Провадження № 2др/522/16/14
УХВАЛА

08 квітня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі заяву
представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2
про ухвалення додаткового рішення по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного
суду м. Одеси знаходилась цивільна
справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 09 грудня 2013
року позовні вимоги позивачів були
задоволені, стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість
за договором позики у розмірі 160 847, 56
грн., яка складається з: суми основного
боргу - 154 270, 00 грн., пені - 6 577, 56 грн. за
період з 28 лютого 2013 року по 26 липня 2013
рік, а також суму судового збору у
розмірі 1 608, 48 грн.

До суду надійшла заява представника
позивачів про ухвалення додаткового
рішення у вищезазначеній цивільній
справі, яку обґрунтовує тим, що в
зазначеному рішенні судом не було
вирішено питання про те, що право
стягнення вищевказаної заборгованості
та суми судового збору з відповідача на
користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 є солідарним.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином
згідно вимог ст. 74 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд
ухвалює додаткове рішення після
розгляду питання в судовому засіданні
з повідомленням сторін.

Дослідивши заяву про ухвалення
додаткового рішення, матеріали
цивільної справи, суд приходить до
висновку, що відповідна заява не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Приморського районного суду м. Одеси
від 09 грудня 2013 року позовні вимоги
позивачів були задоволені, стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2
заборгованість за договором позики у
розмірі 160 847, 56 грн., яка складається з:
суми основного боргу - 154 270, 00 грн., пені -
6 577, 56 грн. за період з 28 лютого 2013 року
по 26 липня 2013 рік, а також суму судового
збору у розмірі 1 608, 48 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд,
що ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо: стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення; суд, вирішивши питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати; суд не допустив
негайного виконання рішення у
випадках, встановлених статтею 367 ЦПК
України; судом не вирішено питання про
судові витрати.

Отже, ст. 220 ЦПК України дає вичерпний
перелік випадків, коли суд з власної
ініціативи чи за заявою осіб, які
беруть участь у справі, може ухвалити
додаткове рішення.

Також згідно п.19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» № 14 від 18
грудня 2009 року додаткове рішення може
бути ухвалено лише у випадках і за умов,
передбачених статтею 220 ЦПК України;
воно не може змінити суті основного
рішення або містити в собі висновки про
права та обов'язки осіб, які не брали
участі у справі, чи вирішувати вимоги,
не досліджені в судовому засіданні. При
порушенні питання про ухвалення
додаткового рішення з інших підстав
суд ухвалою відмовляє в задоволенні
заяви.

Суд вважає доводи представника
позивачів в заяві про ухвалення
додаткового рішення по справі
безпідставними, у зв'язку з тим, що у
позовній заяві позивачі заявляли
вимогу щодо стягнення з ОСОБА_3 на їх
користь суму заборгованості у розмірі
160 847, 56 грн. та відповідну суму
сплаченого судового збору, однак
позивачами не заявлялась вимога щодо
права на солідарне стягнення з
відповідача такої заборгованості.

Тому вирішення питання щодо права на
солідарне стягнення вищевказаної
заборгованості та суми судового збору
з відповідача на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2
є недоцільним, оскільки суд не може
виходити за межі заявлених позивачами
вимог згідно ст. 11 ЦПК України.

Тому підстави, передбаченої ст. 220 ЦПК
України для винесення додаткового
рішення відсутні.

Таким чином, суд вважає за можливе
відмовити у задоволенні заяви
представника позивачів про ухвалення
додаткового рішення у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу.

Керуючись п.19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» № 14 від 18
грудня 2009 року, ст.ст. 208, 210, 220 ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення
додаткового рішення по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через Приморський
районний суд м. Одеси протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Ю.Б. Свячена