Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-ц/778/1803/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2014 року
м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Хортицького
районного суду м. Запоріжжя від 25
лютого 2014 року у справі за позовом
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на заставне майно,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернулося до суду із
вищевказаним позовом, в якому
зазначало, що 01 вересня 2006 року між ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір №
014/17-16/4546-11, на підставі якого
відповідачу надано кредит в розмірі
33835,00 дол. США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,50 % на
строк до 03.09.2012р..

Також, відповідно до 9.1. кредитного
договору, в разі порушення
відповідачем строків повернення
кредиту, процентів за користування
кредитом, відповідач сплачує позивачу
пеню в розмірі 0,5% від суми
простроченого платежу, за кожен день
прострочення.

З метою забезпечення повернення
кредитних коштів за кредитним
договором 05 вересня 2006 року між ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та
відповідачем було укладено договір
застави транспортного засобу відносно
легкового автомобіля марки MITSUBISHI OUTLANDER,
2006 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_4, виданого Запорізьким РЕВ
МРВ ДАІ №1,2 при У MBС України в
Запорізькій області 01.09.2006р..
Відповідно до п.2.14 цього договору, в
разі порушення терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою, в
рахунок заставленого майна
задовольняються вимоги
заставодержателя у повному обсязі.

В порушення умов кредитного договору
відповідач несумлінно, виконував свої
зобов'язання внаслідок чого станом на
14.01.2014 р. у відповідача утворилась
заборгованість, згіде: розрахунку
Банку за уточненим позовом, в розмірі
343836,64 грн., що складається з: 60098,41 грн.
(7518,88 дол. США) - суми заборгованості за
кредитом; 20058,11 грн. (2509,46 дол. США) - суми
нарахованих та не сплачених процентів;
263680,12 грн. - пені за прострочення по
сплаті кредиту та процентів за період з
27.01.2011 року по 14.01.2014 року.

При цьому, з детального розрахунку суми
заборгованості та розрахунку пені за
останній рік наданого позивачем на
вимогу суду, вбачається, що остання
проплата відповідача по кредиту та
відсоткам по кредитному договору
відбулась 24.05.2011 року, а заборгованість
за кредитом у відповідача становить
60098,41 грн. (7518,88 дол. США), заборгованість
за відсотками - 20058,11 грн. (2509,46 дол. США),
а сума пені за період з 03.02.2013 року по
14.01.2014 року становить 17372,58 доларів США,
тобто 138859,03 грн., а всього - 219015,55 грн..

З метою врегулювання питання погашення
заборгованості, відповідачу банком
була надіслана вимога від 10.08.2011р. про
повернення заборгованості за кредитом,
в якій оповіщено про суму боргу на той
час та попереджено про правові
наслідки вразі її несплати, але
відповідач в добровільному порядку не
сплатив суму боргу. Дану вимогу
відповідач отримав згідно і поштового
повідомлення 18.08.2011 p..

Посилаючись на зазначені обставини,
просило суд, звернути стягнення на
предмет застави - автомобіль MITSUBISHI
OUTLANDER, 2006 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 014/17-16/4546-11 від 01.09.2006р., згідно
уточнених позовних вимог, на суму 343836,64
грн., та стягнути з відповідача суму
сплаченого судового збору.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 25 лютого 2014 року позов
задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №014/17-16/4546-11 від 01
вересня 2006 року в сумі 219015,55 грн. 55 коп.
звернуто стягнення на предмет застави:
автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, номер
кузова НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_3 на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4,
виданого Запорізьким РЕВ МРВ ДАІ №1,2
при УМВС України в Запорізькій області
01.09.2006 року, шляхом реалізації його на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження за ціною не
нижче від ринкової ціни на підставі
оцінки, проведеної в межах процедури
виконавчого провадження,

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Запорізької обласної дирекції
«Райффайзен Банк Аваль» судові витрати
в сумі 2190,15 грн.

Не погоджуючись з рішенням районного
суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення районного суду
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін. За її
змістом Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Апелянт заперечує проти існування
заборгованості за кредитним договором.
Разом з тим, одночасно посилається на
те, що кредитний договір є неукладеним,
тому що не були узгоджені суттєві умови
договору. Зокрема, не визначалася
сукупна вартість кредиту,
конвертаційні витрати, застереження
про валютні ризики тощо.

Натомість суд першої інстанції
правильно виходив з того, що відповідач
придбав автомашину за кредитні кошти,
як умови придбання автомашини так і
умови отримання та повернення
кредитних коштів були визначені у
кредитному договорі і погоджені обома
сторонами.

Посилання апелянта на застосування ст.
ст. 1212 ЦК, за якою поверненню підлягає
безпідставно набуте майно, взагалі не
узгоджується з фактичними обставинами
справи та діями сторін на виконання
досягнутих ними угод. Так, апелянт не
ставить питання ані про повернення
безпідставно (на його думку) сплачених
грошових сум банку, ані про повернення
(також безпідставно) отриманого ним
автомобіля.

Крім того, позивач вимагає звернення
стягнення на заставне майно на
підставі договору застави, який не
оспорений, не визнаний недійсним. Факт
існування заборгованості
підтверджується відповідними
розрахунками, які не оспорені та не
спростовані.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
правильно керувався ст. ст. 572,589, ЦК, за
положеннями яких в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).
У разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

З огляду на викладене, судова колегія
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 25 лютого 2014 року в цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: