Справа № 750/804/14-ц Провадження №
22-ц/795/547/2014 Головуючий у I інстанції:
Карапута Л.В.Категорія: цивільна
Доповідач: Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

08 квітня 2014 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
у складі:

Головуючого : Кузюри Л.В.

Суддів : Вінгаль В.М., Харечко Л.К.

При секретарі :Шкарупі Ю.В.

За участю: представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 23
лютого 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання
членом сім»ї,

В С Т А Н О В И
В :

В серпні 2009 року ОСОБА_1 звернулась з
даним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, в
обґрунтування якого зазначала, що з 2003
року з дозволу квартиронаймача ОСОБА_3
проживає у АДРЕСА_1, постійно там
проживає, несе обов'язки по утриманню
вказаного майна, у зв'язку з чим,
просила визнати її членом сім»ї
квартиронаймача ОСОБА_3

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 23 лютого 2010 року позов
ОСОБА_1 задоволено, визнано її членом
сім»ї ОСОБА_3, наймача АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з указаним рішенням
суду, ОСОБА_3 звернулась з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просила
скасувати вказане рішення.

ОСОБА_3 вказувала на невідповідність
дійсним обставинам справи висновків
суду про наявність підстав для
визнання ОСОБА_1 членом її сім»ї,
оскільки вселення позивача в квартиру
відбувалось за усною домовленістю та
виключно в якості піднаймача. ОСОБА_3
зазначала, що вона працювала м.
Орехово-Зуєво (РФ), оскільки в м.
Чернігові не мала роботи, вселила
позивача для догляду за квартирою,
однією сім'єю не проживала, не вела з
нею спільного господарства, не мала
спільного бюджету. Крім того, ОСОБА_3
вказала, що підписи від її імені, що
містяться в договорі про надання
юридичних послуг від 21.09.2009 року та
листі про визнання позовних вимог, їй
не належать, у зв'язку з чим, вказані
документи не повинні братись судом до
уваги.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення учасників
судового розгляду, вивчивши та
дослідивши матеріали цивільної справи,
матеріали цивільної справи №2-2672/09,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню, виходячи з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
станом на час виникнення даного спору
наймачем квартири АДРЕСА_1 була ОСОБА_3.
За даними особового рахунку № НОМЕР_1
(а.с. 32) з 17.11.1992 року в квартирі були
зареєстровані ОСОБА_3 та її дочка
ОСОБА_5

Матеріалами справи підтверджено, що з
2003 року у вищевказаній квартирі без
реєстрації разом з сином проживала
ОСОБА_1 (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є двоюрідними
сестрами, проживають як одна сім»я
разом і ведуть спільне господарство.

Вищенаведені висновки суду першої
інстанції не можна вважати законними
та обґрунтованими, відповідно до
положень ст.213 ЦПК України, оскільки
вони не відповідають обставинам справи
та положенням матеріального закону.

Відповідно до частини 2 статті 64
ЖК України, до членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки, а також членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Згідно з положеннями частини 1 статті 65
ЖК України, наймач вправі в
установленому порядку за письмовою
згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення інших осіб.

Наявність у особи такого права
передбачено також положеннями статті
817 ЦК України, згідно з якою наймач та
особи, які постійно проживають разом з
ним, мають право за їх взаємною згодою
та за згодою наймодавця вселити у житло
інших осіб для постійного проживання у
ньому. При цьому, особи, які вселилися у
житло відповідно до вищевказаних
правил, набувають рівних з іншими
особами прав користування житлом, лише
у тому разі, коли інше не було
передбачено при їх вселенні.

Аналіз наведених норм
матеріального права дає підстави для
висновку, що вселити до займаного
житлового приміщення інших осіб,
наймач має право при дотриманні
встановленого законом порядку
вселення та отримання письмової згоди
всіх повнолітніх членів сім»ї.

Вирішення питання про те, в якій
якості вселились вказані особи в
житлове приміщення, визнання їх
членами сім»ї наймача, можливе
виключно в рамках вирішення судом
спору про право таких осіб на
користування жилим приміщенням,
оскільки законом не передбачено такого
самостійного способу захисту права, як
звернення з позовом про визнання
членом сім»ї наймача. Лише у випадках
порушення права або його невизнання,
таке право підлягає судовому захисту
за позовом зацікавленої особи у спосіб,
передбачений законом.

З матеріалів справи встановлено, що
вселення ОСОБА_1 разом з дитиною до
спірної квартири мало місце за усною
домовленістю сторін лише на час
відсутності відповідачів у зв"язку з
їх роботою за межами України , доказів
спільного проживання ОСОБА_1 з
наймачем вказаної квартири однією
сім"єю, ведення ними спільного
господарства позивачем у даній справі
представлено не було. За таких
обставин, визнання судом першої
інстанції ОСОБА_1 членом сім"ї ОСОБА_3
суперечить положенням ст.64, 65 ЖК
України.

Прийшовши висновку про те, що ОСОБА_1
веде з квартиронаймачем спільний побут
та є членом його сім»ї, суд першої
інстанції не надав жодної правової
оцінки наявним у справі доказам
відсутності відповідачів за місцем їх
реєстрації (а.с.60,61) та, зважаючи на те,
що представник відповідачів фактично
діяв в інтересах позивача
(витребовував докази кровної
спорідненості ОСОБА_1 та ОСОБА_3)
належним чином не перевірив законність
представництва адвокатом ОСОБА_8
інтересів відповідачів, не вжив
заходів щодо їх особистої явки в судове
засідання для надання відповідних
пояснень. Крім того, суд не врахував
встановлені рішенням Деснянського
районного суду м. Чернігова від 06.05.2009
року (а.с.49) обставини, які в силу ст. 61
ЦПК України не підлягали доведенню,
щодо того, що відповідачі працюють та у
зв"язку з цим тимчасово проживають
проживають в Російській Федерації, що в
свою чергу, об'єктивно унеможливлює
ведення ОСОБА_1 спільного господарства
з ОСОБА_3

Ухваливши рішення про визнання ОСОБА_1
членом сім»ї ОСОБА_3, суд фактично поза
волею наймача та членів її сім"ї
легалізував проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1,
що в подальшому мало наслідком
реєстрацію ОСОБА_1 у вищевказаній
квартирі на підставі рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 30.11.2010 року про
зобов"язання Чернігівського міського
відділу УМВС України в Чернігівській
області зареєструвати ОСОБА_1 у
АДРЕСА_1. Наведене призвело до
позбавлення відповідачів в судовому
порядку права на проживання в квартирі
за позовом ОСОБА_1 ( рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 03.06.2013 року , а.с.141-143).

Враховуючи те, що порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права призвели до
ухвалення незаконного рішення,
порушення конституційного права
відповідачів на житло, вказане рішення
суду підлягає скасуванню, з ухваленням
апеляційним судом нового рішення про
відмову в задоволення позову ОСОБА_1

У зв'язку з задоволенням
апеляційної скарги ОСОБА_3, на підставі
положень ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 підлягають стягненню
понесені витрати зі сплати судового
збору за апеляційний розгляд справи в
сумі 121,8 грн.

Керуючись ст.ст.9, 31, 64 ЖК України,
ст.ст. 303, 307, 312-314, 316, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний суд ,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити, рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 23
лютого 2014 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання
членом сім»ї ОСОБА_3, яка є наймачем
квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 витрати зі сплати судового
збору за апеляційний розгляд справи в
сумі 121 (сто двадцять одну) грн.. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Судді :