Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/4386/2014
інстанції - Величко Т.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Іванченка М.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Лапіній К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 29 січня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого
акціонерного товариства Банк «БІГ
Енергія», Приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого
напису нотаріуса недійсним.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 29 січня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2
до ВАТ Банк «БІГ Енергія», Приватного
нотаріуса КМНО ОСОБА_4 про визнання
виконавчого напису нотаріуса
недійсним.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов. Вважає, що рішення
суду першої інстанції не відповідає
обставинам справи, нормам
матеріального та процесуального права.
На думку представника, банк не подав
нотаріусу для вчинення виконавчого
напису документи на підтвердження
безспірності суми заборгованості 125
126,44 доларів США, внаслідок чого
нотаріус ОСОБА_4 вчинила оспорюваний
виконавчий напис в порушення ч. 1 ст. 88
Закону України «Про нотаріат», ч. 1 п. 283
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
Переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів. Банком
було направлено на адресу позивача
тільки вимогу про погашення
заборгованості в сумі 72 283,54 доларів
США, а про суму заборгованості, на
підставі якої було вчинено виконавчий
напис на суму 125 126,44 доларів США,
іпотекодавцю банком не було
повідомлено, така вимога банком на її
адресу не направлялась.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ВАТ Банк «БІГ
Енергія» 11 березня 2010 року звернувся до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
із заявою про вчинення виконавчого
напису ( а.с.30).

Заявник додав при цьому до заяви
документи, передбачені Переліком
документів, за якими стягнення
заборгованості проводиться у
безспірному порядку, затвердженим
постановою Кабінету міністрів України
«Про затвердження переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів» №1172 від 29 червня 1999 року (
а.с.31-43).

Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
надіслала боржнику ОСОБА_2 лист, у
якому повідомила, що до неї 11 березня 2010
року звернулось ВАТ Банк «БІГ Енергія»
із заявою про вчинення виконавчого
напису про зверненням стягнення на
квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку із
наявністю заборгованості за Кредитним
договором № 1108-01-2007 від 26 січня 2007 року
та додаткової угоди від 23 січня 2009 року,
також зазначила про мотивацію банку
розміру невиконаного зобов'язання на
загальну суму заборгованості 125126,44
доларів США, що у гривневому
еквіваленті складає 998 809,29 грн., а саме
періоди нарахування та розміри
заборгованості за кредитом, за
процентами за користування кредитом,
пені за несвоєчасне погашення кредиту,
пені за несвоєчасну сплату процентів,
і просила погасити заборгованість.

Вказане повідомлення приватного
нотаріуса було отримано позивачем.
(а.с.44)

Позивач ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором № 1108-01-2007 від 26
січня 2007 року та додаткової угоди від 23
січня 2009 року не погасила, не
відреагувала на лист-попередження від
24 січня 2010 року, у якому банк повідомив
її про необхідність сплатити
заборгованість по кредиту та процентам
за користування кредитом на загальну
суму 72 283,52 грн., а також пеню за
несвоєчасне повернення кредиту та
несвоєчасну сплату процентів,
залишила без реагування лист
приватного нотаріуса про необхідність
погашення заборгованості за кредитним
договором ( а.с.43).

26 березня 2010 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 був вчинений виконавчий
напис, яким звернуто стягнення на
належну позивачу та передану нею в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1, для
задоволення вимог іпотекодержателя у
загальному розмірі 125 125, 44 доларів США -
заборгованості за кредитним договором.

З пояснень позивача в судовому
засіданні апеляційного суду
встановлено, що виконавчий напис
виконаний - звернуто стягнення
заборгованості, яка виникла за
кредитним договором, на квартиру
АДРЕСА_1, що перебувала в іпотеці у
банку,

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з даним позовом. В
обгнрунтування позовних вимог
посилалась на те, що 26 січня 2007 року нею
та відповідачем було укладено Договір
іпотеки, згідно якого в забезпечення
зобов'язання за кредитним договором
нею було передано в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1. 26 березня 2010 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 було
вчинено виконавчий напис, яким
звернуто стягненняна вказану квартиру.
Листом ВАТ Банк «БІГ Енергія» від 24
січня 2010 року її було повідомлено про
необхідність сплатити заборгованість
на загальну суму 72 283,52 грн., а також пені
за несвоєчасне повернення кредиту та
несвоєчасну сплату процентів, але не
зазначено розмір пені, приватний
нотаріус ОСОБА_4 не мала права
надсилати до боржника лист
попередження про розмір
заборгованості. З урахуванням різниці
у сумах, що були вказані у листі ВАТ
Банк «БІГ Енергія» від 24 січня 2010 року
та у виконавчому написі нотаріуса,
просила визнати недійсним виконавчий
напис приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за №279, згідно
якого було звернуто стягнення на
квартиру АДРЕСА_1.

Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
проти позову заперечувала, зазначала,
що згідно ст. 35 Закону України «Про
іпотеку» в разі порушення основного
зобовязання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцяти денний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Згідно ст. 509 ЦК України
зобов'язання полягає у виконанні умов
кредитного договору - сплаті кредиту та
відсотків за користування ним, а
неустойка (пеня) це один із видів
забезпечення виконання зобов'язання.
При перевірці нотаріусом факту
наявності чи відсутності спору в
основу розмежування «спірної» і
«безспірної» заборгованості
покладається не власне ставлення
боржника до пред'явленої вимоги
(суб'єктивна ознака), а фактичний
характер правовідносин (об'єктивна
ознака). Питання, чи є заборгованість
об'єктивно безспірною, вирішується на
підставі постанови Кабінету Міністрів
України, який відповідно до ст. 87 Закону
України «Про нотаріат», встановлює
перелік документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться на
підставі виконавчих написів.
Відповідно до Переліку, який є
вичерпним, для вчинення виконавчого
напису подається оригінал нотаріально
посвідченої угоди та документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання, Вважає, що її дії були
правомірними, а позов задоволенню не
підлягає. (а.с.25-44,103-119).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що при
вчиненні виконавчого напису порушень
закону нотаріусом допущено не було.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи та
положенням Закону України «Про
нотаріат», Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженій наказом
Міністерства юстиції України від 03
березня 2004 року №205.

Так, ст. 32 вказаного Закону визначено,
що у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення.

В цьому документі зазначається стислий
зміст порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги.

Іпотекодержателем вимога про
виконання порушеного зобов'язання на
адресу боржника та іпотекодателя
направлялася 24 січня 2010 року, була
отримана іпотекодавцем 30 січня 2014
року, вимоги банку задоволені не були,
заперечення проти визначеної банком
суми заборгованості за кредитним
договором на адресу банку не
направлялися, в іншому порядку розмір
заборгованості позивач не оспорювала.

Із заявою про вчинення виконавчого
напису банк звернувся до нотаріуса 11
березня 2010 року. (а.с.30).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України
«Про нотаріат» нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Пунктом 282 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України передбачено, що для стягнення
грошових сум або витребування від
боржника майна нотаріуси вчиняють
виконавчі написи на документах, що
встановлюють заборгованість. Перелік
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 284 Інструкції нотаріус
вчиняє виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості. Заборгованість або
інша відповідальність боржника
визнається безспірною і не потребує
додаткового доказування у випадках,
якщо подані для вчинення виконавчого
напису документи передбачені
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України.
Безспірність документу, відповідно до
якого вчиняється виконавчий напис,
перевіряється наступним чином: боржник
повинен бути повідомлений не менш, ніж
за 30 днів до вчинення виконавчого
напису про порушення кредитних
зобов'язань та ліквідувати допущені
порушення чи оскаржити виставлену
вимогу у судовому порядку або
виставити заперечення кредитору. Якщо
жодна із цих дій не виконана,
заборгованість вважається безспірною.

Пунктом 1 Переліку, який затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року,
встановлено, що для одержання
виконавчого напису подаються: а)
оригінал нотаріально посвідченої
угоди, що передбачає сплату грошових
сум, передачу або повернення майна, а
також право звернення стягнення на
заставлене майно; б) документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Відповідачем приватному нотаріусу
були надані всі визначені
законодавством документи для вчинення
виконавчого напису про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Доводи апеляційної скарги про
порушення нотаріусом вимог закону при
вчиненні виконавчого напису, а саме не
направлення іпотекодержателем вимоги
про погашення заборгованості в сумі 125
126,44 доларів США, на підставі якої було
вчинено виконавчий напис, судова
колегія відхиляє, зважаючи на те, що
дані доводи були перевірені судом
першої інстанції та обґрунтовано
відхилені, оскільки судом було
встановлено наступне.

У надісланій позивачу письмовій вимозі
розмір заборгованості станом на 24
січня 2010 року зазначений - 72 283,54 доларів
США за кредитом і відсотками, а також
вказано на необхідність сплати пені за
несвоєчасне повернення кредиту та
несвоєчасну сплату процентів у
поданому для вчинення виконавчого
напису розрахунку зазначена така ж
сума заборгованості за кредитом та
відсотками, а також зазначена сума пені
за несвоєчасну сплату суми кредиту та
сума пені за несвоєчасну сплату
процентів, яка була нарахована
відповідно до умов кредитного договору
станом на 11 березня 2010 року.

Крім того, позивач була повідомлена
нотаріусом про розрахунок, поданий
банком для вчинення виконавчого
напису, і заперечень проти цього
розрахунку не направила.

Враховуючи те, що нарахування пені у
разі невиконання зобов'язань за
кредитним договором, передбачене
умовами кредитного договору, які були
погоджені позивачем, зазначений у
виконавчому написі розмір пені за
період, який минув після направлення
вимоги банку до звернення банку із
заявою до нотаріуса, не є порушенням
вимог ст. 88 Закону України «Про
нотаріат» і не може бути підставою для
визнання виконавчого напису нотаріуса
недійсним.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 29 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: