Справа № 132/985/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

15.04.2014 року Калинівський районний
суд Вінницької області в складі:

головуючого Павленко І.В.

при секретарі Жовтій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Калинівка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
автомобіля, суд,-

В С Т А Н О В
И В:

В позовній заяві позивач
зазначає, що з відповідачкою уклав шлюб
15.12.2000 року. Шлюб зареєстровано РАЦС
Калинівського РУЮ, актовий запис №166.

Спільне життя з відповідачкою не
склалось, тому Рішенням Калинівського
районного суду від 08.08.2012 року їхній
шлюб було розірвано.

Під час спільного проживання в
інтересах сім'ї, а саме 29.11.2006 року
відповідачка на своє ім'я уклала
договір купівлі - продажу житлового
будинку АДРЕСА_1. Будинок є їхньою
спільною сумісною власністю.

Окрім того, в період шлюбу, а саме,
12.03.2013 року ними було придбано
автомобіль ГАЗ 2705 фургон малотоннажний
- В 2006 року випуску, державний номер
НОМЕР_1. Вказаний автомобіль було
оформлено на відповідачку.

Після розірвання шлюбу сторони
добровільно поділили вказане майно.
Було вирішено, що будинок залишається
відповідачці, а автомобіль вона віддає
позивачу. В даний час ОСОБА_1
користується вказаним автомобілем, але
відповідачка відмовляється
переоформити даний автомобіль на
позивача, тому він вимушений
звертатись до суду з даним позовом.

До судового засідання позивач
ОСОБА_1 не з'явився, однак відповідно
поданої письмової заяви просив
провести розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явилась, однак надала
письмову заяву про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги визнала в
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Так судом встановлено, що позивач
з відповідачкою уклав шлюб 15.12.2000 року.
Шлюб зареєстровано РАЦС Калинівського
РУЮ, актовий запис №166.

Спільне життя з відповідачкою не
склалось, тому Рішенням Калинівського
районного суду від 08.08.2012 року їхній
шлюб було розірвано.

Під час спільного проживання в
інтересах сім'ї, а саме 29.11.2006 року
відповідачка на своє ім'я уклала
договір купівлі - продажу житлового
будинку АДРЕСА_1. Будинок є їхньою
спільною сумісною власністю.

Окрім того, в період шлюбу, а саме,
12.03.2013 року ними було придбано
автомобіль ГАЗ 2705 фургон малотоннажний
- В 2006 року випуску, державний номер
НОМЕР_1. Вказаний автомобіль було
оформлено на відповідачку.

Після розірвання шлюбу сторони
добровільно поділили вказане майно.
Було вирішено, що будинок залишається
відповідачці, а автомобіль вона віддає
позивачу.

Статтею 61 ЦПК України
передбачено, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Правовідносини, що є предметом
спору, регулюються Главою 8 СК України
«Право спільної сумісної власності
подружжя» та Главою 26 ЦК України
«Право спільної сумісної власності».

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 69
СК України, майно, набуте подружжям
за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності. Дружина та чоловік мають
рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Згідно з роз'ясненням, що
міститься в п. п. 23, 30 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
№ 11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК
України), відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 325 ЦК
України можуть бути будь-які види
майна, за винятком тих, які згідно із
законом не можуть їм належати
(виключені з цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи внесені
грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Відповідно до вимог ст. 70 СК
України в разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними судом у випадку
відсутності між ними домовленості про
порядок його поділу.

Статтею 71 СК України визначено, що
дружина, чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності подружжя, а саме:
майно, яке є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом.
Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Отже, за фактичними обставинами
справи майно подружжя було поділене
між сторонами в добровільному порядку,
тому суд вважає за можливе визнати за
позивачем право власності на
автомобіль ГАЗ 2705 фургон малотоннажний
- В, 2006 року випуску, державний номер
НОМЕР_1.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 60,69-71 СК України, ч.2
ст.183, ч.3 ст.368 ЦК України, ст.ст.10, 57-60, 88,
212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на автомобіль ГАЗ 2705 фургон
малотоннажний - В, 2006 року випуску,
державний номер НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: