провадження № 2/340/44/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
селище Верховина

Верховинський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді
Атаманюка Р.І.,

з участю: секретаря
Ласкурійчук С.І.,

позивача-відповідача
ОСОБА_1,

представника
позивача-відповідача ОСОБА_2,

відповідача-позивача
ОСОБА_3

представника
відповідача-позивача ОСОБА_4,

відповідачів
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ОСОБА_8,

представника третьої
особи Дроняка Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі
Верховина справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8,
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог - Гринявська сільська рада
Верховинського району
Івано-Франківської області про
визнання права власності на
будинковолодіння з підстав належності
1/2 частки на праві спільної сумісної
власності та 1/2 частки в порядку
спадкування за законом та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, третя особа, що
не заявляє самостійних вимог -
Гринявська сільська рада
Верховинського району
Івано-Франківської області, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом на 1/4 спадкового
майна,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до
Верховинського районного суду
Івано-Франківської області із позовом
до відповідачів про визнання права
власності на будинковолодіння АДРЕСА_1,
з підстав належності 1/2 частки на праві
спільної сумісної власності та 1/2
частки в порядку спадкування за
законом. Позовні вимоги
мотивує тим, що вони разом зі своїм
чоловіком ОСОБА_10 проживали у цьому
будинковолодінні, яке відносилось до
категорії колгоспного двору з 1958 року.
Станом на 15.04.1991 року у господарстві
були зареєстровані тільки вона і її
чоловік ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, а тому вони були співласниками
будинковолодіння в рівних долях по 1/2
частці. Документи, які б посвідчували
право власності на вказане майно не
оформлялися. Після смерті чоловіка
відкрилася спадщина на 1/2 частину
належного йому нерухомого майна.
Оскільки він заповіт не складав, то
спадкоємцями за законом першої черги є
вона, а також їхні із ОСОБА_10 спільні
діти ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3,
які на спадкове майно не претендують, у
встановлені законом строки та порядку
не заявляли про свої спадкові права.

У листопаді 2013 року вона
звернулася до приватного нотаріуса
Верховинського ноторіального округу
із заявою про спадкування, однак їй
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з тим, що
відсутні правовстановлюючі документи
на будинковолодіння. Просить, з
урахуванням уточнень, визнати за нею
право власності на будинковолодіння
АДРЕСА_1, що складається з житлового
будинку, сараю, гаражу, вбиральні,
криниці, огорожі інвентарною вартістю
90304, 00 грн., з підстав належності 1/2
частки на праві спільної сумісної
власності та 1/2 частки в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_10

В судовому засіданні до початку
розгляду справи по суті ОСОБА_3 подала
зустрічну позовну заяву до
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог - Гринявська
сільська рада Верховинського району
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом на 1/4 спадкового
майна, після смерті ОСОБА_10, яку мотивує
тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року
її батька ОСОБА_10 відкрилася спадщина,
яка складається з 1/2 будинковолодіння
АДРЕСА_1. Вона, як і матір ОСОБА_1 та
відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 є
спадкоємцем за законом першої черги,
однак жоден із них не звертався до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини у визначений
законом строк. Вважає, що фактично
спадщину прийняла її мати ОСОБА_1 та
вона, так як постійно проживала разом з
батьками у їх житловому будинку , а з 2004
року за їхньою згодою у даному будинку
було зареєстровано також її доньку
ОСОБА_8 Під час її проживання з батьками
вона постійно здійснювала догляд за
ними та утримувала господарство в
належному стані, за кошти її родини був
зроблений ремонт будинку, а саме:
перекрито новою покрівлею, поміняно
вікна та встановлено нову огорожу,
комунальні послуги оплачували спільно.
Вона неодноразово їздила з батьками до
медичних закладів, батьки неодноразово
казали, що вона після їх смерті
успадкує будинок. Однак протягом
останнього року мати змінила своє
відношення до неї, намається вигнати її
разом із вагітною донькою. Заяву про
відмову від прийняття спадщини вона не
подавала, а тому просить визнати за нею
право власності на 1/4 спадщини, що
відкрилася після смерті ОСОБА_10 та
складається з житлового будинку з
господарськими спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1, вартістю 22576,00
грн.

Позивач- відповідач ОСОБА_1 в
судовому засіданні первісний позов
пітримала зустрічний позов не визнала,
будучи допитаною в якості свідка суду
пояснила, що ОСОБА_3 не проживала у
їхньому із чоловіком житловому
будинку. Вона має свій окремий житловий
будинок, де проживає зі своєю сім'єю.
Після того як ОСОБА_6 захворів ОСОБА_3
доглядала за ним та інколи допомагала
по господарству, однак у їхньому
житловому будинку ніколи ночувати не
залишалась. Всі витрати по ремонту
будинку, на придбання ліків та
поховання ОСОБА_6 оплачувала вона
особисто, а не дочка.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6
ОСОБА_7 позовні вимоги за первісним
позовом підтримали, проти задоволення
зустрічних позовних вимог заперечили,
будучи допитаними в якості свідків
кожен окремо суду пояснили, що ОСОБА_3
безпідставно претендує на 1/4
спадкового майна, оскільки вона в
спірному будинку на момент смерті
батька не проживала та власних коштів
на утримання будинковолодіння, догляд
за батьком та поховання не витрачала.
ОСОБА_3 має свій окремий житловий
будинок в АДРЕСА_2 де постійно проживає
із сім'єю, а тому вважають, що
батьківське будинковолодіння в цілому
має успадкувати їхня матір.

Відповідач-позивач ОСОБА_3
первісний позов визнала частково, свій
зустрічний позов підтримала, будучи
допитаною в судовому засіданні в
якості свідка пояснила, що батько при
житті виявив бажання, щоб вона
доглядала за ним та залишилась після
його смерті проживати у їхньому
будинковолодінні. Зі згоди батьків з 2004
року у їхньому житловому будинку була
зареєстрована та проживає її дочка
ОСОБА_8 Вона та члени її сім'я
здійснювали догляд за батьками та
допомагали по господарству. За місяць
до смерті батька вона постійно
проживала разом із батьками в їхньому
житловому будинку, а тому прийняла
спадщину. Вважає, що право власності в
порядку спадкування на належну
батькові половину будинковолодіння
має вона та її матір в рівних долях.

Відповідач ОСОБА_8 позов не
визнала, будучи допитаною в судовому
засіданні як свідок, суду пояснила, що
ОСОБА_1 незаконно чинить їй перешкоди у
користуванні будинковолодінням, в
якому вона з 2004 року зареєстрована,
проживає та утримує його в належному
стані.

Представник Гринявської
сільської ради Дроняк Ю.Д. вважає, що
ОСОБА_3 правомірно претендує на частку
у спадковому майні після смерті свого
батька ОСОБА_10, а тому позовні вимоги
ОСОБА_1 про визнання за нею права
власності на ціле будинковолодіння є
необгрунтованими.

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 в
судовому засіданні пояснили, що в
спірному будинковолодінні ОСОБА_10 до
дня своєї смерті проживав разом зі
своєю дружиною ОСОБА_1, а дочка ОСОБА_3 з
ними не проживала, а тільки допомагала
по господарству.

Свідок ОСОБА_16 в судовому
засіданні пояснила, що ОСОБА_3
допомагала по господарству своїм
батькам, доглядала за хворим ОСОБА_10 та
проживала в цьому господарстві .
Довідку про те, що ОСОБА_3 за свої кошти
похоронила батька видала для отримання
допомоги на поховання, а
лист-відповідь на запит адвоката
видавала на підставі даних
погосподарської книги, зі слів ОСОБА_3
та власних спостережень.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що ОСОБА_3
допомагала у господарстві батьків і
проживала там у зв'язку з тим, що за
станом здоров'я не могла постійно
ходити до свого господарства. Сесією
сільської ради було відмовлено у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про
приватизацію присадибної ділянки і
оформлення права на будинок, оскільки
така ж заява була подана її внучкою
ОСОБА_8, яка також претендує на частину
цього будинковолодіння.

Заслухавши пояснення сторін,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

ОСОБА_10 та ОСОБА_1 на праві
спільної сумісної власності, як членам
колишнього колгоспного двору належало
будинковолодіння АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10 помер
і після його смерті відкрилася
спадщина на 1/2 частину цього
будинковолодіння. Заповіт на випадок
своєї серті ОСОБА_10 не складав.

Позивач ОСОБА_1, як спадкоємець
першої черги ОСОБА_10, що проживала з ним
разом на момент смерті та вважається
такою, що прийняла спадщину в листопаді
2013 року звернулась із заявою до
нотаріуса про видачу свідоцтва про
право на спадщину, однак їй було
відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку
з відсутністю правовстановлюючих
документів на спадкове нерухоме майно.

На даний час між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
які є спадкоємцями першої черги після
смерті ОСОБА_10 виник спір з приводу
набуття у власність в порядку
спадкування належної йому на момент
смерті 1/2 частини будинковолодіння
АДРЕСА_1. При цьому ОСОБА_1 претендує на
все спадкове майно, стверджуючи, що
тільки вона одна прийняла спадщину, а
ОСОБА_3 претендує на 1/2 частину
спадкового майна, тобто на 1/4 частину
спірного будинковолодіння,
стверджуючи, що вона прийняла спадщину

разом із ОСОБА_1, оскільки також
постійно проживала із спадкодавцем на
момент його смерті та заяву про відмову
від прийняття спадщини не подавала.

ОСОБА_1 крім цього просить визнати
за нею право власності на 1/2 частку
цього будинковолодіння, яке належало
до категорії колгоспного двору та
складається з житлового будинку "А",
сараю Б", гаражу "В", вбиральні "Г",
криниці №1, огорожі №2, інвентарною
вартістю 90304, 00 грн., з підстав
належності їй цієї частки на праві
спільної сумісної власності у зв'язку з
відсутністю на нього
правовстановлюючих документів.

За змістом ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ (
майно),яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

У відповідності до ст.328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України
власник майна має право пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує це право.

За змістом ст.ст. 1216,1258 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків ( спадщини) від фізичної
особи, яка померла ( спадкодавця), до
інших осіб ( спадкоємців). Спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив та батьки.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Спадкоємець, який
постійно проживав із спадкодавцем на
час відкриття спадщини, важається
таким, що прийняв спадщину, якщо
протягом строку, встановленого ст.1270
цього Кодексу, він не заявив про
відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до п.211 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 03.03.2004 року №20/5(яка була чинною на
момент виникнення спірних
правовідносин) свідоцтво про право на
спадщину видається спадкоємцям, що
прийняли спадщину, тобто тим, які
постійно проживали разом зі
спадкодавцем чи подали заяву
нотаріусу про прийняття спадщини.
Доказом постійного проживання разом зі
спадкодавцем можуть бути: довідка
житлово-експлуатаційної
організації, правління
житлово-будівельного кооперативу,
відповідного органу місцевого
самоврядування про те, що спадкоємець
безпосередньо перед смертю
спадкодавця проживав разом зі
спадкодавцем; копія рішення суду, що
набрало законної сили, про
встановлення факту своєчасного
прийняття спадщини; реєстраційний
запис у паспорті спадкоємця або в
будинковій книзі, який свідчить про те,
що спадкоємець постійно проживав разом
зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, та інші документи, що
підтверджують факт постійного
проживання разом зі спадкодавцем.

Спадкоємці, які пропустили строк
для прийняття спадщини, можуть за
згодою всіх інших спадкоємців, які
прийняли спадщину, подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини за місцем
відкриття спадщини. Такі заяви
спадкоємців мають бути викладені у
письмовій формі і подані нотаріусу
до видачі свідоцтва про право на
спадщину. Справжність підписів
спадкоємців на заяві має бути
засвідчена у відповідності до правил,
викладених у пункті 207 цієї Інструкції.

Листом приватного нотаріуса
Верховинського районного
нотаріального округу ОСОБА_18 за
вих.№01-16/18 від 13.02.2014 року, а також
втитягом про реєстрацію в спадковому
реєстрі від 25.11.2013 року стверджується,
що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_10 заяву про прийняття спадщини
подано його дружиною ОСОБА_1 Свідоцтво
про право на спадщину їй не видано у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно(а.с.7,96).

Довідкою виконкому Гринявської
сільської ради за вих.№ 1155 від 21.11.2013
року стверджується, що на день смерті
(ІНФОРМАЦІЯ_1 року) ОСОБА_10 в
господарстві проживали і вели спільне
господарство дружина ОСОБА_1 та внучка
ОСОБА_8.(а.с.112 ).

Допитана в судовому засіданні в
якості свідка позивач-відповідач
ОСОБА_1 категорично заперечила факт
проживання з ними дочки ОСОБА_3 у
батьківському будинку. Свідки ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15 також в судовому
засіданні ствердили, що вона не
проживала у спірному будинковолодінні,
а тільки допомагала батькам по
господарству.

При цьому, суд критично оцінює
показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17,
про проживання відповідачки-позивачки
ОСОБА_3 у житловому будинку своїх
батьків та визнає неналежним доказом
лист-відповідь на запит адвоката за
підписом секретаря сільської ради
ОСОБА_16.(без дати і вихідного номера), в
якому зазначено, що ОСОБА_3 з початку
серпня 2008 року постійно проживала в
будинку батьків, доглядаючи їх(а.с.81-82),
оскільки вищевказані відомості
суперечать обставинам, які встановлені
при дослідженні інших перевірених в
судовому засіданні належних доказів,
зокрема і при допиті в якості свідка
самої ОСОБА_3

Таким чином, оцінивши в
сукупності зібрані по справі докази,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та
підлягають до задоволення в повному
обсязі, а підстави для задоволення
зустрічних позовних вимоги ОСОБА_3
відсутні, оскільки в судовому
засіданні встановлено, що вона не
звернулась в установленому законом
порядку із заявою про прийняття
спадщини піля смерті батька ОСОБА_10, а
також відповідачкою-позивачкою не
надано належних доказів на
підтвердження факту проживання разом
із спадкодавцем на час його смерті, у
зв'язку з чим вона не може вважається
такою, що прийняла спадщину.

На підставі наведеного, ст.ст. 121,123
ЦК України(в редакції 1963 року), ст.ст.
316-319,328,386,392, 1216, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України,
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 03.03.2004 року №20/5(
чинною до 22.02.2012 року), керуючись ст.ст.
213-215, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на будинковолодіння АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку "А",
сараю Б", гаражу "В", вбиральні "Г",
криниці №1, огорожі №2, інвентарною
вартістю 90304, 00 грн., з підстав
належності 1/2 частки на праві спільної
сумісної власності та 1/2 частки в
порядку спадкування за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 про визнання за нею права
власності на 1/4 спадщини, що відкрилася
після смерті ОСОБА_10, яка складається з
житлового будинку "А", сараю "Б", гаражу
"В", вбиральні "Г", криниці №1, огорожі №2,
вартістю 22576,00 та знаходиться в АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_3, ОСОБА_8 солідарно на користь
ОСОБА_1 1017,74 грн., сплаченого нею
судового збору.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Верховинський районний суд.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :
___________________ Р.І. Атаманюк