ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд
Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарях: Шафатинській О.В.,
Дацюк Л.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представників відповідача:
Кучабського М.І., Токарчука В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Володимир-Волинський цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Гарант і Я» про стягнення
страхового відшкодування,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Гарант і Я» (надалі - Страховик) про
стягнення страхового відшкодування.

В позовній заяві покликається на ту
обставину, що 23 липня 2012 року, між ним
та відповідачем було укладено договір
№ 03-278.12/12 про добровільне страхування
наземного транспорту. Відповідно до
даного договору, відповідач здійснює
страхування колісного транспортного
засобу та зобов'язується здійснити
виплату страхового відшкодування у
разі настання страхового випадку, а він
зобов'язується сплатити страховий
платіж та виконати свої обов'язки на
умовах визначених договором.

Згідно договору, застрахованим
транспортним засобом являється
автомобіль «Фольксваген Пасат» 2005 р.в.,
д.н. НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2, який
належить позивачу на праві власності. В
той же день ним було сплачений
страховий платіж в сумі 7 560 грн.

15 серпня 2012 року даний автомобіль було
викрадено в м.Тернопіль по вулиці
Старий Ринок, 3, про що в той же день
позивачем було написано заяву до
органів внутрішніх справ, після чого 16
серпня 2012 року СВ МВ УМВС у
Тернопільській області було порушено
кримінальну справу по факту
незаконного заволодіння даним
транспортним засобом за ч.З ст. 289 КК
України.

В той же час позивач звернувся до
Страховика з повідомленням про
вищезгаданий випадок та вимогою в
найближчі строки виплатити йому
страхове відшкодування.

Відповідно до умов договору викрадення
або незаконне заволодіння
транспортним засобом відноситься до
категорії випадків, при настанні яких
проводиться страхове відшкодування.

Довгий час Страховик не давав
конкретної відповіли щодо його
звернення, штучно затягував час,
ухилявся від виконання умов договору.

Просить стягнути з відповідача в його
користь страхове відшкодування в
розмірі 126 000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 позов
підтримали, в своїх поясненнях
послались на обставини, викладені у
тексті позовної заяви, додатково суду
пояснили, що одночасно з викраденням
автомобіля позивача було викрадено
технічний паспорт та комплект ключів
до нього, які знаходились в салоні
автомобіля.

Представники відповідача Кучабський
М.І. та Токарчук В.М. заперечили проти
даного позову, вважають його
безпідставним, оскільки позивач не
надав Страховику оригінал технічного
паспорту на викрадений автомобіль та
комплект ключів до нього, що
передбачено договором. Просять
відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, його
представника та представників
відповідача, допитавши свідка,
дослідивши зібрані у справі докази та
оцінивши їх у сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 липня 2012 року
між сторонами по справі було укладено
договір № 03-278.12/12 про добровільне
страхування наземного транспорту.
Відповідно до даного договору,
відповідач здійснює страхування
колісного транспортного засобу та
зобов'язується здійснити виплату
страхового відшкодування у разі
настання страхового випадку, а позивач
ОСОБА_1 зобов'язується сплатити
страховий платіж та виконати свої
обов'язки на умовах визначених
договором. В той же день позивачем було
сплачений страховий платіж, який
становить 7 560 гривень. Дана обставина
сторонами не оспорюється та
стверджується копією вказаного
договору.

Як вбачається з даного договору,
застрахованим транспортним засобом
являється автомобіль «Фольксваген
Пасат» 2005 р.в., д.н. НОМЕР_1, № кузова
НОМЕР_2, який належить позивачу на праві
власності. Дана обставина
стверджується також іншими доказами,
зокрема повідомленням Нововолинського
ВРЕР на запит суду.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно зі ст. 990 ЦК України та ст.`25
Закону України «Про страхування»,
виплата страхового відшкодування
проводиться страховиком згідно з
договором страхування або
законодавством на підставі заяви
страхувальника.

Судом встановлено, що в період часу з
23:00 год 15 серпня до 10:00 год 16 серпня 2012
року, невідома особа, перебуваючи в
дворі будинку №3 по вул. Старий Ринок в
м.Тернопіль, незаконно заволоділа
автомобілем марки «Фольксваген Пасат»
2005 р.в., д.н. НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2,
який належить позивачу на праві
власності, чим спричинила йому шкоду на
суму 140 000 грн. У викраденому автомобілі
знаходились документи на вказаний
автомобіль та ключі від даного
автомобіля. По даному факту СВ
Тернопільського МВ УМВС України у
Тернопільській області 16 серпня 2012
року було порушено кримінальну справу
за ознаками злочину, передбаченого ч.3
ст.289 КК України, яка була зупинена
провадженням до встановлення винної
особи, матеріали якої згоріли під час
пожежі в приміщенні прокуратури м.
Тернопіль під час подій 18-19 лютого 2014
року. Дана обставина стверджується
довідками, виданими слідчим СВ
Тернопільського МВ УМВС України у
Тернопільській області Климчуком А.О.,
його письмовими поясненнями,
показаннями свідка ОСОБА_6, який
здійснював дослідчу перевірку по факту
викрадення даного автомобіля,
повідомленням на запит суду про
знищення кримінальної справи в ході
пожежі.

Про викрадення автомобіля позивач
повідомив відповідача у встановленому
договором порядку.

Виходячи з умов договору, положень ст. 16
Закону України «Про страхування», ст. 979
ЦК України, відповідно до яких договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору,
обов'язок по здійсненню страхової
виплати з настанням даного страхового
випадку у відповідача виник перед
ОСОБА_1, що пов'язано з викраденням
належного йому автомобіля.

Покликання відповідача про порушення
умов страхування позивачем, який не
надав оригіналу документу на право
власності на автомобіль та повного
комплекту ключів, як на підставу для
невиплати страхового відшкодування, не
заслуговують на увагу, оскільки під час
розгляду даної справи доводи позивача
про відсутність фізичної можливості
надати Страховику документи та повний
комплект ключів через їх викрадення,
знайшли своє підтвердження в суді.

За таких обставин справи суд вважає, що
позов підлягає до задоволення.

Судові витрати слід покласти на
відповідача.

На підставі викладеного та ст.ст. 979, 990
ЦК України, ст.ст. 16, 25 Закону України
«Про страхування», керуючись
ст.ст.10,60,88,212-215 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Гарант і Я» в користь ОСОБА_1 126 000 грн.
страхового відшкодування та стягнути в
користь держави 1260 грн.00 грн. судового
збору.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги, яка
подається на протязі десяти днів з дня
його проголошення через
Володимир-Волинський міський суд
Волинської області та набирає законної
сили після закінчення строку на
апеляційне оскарження.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду
О.В. Лященко