30.09.2014 Справа № 337/4039/14-ц
Пров. №2/337/1482/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року
Хортицький районний суд м.Запоріжжя у
складі

головуючого судді
Бондаренко І.В.

при секретарі
Биковій С.Б.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Запоріжжі справу за позовом АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
що діють в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи служба у справах
дітей по Хортицькому району
Запорізької міської ради, Хортицький
РВ в м.Запоріжжі УДМСУ в Запорізькій
області, про виселення з іпотечної
квартири, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачів, в якому
просить виселити їх з квартири АДРЕСА_1,
оскільки рішенням Хортицького
районного суду м.Запоріжжя від 05.08.2010
року, яке набрало законної сили, було
звернуто стягнення на вказану
квартиру, як на іпотечне майно, та
стягнута заборгованість з
відповідачів по кредитному договору.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
судовому засіданні проти позову
заперечував та пояснив, що оскільки
вказане позивачем рішення суду
знаходиться на примусовому виконанні,
але квартира ще не продана, тому на
даний час для позову про виселення у
позивача підстав немає.

Відповідач ОСОБА_2 в судові
засідання не з»явилась, про причини
неявки суд не повідомила, заперечень
проти позову не надала.

Від представників третіх осіб
надійшли письмові заяви про розгляд
справи у їх відсутності.

В судовому засіданні встановлено,
що 24.09.2008 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Банк
«Фінанси та Кредит», право наступником
якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
/далі - Банк/, кредитний договір
№19-2176-098И, за умовами якого отримав
кредит в сумі 50000 доларів США під 18%
річних у строк до 24.09.2028 року, на
придбання квартири АДРЕСА_1

В забезпечення виконання
зобов»язань за кредитним договором
24.09.2008 року між Банком та ОСОБА_2 був
укладений договір поруки.

Крім того, в забезпечення
виконання зобов»язань за кредитним
договором між Банком та ОСОБА_1 24.09.2008
року був укладений іпотечний договір
№19-2176-098І, згідно з яким ОСОБА_1 передав
в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1

Рішенням Хортицького районного
суду м.Запоріжжя від 05.08.2010 року, яке
набрало законної сили, з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 солідарно на користь Банку була
стягнута заборгованість за вказаним
кредитним договором в сумі 435326,80 грн. та
судові витрати, а також звернуто
стягнення на квартиру АДРЕСА_1 в межах
суми боргу, шляхом продажу на публічних
торгах.

На даний час відкрита процедура
виконавчого провадження за даним
рішенням суду, проте квартира на
прилюдних торгах ще не продана.

Згідно довідки ЖБК
«Феросплавник-2» від 08.05.2014 року в
квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2
та їх неповнолітні діти: ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

При цьому, в п.8.1.10 Іпотечного договору
іпотекодавець - ОСОБА_1 - зобов»язався
не реєструвати в квартирі, яка є
предметом іпотеки, будь-яких осіб без
дозволу іпотекодержателя.

Проте, неповнолітні діти відповідачів
були зареєстровані у вказаній квартирі
без дозволу Банку.

17.02.2012 року Банк надсилав
відповідачам вимогу про виселення, але
вказана вимога вручена не була.

24.03.2014 року Банк надіслав відповідачам
аналогічну вимогу, яка була вручена у
присутності свідків, згідно наданого
суду акту від 25.03.2014 року.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили,
що вони працюють у відділі ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит»» і 25.03.2014 року вони
у присутності двох свідків, прізвища
яких вказані в акті, вручили вимоги про
виселення ОСОБА_2, яка відмовилась
розписуватись про отримання вимог. В
зв»язку з цим вони склали акт про
вручення вимоги від 25.03.2014 року.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона
працює головою ЖБК «Феросплавник-2»,
25.03.2014 року не була присутня при
врученні вимоги про виселення ОСОБА_2,
акт не бачила та не підписувала. У
спірній квартирі проживає родина
ОСОБА_2.

Вислухавши сторони та дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку проте, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до ч.1,3 ст.33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов»язання,
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основнім зобов»язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
ст.12 вказаного Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про
іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя
виносить рішення про виселення
мешканців за наявності підстав,
передбачених законом, якщо предметом
іпотеки є житловий будинок або житлове
приміщення.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
предмет іпотеки є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться в порядку, встановленому
законом.

Згідно з положеннями ч.3 ст.109 ЖК України
звернення стягнення на передане в
іпотеку житлове приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом.

З аналізу наведених норм Закону
вбачається, що вимога про виселення
мешканців з жилого приміщення,
переданого в іпотеку, може бути
заявлена до суду іпотекодержателем як
одночасно з вимогою про звернення
стягнення на предмет іпотеки, так і на
підставі вже наявного рішення суду про
звернення стягнення на цей предмет
іпотеки. Право заявити вимогу про
виселення мешканців має не тільки
новий власник після продажу квартири
на прилюдних торгах, але і
іпотекодержатель.

При цьому, сам факт звернення стягнення
на предмет іпотеки є підставою для
виселення громадян, які мешкають у
зазначеному житловому приміщенні.

В даному випадку звернення стягнення
на предмет іпотеки відбулось за
рішенням суду, яке набрало законної
сили.

Банк одночасно з вимогами про
звернення стягнення на квартиру не
заявив вимогу про виселення всіх осіб,
що мешкають в ній, що не є перешкодою
для того, щоб скористатись правом
іпотекодержателя і заявити цю вимогу
до суду на даний час.

Враховуючи наведені обставини вимоги
про виселення відповідачів мають бути
задоволені.

Доводи представника відповідача про
те, що в даному випадку у Банку є
правовідносини тільки з ВДВС, який
виконує рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки, а з
відповідачами щодо їх виселення у
Банку правовідносин вже немає, суд до
уваги не приймає, оскільки нормами
Закону України «Про іпотеку»
іпотекодержатель не обмежений у своїх
правах вимагати виселення осіб з
приміщення, на яке звернуто стягнення.

Також, у відповідності до ст.88 ЦПК
України з відповідачів на користь
позивача необхідно стягнути понесені
ним витрати на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст.10,11,60,208,212-218 ЦПК України,
ст.ст.39,40 Закону України «Про іпотеку»,
ст.109 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виселити з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_1 /і.н.НОМЕР_1/ та ОСОБА_2
/і.н.НОМЕР_2/ солідарно на користь ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» /МФО 313731,
/ витрати по сплаті судового
збору в сумі 243,60 грн..

На рішення протягом 10 днів з дня його
проголошення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через суд першої
інстанції.

Суддя