провадження №2/756/451/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року Оболонський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Маринченко
М.М.,

при секретарі Яковлєвому
О.І., Князік І.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального
підприємства «Житлосервіс «Приозерне»
у Оболонському районі м. Києва, треті
особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_2, та
зобов'язання комунального
підприємства зняти відповідача з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою,

встановив:

Позивач звернувся до суду з
вказаним позовом, в якому зазначає, що
разом з матір'ю ОСОБА_4 та племінником
ОСОБА_3 проживає у кв. АДРЕСА_2. Квартира
складається з двох ізольованих кімнат
площею 17 кв.м та 15 кв.м. Квартира була
надана їх сім'ї на підставі ордеру,
виданого у 1980 році його батьку ОСОБА_5 В
квартирі зареєстрований також його
брат ОСОБА_2, який в квартирі не
проживає, оскільки влітку 2009 року
переїхав на постійне проживання до
належної йому на праві власності
АДРЕСА_1. Реєстрація відповідача в
квартирі позбавляє можливості інших
мешканців квартири реалізувати своє
право на приватизацію житла.

Посилаючись на положення ст. 107
Житлового кодексу України, позивач
просить визнати відповідача таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_2, та зобов'язати КП «Житлосервіс
«Приозерне» у Оболонському районі м.
Києва зняти відповідача з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримав та додатково пояснив,
що відповідач ОСОБА_2 є сином його
батька ОСОБА_5 від іншого шлюбу. Батько
розірвав шлюб з його мамою ОСОБА_4 у 1984
році, а у 1986 році переїхав проживати за
іншою адресою. Відповідач виписався зі
спірної квартири у зв'язку з
проходженням військової служби, а у 1992
році повернувся і його знову
зареєстрували у спірній квартирі.
Після реєстрації відповідач знову
поїхав, а коли повернувся, то повідомив
їх, що одружився і у нього народився син
ОСОБА_3 Дитину відповідача
зареєстрували в квартирі, а дозвіл на
реєстрацію дружини відповідача вони не
надали, проте відповідач з дружиною та
сином проживали в квартирі. У 2008 році
відповідач отримав у спадщину квартиру
АДРЕСА_1 від тітки і влітку 2009 чи 2010 року
(позивач точно не пам'ятає) переїхав
проживати до цієї квартири з дружиною
та другою (молодшою) дитиною, яку
прописав в успадкованій квартирі, та
забрав свої речі, які вивіз на машині
(сумки, кульки, книги). Їм відповідач
нічого не пояснював, оскільки між ними
склалися конфліктні стосунки і позивач
з ним на той час уже не розмовляв. Син
відповідача ОСОБА_3 залишився
проживати у спірній квартирі. У 2010 році
позивач знайшов у поштовій скринці
конверт, у якому були документи на
квартиру АДРЕСА_1, оформлені на
відповідача, тоді він зрозумів, що
відповідач переїхав у цю квартиру
проживати. Сину відповідача ОСОБА_3
позивач запропонував дати 29000 дол. за їх
кімнату в квартирі, проте пізніше
ОСОБА_3 передав йому, що відповідач
бажає отримати 40000 дол.

Також позивач зазначив, що він
переважну більшість часу знаходиться
дома, оскільки працює приватним
підприємцем, тому бачив, що відповідач
в квартирі після від'їзду не з'являвся.
Квартира складається з двох
ізольованих кімнат. Позивач з мамою
проживає в одній кімнаті, а син
відповідача ОСОБА_3 - в іншій. Кімнати
закриваються на замки. В кімнату ОСОБА_3
позивач не заходив, але через відчинені
двері бачив у кімнаті дитяче ліжко,
телевізор. Позивач стверджує, що
квартира знаходиться в незадовільному
стані внаслідок конфліктних стосунків
з відповідачем та небажанням
відповідача брати участь в ремонті
квартири. Проте позивач за власні кошти
утеплив стіну на кухні, поставив
металопластикове вікно, замінив
умивальник, усував поточні поломки
сантехнічного обладнання. На кухні
позивач поставив другу газову плиту
(для себе та матері), а вкладовій - свою
пральну машину. Щодо оплати
комунальних послуг позивач зазначив,
що мати, як дитина війни, має певні
пільги, тому вона обраховує скільки
повинен заплатити позивач, а потім
квитанцію на оплату
житлово-комунальних послуг вони
кладуть на стіл у кухні і відповідач
сплачує свою частину. Заборгованості
по оплаті житлово-комунальних послуг у
них немає.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову
заперечував посилаючись на те, що він
зареєстрований та постійно проживає у
спірній квартирі разом з сином ОСОБА_3
(займають окрему кімнату), оплачує
надані житлово-комунальні послуги,
проходить лікування та обстеження в
Поліклініці № 1 Оболонського району
м.Києва. У належній йому на праві
власності кв. АДРЕСА_1 з серпня 2010 року
проживає його дружина ОСОБА_7 та їх
молодший син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Він з
дружиною не проживає у зв'язку з
поганими стосунками між ним, але 2-3 рази
на тиждень провідує дружину та дитину.

Відповідач зазначає, що акти ЖЕКу про
його відсутність у квартирі, на які
посилається позивач, як на доказ його
не проживання в квартирі, є неналежними
доказами, оскільки складені у той час,
коли він перебував на роботі або
виходив з квартири по своїх справах.
Його кімната закривається на замок, усі
його речі знаходяться в цій кімнаті,
тому ніхто не міг обстежити його
кімнату на предмет його не проживання в
ній.

На даний час він працює оператором
мікрозварки в денні та нічні зміни. До
цього працював оператором в
«Терміналі-М» також за позмінним
графіком. Позивач в квартирі майже не
буває, в квартирі проживає його мати
ОСОБА_4, яка займає з позивачем окрему
кімнату, тому та обставина, що вони не
зустрічаються з позивачем в квартирі в
місцях загального користування, з
урахуванням того, що між ними давно
конфліктні стосунки, у зв'язку з якими
вони не спілкуються між собою, не
свідчить про його не проживання у
квартирі.

Відповідач вказав, що вказаний спір
виник у зв'язку з тим, що вони з
позивачем не можуть дійти згоди щодо
приватизації квартири, тому позивач
намагається позбавити його права
користування квартирою, щоб в
подальшому, без його участі,
приватизувати квартиру.

Представник КП «Житлосервіс
«Приозерне» у Оболонському районі м.
Києва позовні вимоги позивача щодо
визнання відповідача таким, що втратив
право користування квартирою, просив
розглянути відповідно до вимог чинного
законодавства. Проти задоволення вимог
про зобов'язання комунального
підприємства зняти відповідача з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою представник заперечував
посилаючись на те, що підприємство не
наділено повноваженнями знімати
будь-кого з реєстраційного обліку.

Третя особа ОСОБА_3 проти позову
заперечував посилаючись на те, що
проживає у спірній квартирі в окремій
кімнаті разом з батьком ОСОБА_2 Позивач
та ОСОБА_4 займають іншу ізольовану
кімнату. Обидві кімнати закриваються
на замок. Його мати з молодшим братом
внаслідок постійних конфліктів з
позивачем переїхали проживати в кв.
АДРЕСА_1. Батько навідується до матері
та другого сина, але стосунки між
батьком та мамою напружені і їх шлюб
тримається виключно на дітях.

Речі та взуття батька зберігаються в
кімнаті. Батько оплачує
житлово-комунальні послуги. На кухні в
квартирі стоїть дві плити, два стола,
два холодильника, оскільки він з
батьком та позивач з матір'ю готують
їсти окремо.

ОСОБА_3 зазначив, що після від'їзду його
матері позивач почав переговори щодо
виплати їм компенсації та їх виселення
з квартири. Також обговорювалися
питання приватизації квартири. Проте
згоди досягнуто не було.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилася, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, надіслала до суду
письмові пояснення, в яких зазначила,
що позов підтримує, оскільки з 2010 року
ОСОБА_2 а спірній квартирі не проживає і
ніколи в неї не приходить, в квартирі
проживає його син ОСОБА_3, який в
квартирі не прибирає, приводить в
квартиру друзів, з якими розпиває
спиртні напої, та дівчину, яка у нього
ночує.

Свідок ОСОБА_9, сусідка, яка проживає в
кв. АДРЕСА_3, суду вказала, що проживає в
зазначеній квартирі з 1987 року. Коли
вона заселилася в свою квартиру,
позивач та його мати вже проживали в кв.
АДРЕСА_2. Потім в спірній квартирі
зареєстрували відповідача, який привів
свою дружину. Приблизно влітку 2011 року
відповідач, його дружина та двоє дітей
виїхали з квартири. В цей час свідок
була на вулиці та бачила, як вони носили
якісь пакунки. Потім від матері
позивача свідок дізналася, що вони
виселилися. Свідок зазначила, що в кв.
АДРЕСА_2 заходить кожного місяця по
різним питанням. В квартирі крім
позивача та його матері нікого не
зустрічала. Позивач та його мама живуть
в одній кімнаті, інша кімната закрита
на замок. Коли свідок заходить до
квартири, то спілкується з позивачем та
його мамою на кухні. На кухні стоїть дві
плити - одна брудна, одна чиста. З осені
2013 року свідок бачила ОСОБА_3 з дівчиною
та друзями, які заходили в квартиру.
Свідок бачила ОСОБА_3 близько трьох
разів з хлопцями, вони пили пиво.
Відповідача свідок з літа 2011 року
жодного разу не бачила. Також свідок, як
член комісії ЖЕКу, зазначила, що
висновки в актах ЖЕКу про не проживання
відповідача в квартирі, зроблені на
підставі того, що на момент перевірки
відповідач не був присутній у квартирі.

Свідок ОСОБА_10, товариш позивача, суду
зазначив, що заходить в гості до
позивача 2-3 рази на місяць. Відповідача
в квартирі не бачив близько два з
половиною роки. Інколи бачив старшого
сина відповідача. В кімнату, в якій не
проживає позивач, не заходив, що в ній
робиться - не знає. На кухні у позивача
своя плита. Інша плита вся залита жиром,
бачив на ній брудний посуд.

Свідок ОСОБА_11, сусідка, яка проживає в
кв. АДРЕСА_4, суду вказала, що у спірній
квартирі проживає позивач, його мама та
ОСОБА_3. До цього в квартирі жили батьки
ОСОБА_3 з молодшим сином. Близько 2-3 роки
відповідач, його дружина та молодший
син в квартирі не проживають. Такий
висновок свідок зробила на підставі
того, що не зустрічає вказаних осіб.
Свідок зазначила, що з працівниками
ЖЕКу до спірної квартири ходили чотири
рази близько 16-17 год. В квартирі
відповідача та його сина не було, двері
до їх кімнати були зачинені. Також
сідок пояснила, що спірну квартиру не
відвідувала, крім тих випадків, коли
заходила у складі комісії ЖЕКу. Інколи
бачить ОСОБА_3, як він заходить в
квартиру з друзями та дівчиною.

Свідок ОСОБА_12, друг третьої особи
ОСОБА_3, зазначив, що знайомий з ОСОБА_3
близько 10 років. У спірній квартирі
останні п'ять років проживає ОСОБА_3 та
його батько. Свідок заходив до кімнати
ОСОБА_3, на кухні не був. Коли приходив у
гості до ОСОБА_3, бачив його батька, який
сидів за комп'ютером або спав. До ОСОБА_3
свідок заходить в гості близько 1 разу
на тиждень. При цьому батька ОСОБА_3 він
бачив не кожного разу - ввечері батька
зустрічав частіше, на вихідних - часто.

Свідок ОСОБА_13, друг третьої особи
ОСОБА_3, суду зазначив, що спілкується з
ОСОБА_3 з 2009 року, заходить до нього в
гості 2-3 рази на місяць, вони разом
катаються на велосипедах, останнім
часом він надавав ОСОБА_3 допомогу у
навчанні. У спірній квартирі проживає
ОСОБА_3 з батьком в одній кімнаті, в
іншій кімнаті проживає родич ОСОБА_3.
ОСОБА_3 закриває кімнату на замок.
Свідок зазначив, що коли заходів у
гості до ОСОБА_3 ввечері, то батька
бачив, а коли вдень - то не бачив. Батько
був одягнутий у домашній одяг, дивився
телевізор, сидів за комп'ютером або
лежав на дивані. В кімнаті знаходиться
великий диван та двохповерхове ліжко.
ОСОБА_3 та його батько їдять в кімнаті
за столом. На кухню він не заходив.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, відповідача
ОСОБА_2 та представника відповідача КП
«Житлосервіс «Приозерне» у
Оболонському районі м. Києва, третьої
особи ОСОБА_3, показання свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 Житлового
кодексу України у разі вибуття наймача
та членів його сім'ї на постійне
проживання до іншого населеного пункту
або в інше жиле приміщення в тому ж
населеному пункті договір найму жилого
приміщення вважається розірваним з дня
вибуття. Якщо з жилого приміщення
вибуває не вся сім'я, то договір найму
жилого приміщення не розривається, а
член сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

Відповідно до ордеру № 4858 від 10 вересня
1980 року (а.с.9) квартира АДРЕСА_2 надана
для вселення ОСОБА_5, ОСОБА_4 (дружина),
ОСОБА_2 (син) та ОСОБА_1 (син).

Позивач в судовому засіданні пояснив,
що він змінив прізвище з ОСОБА_1 на
ОСОБА_1.

Відповідно до нотаріально
посвідченого договору дарування від 10
червня 2009 року (а.с. 10) ОСОБА_15
подарувала ОСОБА_2 2/3 частини квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину від 22 січня 2008 року (а.с.12)
ОСОБА_2 успадкував 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1.

Згідно довідок форми № 3 ЖЕК № 505 від 15
травня 2013 року та від 31 січня 2014 року
(а.с. 15, 155) у вказаній квартирі
зареєстровані ОСОБА_4 (з 1980 року), ОСОБА_2
(з 1992 року), ОСОБА_3 (з 1996 року), ОСОБА_1 (з
2003 року) та ОСОБА_5 (з 30 січня 2014 року).

Відповідно до плану за поверхами (а.с.13
зворот) квартира складається з двох
ізольованих кімнат 15 кв.м та 17 кв.м.

З пояснень сторін вбачається, що
вказані кімнати обладнані замками,
позивач та його мати ОСОБА_4
користуються кімнатою 17 кв.м.

Позивач зазначає, що кімнатою 15 кв.м
користується повнолітній син
відповідача ОСОБА_3, а відповідач
ОСОБА_2 влітку 2009 року вибув на постійне
місце проживання до належної йому на
праві власності кв. АДРЕСА_1.

На підтвердження вибуття відповідача
на постійне місце проживання до
вказаної квартири позивач посилається
на постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи від 15 січня 2012
року, винесену ДІМ Оболонського РУ ГУ
МВС України в м. Києві Шевчук В.В., та
пояснення ОСОБА_3 дільничному
інспектору від 11 січня 2012 року (а.с. 7,8).

З вказаних документів вбачається, що 07
січня 2012 року до Оболонського РУ ГУ МВС
України в м. Києві надійшла заява
позивача, в якій він зазначав, що у
спірній квартирі його брат ОСОБА_2, його
батько ОСОБА_5 та племінник ОСОБА_3
шумлять, розпивають спиртні напої,
приводять в квартиру сторонніх людей, у
зв'язку з чим просив встановити, хто та
на якій підставі проживає в квартирі. В
ході розгляду заяви було опитано
ОСОБА_3, який зазначив, що його батько
ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає
близько двох років, а проживає у кв.
АДРЕСА_1. Також було опитано ОСОБА_4, яка
пояснила, що у спірній квартирі
проживає вона з сином (позивачем) та
племінником ОСОБА_3 ОСОБА_2 у спірній
квартирі не проживає з червня 2010 року, а
проживає у кв. АДРЕСА_1. Сусіди з кв.
АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 повідомили, що
ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживає.

Проте з заяви ОСОБА_3 від 17 січня 2012 року
та квитанції Укрпошти від 17 січня 2012
року (а.с. 164) вбачається, що ОСОБА_3
надіслав у вказану дату до дільничного
інспектора Москалика А.В. заяву, в якій
зазначив, що пояснення, які він надав 11
січня 2012 року, були написані під тиском
з боку інспектора, без пояснення суті
окремих висловлювань, а тому він
просить вважати їх недійсними та
повторно розглянути всі обставини
справи.

Також, обґрунтовуючи позовні вимоги
позивач посилається на акти від 13 січня
2012 року, 10 січня 2013 року, 28 травня 2013
року, 03 вересня 2013 року (а.с. 16-19),
складені майстром т/д ЖЕКу № 505 ОСОБА_18,
сусідами кв. АДРЕСА_4 та АДРЕСА_6 ОСОБА_11
та ОСОБА_9 та затверджені начальником
ЖЕКу № 505, в яких зазначено, що зі слів
вказаних сусідів ОСОБА_2 в кв. АДРЕСА_2 з
червня 2010 року не проживає, на момент
складання акту ОСОБА_2 в квартирі не
знаходився, а також на акт від 17 грудня
2013 року (а.с. 86), складений трьома
майстрами т/д ЖЕКу № 505 та затверджений
начальником ЖЕКу № 505, відповідно до
якого в цей день у кв. АДРЕСА_2 об 11 год. 50
хв. крім позивача нікого не було, одна
кімната була закрита на замок.

Проте з вказаних чотирьох актів не
вбачається, у який час комісія
відвідувала спірну квартиру.

Крім того, відсутність відповідача в
квартирі на час відвідування комісією
квартири не свідчить про не проживання
відповідача в ній.

З наданих відповідачем довідок від 30
жовтня 2013 року № 10 та від 21 січня 2014
року №1 (а.с. 71, 158) вбачається, що ОСОБА_2
працює на підприємстві ТОВ НДІЦ
«Арматом» з 12 серпня 2013 року оператором
мікрозварювання. 03 вересня 2013 року
відповідач знаходився на робочому
місці з 7 год. 45 хв. до 16 год. 30 хв. 17
грудня 2013 року з 7 год. 30 хв. до 16 год.
знаходився на робочому місці.

З наданої відповідачам заяви (а.с. 70)
вбачається, що 28 травня 2013 року
відповідач звертався до Укрсиббанку з
питання закриття карткового рахунку.

Згідно відповіді директора КП
«Житлосервіс «Приозерне» у
Оболонському районі м. Києва від 13
листопада 2013 року (а.с. 162) вказані акти
на предмет перевірки проживання ОСОБА_2
в кв. АДРЕСА_2 складені не у
відповідності до норм чинного
законодавства, тому працівники ЖЕКу,
які склали акти та підписали їх, були
притягнуті до дисциплінарної
відповідальності.

Також на підтвердження тієї обставини,
що відповідач проживає в квартирі по
АДРЕСА_1, позивач посилається на те, що у
червні 2013 року ним було подано до суду
позов (а.с. 193) до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
встановлення порядку користування
спірною квартирою та зміну договору
найму. У позовній заяві, обґрунтовуючи
свої вимоги, він зазначив, що у спірній
квартирі фактично проживає дві окремі
сім'ї: позивач з матір'ю у кімнаті
площею 17 кв.м та ОСОБА_3 в кімнаті площею
15 кв.м, а брат ОСОБА_2 проживає за іншою
адресою: АДРЕСА_1, і відповідач ОСОБА_2
вказаний позов визнав, що
підтверджується журналом судового
засіданні (а.с. 189), звукозаписом
судового засідання (а.с. 197) та поданими
до суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 письмовими
заявами від 15 липня 2013 року про
визнання позову.

Проте суд вважає, що вказані документи
не підтверджують проживання
відповідача в квартирі по вул.
Краснодарська у м. Києві, оскільки
визнання відповідачем позову про
встановлення порядку користування
квартирою не свідчить про визнання ним
тієї обставини, що він не проживає у
спірній квартирі. Зокрема, прослухавши
звукозапис судового засідання по
справі № 2/756/3310/13, суд встановив, що при
встановленні головуючим особи
відповідача ОСОБА_2 останній вказав, що
він проживає у кв. АДРЕСА_2. У
адресованій суду заяві про визнання
позову ОСОБА_2 також вказав, що він
проживає у цій квартирі. Крім того, по
справі рішення судом не ухвалено,
оскільки, як вбачається з пояснень
сторін, позов за заявою позивача
залишено без розгляду.

З квитанцій (а.с. 73, 159, 160 ) за вересень 2013
року, грудень 2013 року, лютий 2014 року
вбачається, що ОСОБА_2 здійснює оплату
житлово-комунальних послуг, наданих у
спірній квартирі.

Відповідно до довідки від 27 грудня 2013
року Комунального некомерційного
підприємства «Центр первинної
медико-санітарної допомоги № 1»
Оболонського району м. Києва (а.с. 110)
ОСОБА_2 згідно медичної документації з
2009 року звертався у Поліклініку № 1
Оболонського району: 25 серпня 2009 року
до дільничного терапевта та
лікаря-хірурга, 02 квітня 2010 року до
ортопеда-травматолога, 01 грудня 2010 року
до дільничного лікаря, 10 грудня 2010 року
до лікаря уролога, 13 січня 2013 року до
дільничного лікаря, а також у квітні 2010
року здавав аналізи та робив УЗД
черевної порожнини та 28 травня 2013 року
проходив флюорографічне обстеження.

Також Комунальним некомерційним
підприємством «Центр первинної
медико-санітарної допомоги № 1»
Оболонського району м. Києва
відповідачу було видано листок
непрацездатності з 10 січня 2014 року по 15
січня 2014 року (а.с. 157), а згідно талону
від 10 січня 2014 року (а.с. 157) відповідач
проходив профогляд у вказаній медичній
установі.

Вказані докази свідчать про те, що
відповідач отримує медичне
обслуговування саме за зареєстрованим
місцем проживання, а не за адресою, на
яку згідно посилань позивача, вибув
відповідач.

Наданий позивачем акт обстеження
сантехнічного обладнання в кв. № 32 від
24 грудня 2013 року (а.с. 109) та фотокартки
сантехнічного обладнання (а.с. 200, 201) не
містять даних, які б підтверджували не
проживання відповідача у спірній
квартирі.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що 09 грудня 2013 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського РУ
ГУ МВС України у м. Києві з заявою (а.с.122)
про перевірку факту постійного
проживання ОСОБА_2 з початку літа 2010
року за адресою: АДРЕСА_1.

В ході опрацювання вказаної заяви ДІМ
Шевченківського РУ ГУ МВС України у м.
Києві прийняв письмові пояснення від 14
грудня 2013 року (а.с.123) від ОСОБА_7
(дружини відповідача), яка зазначила, що
відповідач у кв. АДРЕСА_1 ніколи не
проживав, оскільки у нього є власна кв.
АДРЕСА_2. Він лише періодично
з'являється за її місцем проживання
оскільки у них спільні діти.

Також ДІМ Шевченківського РУ ГУ МВС
України у м. Києві прийняв письмові
пояснення від 14 грудня 2013 року (а.с.124, 124)
від сусідів, які проживають в кв.
АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8, які повідомили, що
мешканців кв. 45 вони не знають, оскільки
з сусідами не спілкуються.

Покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_11 (сусідів)
та ОСОБА_10 (товариша позивача), які буди
допитані за клопотанням позивача, суд
оцінює критично, оскільки вказані
особи, як вбачається з їх пояснень,
відвідували спірну квартиру лише
кілька разів на місяць, і з урахуванням
того, що відповідач з сином
користуються окремою кімнатою, яка
зачиняється на замок, свідкам не може
бути достовірно відомо, проживає
відповідач в квартирі, чи ні. Та
обставина, що вони не зустрічали під
час своїх візитів у квартирі
відповідача, а також не зустрічали його
у під'їзді чи на вулиці, не свідчить про
не проживання відповідача в квартирі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки суду не надано доказів
вибуття відповідача зі спірної
квартири на постійне місце проживання
до кв. АДРЕСА_1, підстави для визнання
відповідача таким, що втратив право
користування спірною квартирою
відсутні.

За таких обставин відсутні й підставі
для зобов'язання КП «Житлосервіс
«Приозерне» у Оболонському районі м.
Києва зняти відповідача з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою. Крім того, зняття осіб з
реєстрації не належить до компетенції
КП «Житлосервіс «Приозерне» у
Оболонському районі м. Києва.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст. 107 Житлового кодексу України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального
підприємства «Житлосервіс «Приозерне»
у Оболонському районі м. Києва, треті
особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_2, та
зобов'язання комунального
підприємства зняти відповідача з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
М.М.Маринченко