РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19970/13-ц

пр. № 2/759/1293/14

17 квітня 2014 року Святошинський райсуд
м.Києва в складі:

головуючої судді :
Лопатюк
Н.Г.,

при секретарі:
Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2; треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення
батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про встановлення батьківства.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 27
квітня 1990 року ВРАГС Печерського
району м. Києва було зареєстровано шлюб
між ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився він, ОСОБА_1, про
що в Книзі записів актів
громадянського стану про народження
було зроблено запис за №787 від 13.10.1994
року.

У свідоцтві про його народження, ОСОБА_4
записаний батьком, а ОСОБА_3 - матір'ю.

27 червня 1995 року шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 було розірвано, про що в Книзі
реєстрації актів про розірвання шлюбу
було зроблено запис за №334.

20 червня 2007 року його мати уклала
повторний шлюб з ОСОБА_2, про що в Книзі
реєстрації шлюбів зроблено запис за
№1237.

До реєстрації даного шлюбу, його мати, з
1998 року проживала з ОСОБА_2 у цивільному
шлюбі, вони жили однією сім'єю.

ОСОБА_2 виховував його як рідну дитину,
мав намір усиновити, навіть збирали
необхідні документи для цього, однак з
процедурою усиновлення виникли
труднощі, оскільки ОСОБА_2, будучи
громадянином Росії, не зміг зібрати
необхідні довідки для вирішення даного
питання.

Після того, як йому виповнилось 18 років,
матір та відчим розповіли йому історію
їхніх стосунків та його народження. Як
виявилось, після укладення шлюбу з його
матір'ю, ОСОБА_4 почав зловживати
спиртними напоями, внаслідок чого в
сім'ї виникали сварки, подружжя не
могло зачати дітей, часто проживали
окремо, мали намір розлучитись. В
черговий з таких періодів, його матір
познайомилась з ОСОБА_2, після чого вони
закохались один в одного.

Вони проживати разом протягом двох
місяців, вели спільне господарство,
мали намір узаконити свої стосунки.

У зв'язку з необхідністю, викликаною
справами, ОСОБА_2 виїхав до Росії, мав
намір незабаром повернутись, вирішивши
питання з своїм розлученням, майнові
питання, бізнесові питання, а також,
питання пов'язані з батьками та
родичами, однак нажаль процес
розірвання шлюбу ОСОБА_2 затягнувся на
тривалий час.

Неможливість повернення ОСОБА_2 з Росії
співпала з повідомленням йому ОСОБА_3
новини про її вагітність. Його матір,
дізнавшись про свою вагітність та
неможливість повернення ОСОБА_2, була в
стані паніки та повернулась до ОСОБА_4,
з яким на той час ще перебувала в
зареєстрованому шлюбі.

Після його народження, ОСОБА_4, хочі і
був записаний батьком, не визнав його
своєю дитиною, самоусунувся від
виховання сина, остаточно залишив сім'ю
та розірвав шлюб з ОСОБА_3

Через деякий час після їх розлучення,
ОСОБА_2 розшукав його матір, стосунки
між ними налагодились, згодом вони
почали проживати однією сім'єю. ОСОБА_2
визнав його своєю дитиною, займався
вихованням та навчанням, утримував та
забезпечував сім'ю матеріально.

Знаючи, що насправді ОСОБА_2 є його
рідним батьком, він звернувся до суду з
даним позовом та просить ухвалити
рішення, яким визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Челябінськ, Росії, батьком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, внести зміни до
актового запису №787 від 13.10.1994 року про
народження дитини - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зроблений в Книзі записів
актів громадянського стану про
народження Відділу реєстрації актів
громадянського стану Печерської РДА м.
Києва та видати нове свідоцтво про
народження, в якому вказати: громадянин
ОСОБА_1, батько: ОСОБА_2, мати: ОСОБА_3,
дату та місце народження залишити без
змін.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовну заяву в
повному обсязі.

Третя особа, ОСОБА_3 підтвердила
обставини, викладені в позовній заяві
та просила суд задовольнити позову
заяву в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
подав до суду заяву, посвідчену
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстровану в зареєстрі за №355, в
якій зазначено, що ОСОБА_2, позов,
пред'явлений до нього ОСОБА_1 визнає в
повному обсязі та підтверджує всі інші
обставини, викладені у позовній заяві.
Крім того зазначив, що у зв'язку з
частими службовими відрядженнями на
територію Російської Федерації,
просить справу про встановлення
батьківства розглянути за його
відсутності, а позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Третя особа, ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
надіслав до суду заяву, в якій просить
слухати справу за даним позовом за його
відсутності та ухвалити рішення на
розсуд суду у відповідності до чинного
законодавства України.

Суд вважає за можливе слухати справу у
відсутності відповідача ОСОБА_2 та
третьої особи, ОСОБА_4

Вислухавши пояснення представника
позивача, третьої особи, ОСОБА_3, з
урахуванням заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
з'ясувавши фактичні обставини даної
справи, дослідивши письмові докази у їх
сукупності та співставленні, суд
дійшов до висновку, що заявлені вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Частиною першою статті 57 ЦПК України
визначено, що доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Судом встановлено, що 27 квітня 1990 року
ВРАГС Печерського району м. Києва було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_4, 1968 року
народження та ОСОБА_3, 1970 року
народження (а.с.5 - копія свідоцтва про
укладення шлюбу).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1, про що в
Книзі записів актів громадянського
стану про народження було зроблено
запис за №787 від 13.10.1994 року (а.с.7 - копія
свідоцтва про народження).

У вищевказаному свідоцтві про
народження, ОСОБА_4 записаний батьком
позивача, а ОСОБА_3 - матір'ю.

Як вбачається з копії свідоцтва про
розірвання шлюбу, яка міститься в
матеріалах даної цивільної справи, 27
червня 1995 року шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 було розірвано, про що в Книзі
реєстрації актів про розірвання шлюбу
27.06.1995 року було зроблено запис за №334
(а.с.6 - копія свідоцтва про розірвання
шлюбу).

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_4 за
номером АВА №012099, яка міститься в
матеріалах даної цивільної справи,
посвідченої приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Макаренко Л.А., ОСОБА_4 не
заперечує проти усиновлення його
неповнолітнього сина - ОСОБА_1, іншою
особою на погляд його дружини (а.с.8 -
копія заяви).

Згідно з свідоцтвом про шлюб, копія
якого міститься в матеріалах даної
цивільної справи, 20 червня 2007 року
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Челябинськ Російської Федерації та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженка
м.Петриків Гомельської області
Республіки Білорусь, зареєстрували
шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 20
червня 2007 року зроблено відповідний
актовий запис за №1237 (а.с.13 - копія
свідоцтва про шлюб).

Як пояснив представник позивача в
судовому засіданні, до реєстрації
даного шлюбу, ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_2
у цивільному шлюбі та були однією
сім'єю.

ОСОБА_2 виховував ОСОБА_1 як рідну
дитину, мав намір усиновити його,
навіть збирав необхідні документи для
цього, однак з процедурою усиновлення
виникли труднощі, оскільки ОСОБА_2,
будучи громадянином Росії, не зміг
зібрати необхідні довідки для
вирішення даного питання.

Як пояснила в судовому засіданні третя
особа, ОСОБА_3, вона повністю
підтверджує обставини, вказані у
позовній заяві. Крім того зазначила, що
після народження сина, ОСОБА_4, хочі і
був записаний батьком, не визнав його
своєю дитиною, самоусунувся від
виховання сина, остаточно залишив сім'ю
та розірвав з нею шлюб.

Через деякий час після їх розлучення,
ОСОБА_2 розшукав її, стосунки між ними
налагодились, згодом вони почали
проживати однією сім'єю. ОСОБА_2 визнав
ОСОБА_1 своєю дитиною, займався
вихованням та навчанням, утримував та
забезпечував сім'ю матеріально.
Враховуючи, що ОСОБА_2 є батьком її сина,
вона просить ухвалити рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ст.53 КпШС, походження
дитини від батьків, які не перебувають
між собою в шлюбі, встановлються шляхом
подачі спільної заяви батьком і матір'ю
дитини в державні органи реєстрації
актів громадянського стану. В разі
народження дитини у батьків, які не
перебувають у шлюбі, при відсутності
спільної заяви батьків батьківство
може бути встановлене в судовому
порядку за заявою одного з батьків або
опікуна (піклувальника) дитини, особи,
на утриманні якої знаходиться дитина, а
також самої дитини після досягнення
нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере
до уваги спільне проживання та ведення
спільного господарства матір'ю дитини
і відповідачем до народження дитини,
або спільне виховання чи утримання
ними дитини, або докази, що з
достовірністю підтверджують визнання
відповідачем батьківства.

Таким чином, вислухавши доводи та
пояснення представника позивача,
третьої особи ОСОБА_3, дослідивши
письмові докази у їх сукупності, а
також з урахуванням достовірності того
факту, що відповідач ОСОБА_2 визнав своє
батьківство, суд дійшов до висновку, що
позовна заява ОСОБА_1 є обгрунтованою,
повністю підтвердженою зібраними у
справі доказами, а тому підлягає
задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.53
КпШС, ст.ст. 10-11, 57-60, 208-209, 212-215, 292-294 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2; треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення
батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
міста Челябінськ, Росії, батьком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста
Києва.

Внести зміни до актового запису №787 від
13 жовтня 1994 року про народження дитини -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зробленого в Книзі
записів актів громадянського стану про
народження Відділу реєстрації актів
громадянського стану Печерської
районної державної адміністрації м.
Києва, та видати нове свідоцтво про
народження, в якому вказати: громадянин
ОСОБА_1, батько: ОСОБА_2, мати: ОСОБА_3,
дату та місце народження залишити без
змін.

Копію рішення суду, після набрання ним
законної сили, надіслати на адресу
Відділу реєстрації актів цивільного
стану Святошинського районного
управління юстиції у м. Києві, до
виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: