АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 679/2971/13-ц
Провадження № 22-ц/792/922/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Матковської Л.О.

суддів: Карпусь С.А., Харчука В.М.,

при секретарі: Терлич А.В.,

за участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Державного
підприємства „Національна атомна
енергогенеруюча компанія „Енергоатом"
в особі відокремленого підрозділу
„Хмельницька АЕС" на рішення
Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 11 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства „Національна
атомна енергогенеруюча компанія
„Енергоатом" в особі відокремленого
підрозділу „Хмельницька АЕС" про
дострокове розірвання договору про
підготовку спеціаліста.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись в суд із зазначеним
позовом вказувала, що вона навчалась у
Севастопольському національному
університеті ядерної енергії та
промисловості на договірних умовах за
трьохстороннім договором, який був
укладений між замовником навчання - ДП
НАЕК „Енергоатом" ВП „Хмельницька АЕС"
(ВП ХАЕС), виконавцем - Севастопольським
національним університетом ядерної
енергії та промисловості (СНУЯЕтаП) та
нею. 26 жовтня 2012 року у відповідності до
направлення на роботу прибула у ВП
ХАЕС, де за наказом була прийнята на
роботу на посаду техніка
виробничо-технічної служби. 23 вересня
2012 року уклала шлюб з ОСОБА_2, який теж
навчався у вищевказаному навчальному
закладі, закінчивши його 24 січня
___________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції:
Савіцький Л.П.
Провадження № 22-ц/792/922/14

Доповідач: Матковська Л.О.

Категорія: 51

2013 року, отримав направлення на роботу
у Військовий інститут Київського
національного університету ім. Т.Г.
Шевченка. З метою забезпечення згоди
щодо працевлаштування подружжя за
місцем роботи одного з них, позивачка з
чоловіком звернулися з письмовою
заявою до ВП ХАЕС щодо
працевлаштування ОСОБА_2, на що
отримали відмову в зв'язку з
призупиненням прийому персоналу на
підприємство. Таке ж звернення ОСОБА_1
подала з приводу її працевлаштування у
Київський національний університет ім.
Т.Г. Шевченка, де останній також було
відмовлено через відсутність
вакантних місць. Оскільки між
замовниками, ВП ХАЕС і Військовим
інститутом Київського національного
університету ім. Т.Г. Шевченка та
позивачкою не досягнуто згоди щодо її
працевлаштування та працевлаштування
її чоловіка, а ВП ХАЕС відмовило їй в
розірванні зазначеного вище договору
про підготовку спеціаліста без
відпрацювання трьохрічного терміну та
без відшкодування вартості навчання,
за наявності такої можливості згідно
п.13 Порядку працевлаштування
випускників вищих навчальних закладів,
підготовка яких здійснювалась за
державним замовленням, звернулась до
суду. Із врахуванням викладеного та
клопотанням про зменшення позовних
вимог, просила розірвати договір про
підготовку спеціаліста № 4-11-21-Х від 01
вересня 2011 року без відпрацювання у ВП
ХАЕС встановленого договором терміну
та без відшкодування вартості
навчання.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Рішенням Нетішинського міського суду
від 11 березня 2014 року позов задоволено.
Розірвано договір про підготовку
спеціаліста № 4-11-21Х від 01 вересня 2011
року укладений між ОСОБА_1, ДП НАЕК
„Енергоатом від імені і за дорученням
якої діє ВП „Хмельницька АЕС",
Севастопольським національним
університетом ядерної енергії та
промисловості, без відпрацювання у ВП
„Хмельницька АЕС" встановленого
договором терміну та без відшкодування
вартості навчання.

В апеляційній скарзі ДП НАЕК
„Енергоатом" в особі ВП „Хмельницька
АЕС" не погоджується з рішенням суду,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
його незаконність та
необґрунтованість, порушення норм
матеріального і процесуального права.
Вказує, що позивачкою не надано
доказів, а судом також не з'ясовано, чи
зверталось подружжя ОСОБА_1 в
Міністерство енергетики та вугільної
промисловості та в СНУЯЕтаП для
досягнення домовленості щодо місця їх
роботи та отримання відповідного
направлення на роботу ОСОБА_2, чи
звертався ОСОБА_2 до замовника
позивачки ДП „НАЕК „Енергоатом" та до
Військового інституту КНУ ім. Т.Г.
Шеченка для досягнення домовленості
щодо місця його роботи. Вважає, що
правових підстав для розірвання
спірного договору згідно з п.13 Порядку
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням, оскільки після укладення
шлюбу (23.09.2012 р.) та працевлаштування
ОСОБА_1 (26.10.2012 р.) та до отримання її
чоловіком направлення на роботу у
Військовий інститут КНУ ім. Т.Шевченка
(24.01.2013 р.) подружжя ОСОБА_1 протягом
трьох місяців не вживало заходів щодо
узгодження між ними і замовниками
місця їх роботи, що також
підтверджується поясненнями
представника позивачки в судовому
засіданні. Судом не надано належної
оцінки доказам, що містяться в
матеріалах справи, зокрема листи
Військового інституту КНУ ім.
Т.Шевченка від 29.01.2014 №18224, від 19.11.2013
№24313, від 04.04.2013 №28701-2013 містять
суперечливу інформацію, а лист від
21.01.2014 року №4 спростовую сам факт
звернення позивачки до замовника її
чоловіка щодо її працевлаштування,
оскільки ОСОБА_2 у Військовому
інституту КНУ ім. Т.Шевченка за
направленням не працевлаштовувався.
Судом невірно застосовано положення
ст.651 ЦК України, оскільки не наведено
жодних істотних порушень відповідачем
договору про підготовку спеціаліста
від 01.09.2011 року № 4-11-21-Х та не наведено
норм закону, на підставі яких договір
може бути розірвано за рішенням суду.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з наступних мотивів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Встановлено, що 01.09.2011 року між ДП НАЕК
"Енергоатом" ВП "Хмельницька АЕС", як
замовником навчання, СНУЯЕтаП, як
виконавцем та ОСОБА_1 укладений
тристоронній договір про підготовку
спеціаліста № 4-11-21-Х.

Наказом СНУЯЕтаП №1368 від 31.07.2007
року ОСОБА_1 зарахована студенткою
вказаного навчального закладу, а
наказом СНУЯЕтаП №1519/ок від 22.07.2011 року
ОСОБА_1 виключена із списку студентів
названого вузу як така, що закінчила
навчання за освітньо-кваліфікаційним
рівнем "Бакалавр".

17.05.2012 року ОСОБА_1 видано направлення
на роботу №103 на ВП "Хмельницька АЕС" ДП
НАЕК "Енергоатом" для роботи на посаді
за фахом та наказом ВП "Хмельницька
АЕС" №1639к від 26.10.2012 року позивачку
прийнято на роботу техніком у
виробничо-технічну службу відділу
техніко-економічного планування і
обліку з 29.10.2012 року. Вказані обставини
підтверджуються матеріалами справи і
сторонами не оспорюються.

Положеннями пункту 7.3. Договору
про підготовку спеціаліста № 4-11-21-Х від
01.09.2011 року визначено, що одностороннє
розірвання Договору не допускається.
Договір може бути достроково
розірваний за письмовою згодою сторін
у випадках, визначених п.5.3 цього
Договору та чинним законодавством
України.

Встановлено, що 23.09.2012 року ОСОБА_4
та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
від 23.09.2012 року. ОСОБА_2 02.02.2013р. закінчив
Севастопольський національний
університет ядерної енергії та
промисловості, отримав повну вищу
освіту за спеціальністю
"Спеціалізовані комп"ютерні системи" та
здобув кваліфікацію магістра
спеціалізованих комп"ютерних систем. І
відповідно до направлення на роботу №1
від 24.01.2013 року ОСОБА_2 направлено в
розпорядження Військового інституту
КНУ ім. Т.Шевченка для роботи на посаді
за фахом ( а.с.34-36 ).

Відповідно до п.13 Порядку
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалася за державним
замовленням, затвердженого постановою
КМ України від 22.08.1996р. №992 (надалі
Порядок) зазначено, що якщо умови угод,
укладених до шлюбу чоловіком і
дружиною, не передбачають направлення
їх до одного й того ж населеного пункту,
місце їх роботи визначається за
домовленістю між ними й замовниками, а
у разі коли вони не дійшли згоди, один з
подружжя має право розірвати договір в
односторонньому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з того, що оскільки, відсутні
направлення подружжя до одного й того ж
населеного пункту, не досягнута
домовленість між ними та замовниками з
приводу їх працевлаштування, тому
позивачка набула право на розірвання
спірного договору в односторонньому
порядку без відпрацювання у ВП
"Хмельницька АЕС" та без відшкодування
вартості навчання.

Проте погодитись з такими
висновками суду не можна, оскільки вони
не ґрунтуються на відповідних та
належних доказах та суперечать нормам
матеріального права.

Так, з матеріалів справи
вбачається , що на час отримання ОСОБА_2
направлення на роботу - 24 січня 2013року,
його дружина - позивачка по справі вже
протягом трьох місяців працювала
техніком у виробничо-технічній службі
відділу техніко-економічного
планування і обліку ВП "ХАЕС" ДП НАЕК
"Енергоатом". При зверненні до суду
позивачкою не надано доказів, що її
чоловіку на той час було відмовлено в
отриманні направлення для
працевлаштування за її місцем
проживання.

Крім цього, згідно матеріалів
справи чоловік позивачки ОСОБА_2 також
не був працевлаштований згідно даного
йому направлення в Військовий інститут
КНУ ім. Т.Шевченка, а з 1 грудня 2013 року
працює на посаді техніка учбової
лабораторії Севастопольського
національного університету ядерної
енергії та промисловості.

Таким чином, на час пред"явлення
вимоги до суду лише у позивачки ОСОБА_1
був обов"язок відпрацювати не менше
трьох років з дати працевлаштування
відповідно до договору про підготовку
спеціаліста, що виключає можливість
розірвання договору в односторонньому
порядку без відпрацювання у ВП
"Хмельницька АЕС" та без відшкодування
вартості навчання.

Розірвання спірного договору в
односторонньому порядку суперечить
Порядку працевлаштування випускників
вищих навчальних закладів, підготовка
яких здійснювалась за державним
замовленням та Положенню про
підготовку, працевлаштування і роботу
з молодими спеціалістами фахівцями
(спеціалістами) у ВП " Хмельницька АЕС",
відповідно до якого позивачка
навчалась.

Наведене свідчить, що рішення
суду підлягає скасуванню, як таке, що
суперечить нормам матеріального права.
Вимоги позивачки не знайшли свого
підтвердження, тому в позові слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Державного
підприємства „Національна атомна
енергогенеруюча компанія „Енергоатом"
в особі відокремленого підрозділу
„Хмельницька АЕС" задовольнити.

Рішення Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 11 березня 2014
року скасувати.

В позові ОСОБА_1 до Державного
підприємства „Національна атомна
енергогенеруюча компанія „Енергоатом"
в особі відокремленого підрозділу
„Хмельницька АЕС" про дострокове
розірвання договору про підготовку
спеціаліста відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.О.Матковська