Справа №127/7542/14-ц
Провадження № 2/127/3281/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2014 року
м.
Вінниця

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Борисюк І.Е.,
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до Вінницького міського ТВБВ №
10001/0175 Державного ощадного банку
України про стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з
позовом до Вінницького міського ТВБВ №
10001/0175 Державного ощадного банку
України про стягнення збитків.

Статтею 119 ЦПК України чітко визначено
форму і зміст позовної заяви.

В порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України позовна заява не містить ціну
позову щодо вимог майнового характеру,
яка визначається у позовах про
стягнення грошових коштів - сумою, яка
стягується, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80
ЦПК України.

Судом прийнято до уваги, що суду
необхідно суворо дотримуватися вимог
процесуального законодавства на
стадії прийняття позовних заяв та
підготовки справ до розгляду,
перевіряти відповідність заяв вимогам
статей 119, 120 ЦПК України. Не допускати
випадків прийняття заяв, зокрема, без
визначення ціни позову. На
вищезазначене, також, неодноразово
звертав увагу Вищий спеціалізований
суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

В порушення п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК позовна
заява не містить виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги.

Суд вважає за необхідне звернути увагу
позивача на те, що згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК
України в цивільному процесі позивачем
і відповідачем можуть бути фізичні і
юридичні особи, а також держава.

Згідно ч. 3 ст. 95 ЦК України філії та
представництва не є юридичними
особами. Вони наділяються майном
юридичної особи, що їх створила, і діють
на підставі затвердженого нею
положення.

Згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України цивільна
процесуальна правоздатність - це
здатність мати процесуальні права та
обов'язки сторони, третьої особи,
заявника, заінтересованої особи
(цивільна процесуальна правоздатність)
мають усі фізичні і юридичні особи.

У контексті положень цивільного
законодавства щодо поняття «юридична
особа», її представництва та філії, у
ст. 2 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» роз'яснюються
вживані в ньому терміни: банк - юридична
особа, яка має виключне право на
підставі ліцензії Національного банку
України здійснювати у сукупності такі
операції: залучення у вклади грошових
коштів фізичних і юридичних осіб та
розміщення зазначених коштів від свого
імені, на власних умовах та на власний
ризик, відкриття і ведення
банківських рахунків фізичних та
юридичних осіб; представництво банку
- територіально відокремлений
структурний підрозділ банку, що
виконує функції представництва та
захисту інтересів банку і не здійснює
банківську діяльність; філія банку -
відокремлений структурний підрозділ
банку, що не має статусу юридичної
особи і здійснює банківську діяльність
від імені банку.

Таким чином, аналіз чинного
законодавства (ЦК України та Закону
України «Про банки і банківську
діяльність» свідчить про те, що мова
йде лише про філії та представництва
банку. Правовий статус відділення
банку на законодавчому рівні не
регламентований. Проте в п. 10.1
постанови Національного банку України
від 31 серпня 2001 р. № 375 «Про
затвердження Положення про порядок
створення і державної реєстрації
банків, відкриття їх філій,
представництв, відділень»
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 24 жовтня 2001 р. за № 906/6097)
зазначається, що з метою поліпшення
обслуговування клієнтів та виконання
функцій, визначених банком, банк може
відкривати структурні одиниці
(відділення, власні обмінні пункти), і
таке відкриття відповідно до п. 10.4
може здійснюватися як на балансі банку,
так і на балансі філії.

Тому, на відміну від філії,
представництво не може обслуговувати
юридичну та фізичну особу, адже
здійснює лише представницькі функції,
а відділення банку перебуває або на
його балансі, або на балансі філії.

Позивачем в позові зазначено
відповідачем Вінницьке міське ТВБВ №
10001/0175 Державного ощадного банку
України, яке не має статусу юридичної
особи, і яке відповідно не наділене
цивільною процесуальною
правоздатністю.

Враховуючи викладене наявні підстави
для залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1
ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницького
міського ТВБВ № 10001/0175 Державного
ощадного банку України про стягнення
збитків - залишити без руху та надати
позивачу строк на протязі двох днів з
дня отримання ухвали для усунення
недоліків, зазначених в ухвалі суду,
шляхом надання позовної заяви у новій
редакції, зокрема, із зазначенням ціни
позову, у відповідній кількості
екземплярів, в іншому випадку позовна
заява буде вважатись не поданою та
повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: