встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

25 жовтня 2003 року сторони
зареєстрували шлюб у виконкомі
Турбівської селищної ради
Липовецького району Вінницької
області, про що в книзі реєстрації
шлюбів було зроблено актовий запис №46
та видано свідоцтво про шлюб. Від цього
шлюбу сторони мають двоє дітей: доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що доведено свідоцтвами
про народження.

Судом встановлено, що сторони
спільно не проживають, дітей спільно не
виховують, шлюбних відносин не
підтримують, господарства спільно не
ведуть. В своїх заявах не висловили
наміру зберегти сім'ю.

Правовідносини, що є предметом
даного спору є сімейними, а відтак
регулюються Сімейним кодексом України
від 10 січня 2002 року N 2947-III.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України,
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 1 СК України передбачено,
що сімейні відносини будуються на
паритетних засадах, на почуттях
взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги та підтримки.

Зі змісту ст.ст.104, 105, 110 СК України
слідує, що шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду
шляхом пред'явлення позову одним із
подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України,
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на викладене та у
контексті приведених правових норм,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню: шлюб між
сторонами має бути розірваний,
оскільки судом встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу буде суперечити
інтересам сторін та їх дітей, що має
істотне значення.

Разом з цим, підлягає до
задоволення вимога позивача про
відновлення їй дошлюбного прізвища,
оскільки це узгоджується з приписами
ст.113 СК України.

Крім цього, відповідач позов
визнав.

На підставі п.4 ст.174 ЦПК України,
у разі визнання відповідачем позову
суд, за наявності для того законних
підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Враховуючи, що визнання
відповідачем позовних вимог - не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси третіх осіб, суд
приймає визнання відповідачем позову
та виносить рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст.103, 104, 110, 112, 113 СК
України, керуючись ст.ст.10, 11, , 158, 169, 174,
213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
який був зареєстрований 25 жовтня 2003
року виконкомом Турбівської селищної
ради Липовецького району Вінницької
області, актовий запис №46.

Після розірвання шлюбу позивачці
відновити її дошлюбне прізвище
"ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати у вигляді
судового збору в сумі 243,60 грн.

Рішення суду про розірвання шлюбу
після набрання ним законної сили
направити до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко