У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

Головуючого: Павліченка С.В.

суддів: Куцина М.М., Собослоя Г.Г.,

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши в судовому засіданні
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Свалявського
районного суду від 26 листопада 2013 року
та додаткове рішення цього ж суду від 30
січня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні власністю,
виселення та вселення ,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
власністю, виселення та вселення.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що
він є власником будинку АДРЕСА_1, згідно
договору дарування, проте відповідачі
вчиняють перешкоди щодо вселення
позивача в будинок.

У зв'язку з наведеним просив
зобов'язати відповідачів не чинити
перешкоди в користуванні майном,
усунути перешкоди у здійсненні ним
права власності, шляхом виселення
ОСОБА_2 з її особистими речами з
житлового будинку та вселити його в
будинок.

Рішенням Свалявського районного суду
від 26 листопада 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволено.

Додатковим рішенням Свалявського
районного суду від 30 січня 2014 року
стягнуто з відповідачів на користь
держави 229,40 грн. судових витрат
пов'язаних з розглядом справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2
ставлять питання про скасування даних
рішень та ухвалення нового про відмову
у задоволенні позову, посилаючись на
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне в її
задоволенні відмовити з наступних
підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_3 є власником
домоволодінням АДРЕСА_1, згідно
договору дарування, укладеного 30
листопада 2012 року (а.с.5-9).

Відповідно до ст.317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Статтею 391 ЦК України, передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном. В тому числі власник
майна має право вимагати виселення
осіб, які займають дане майно без
належних на те правових підстав.

Таке право позивача обмежується
відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2., які
перешкоджають у здійсненні на праві
власності позивачу житлове приміщення,
і це право підлягає захисту на підставі
положень ЦК України, що регулюють права
власника житлового будинку та засади
захисту права власності.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
повно і правильно встановив обставини
справи і дійшов вірного висновку, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, слід зобов'язати не
чинити перешкоди у здійсненні права
власності позивачем, виселити ОСОБА_2 з
житлового будинку НОМЕР_1 та вселити в
даний будинок позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України,
рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права та є підставою
для відхилення апеляційної скарги і
залишення його без змін.

Керуючись ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України,
Судова палата у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської
області , -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Свалявського районного суду
від 26 листопада 2013 року та додаткове
рішення цього ж суду від 30 січня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді