Провадження № 2/217/200/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 року Авдіївський міський
суд Донецької області в складі:

головуючого: судді Соболєвої
І.П.,

секретаря судового
засідання: Сильчевої Ю.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Савченко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Авдіївка з
застосуванням технічних засобів
«Оберіг» цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до територіальної громади в
особі Авдіївської міської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
позовом до відповідача, в якому просила
визнати за нею право власності в
порядку спадкування за законом на ?
частку жилого будинку, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, яка залишилась
після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1. Вимоги обґрунтувала тим,
що з 29.10.1988 року по 16 березня 1992 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3, з часу припинення шлюбу
продовжували жити однією сім'єю. Після
його смерті відкрилась спадщину у
вигляді 1/2 частки житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в
якому вони разом проживали. Оскільки
ОСОБА_3 при житті належним чином не
зареєстрував своє право власності на
зазначене майно, тому позивач
позбавлена можливості отримати
спадщину.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі.

Представник відповідача Савченко
Є.В., яка діє на підставі довіреності, в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала. Зазначила, що позивачем не
доведено відсутність інших
спадкоємців щодо майна померлого
ОСОБА_3, та не надано доказів на
підтвердження поважності причини того,
що досить тривалий час з момент смерті
спадкодавця не зверталась до нотаріуса
з заявою про прийняття спадщини.

Суд, вислухавши позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Рішенням Авдіївського міського
народного суду Донецької області від 06
березня 1992 року за ОСОБА_3 визнано право
власності на 1/2 частку житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим 01 грудня 2001 року
відділом РАГС Авдіївського міського
управління юстиції донецької області.

Інструкцією про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженої заступником міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка діяла на момент
виникнення у ОСОБА_3 права власності,
було передбачено державну реєстрацію
права власності на житлові будинки
органами БТІ.

При житті право власності на нерухоме
майно яке було набуте на законних
підставах, ОСОБА_3 не було
зареєстровано в органах БТІ, що не
заперечується сторонами.

Рішеннями Авдіївського міського суду
Донецької області від 06 березня 1992
року, яке набрало чинності 17 березня 1992
року, та від 16 грудня 2013 року 01 січня 2014
року встановлено, що позивач
перебувала з ОСОБА_3 в зареєстрованому
шлюбі з 29 жовтня 1988 року.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно з свідоцтвом про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_2, виданим 09 січня 1992
року Авдіївським міським ЗАГС шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 09 січня 1992 року
розірвано.

Рішенням Авдіївського міського суду
Донецької області від 16 грудня 2013 року
встановлено, що ОСОБА_1 проживала
однією сім'єю з ОСОБА_3 з 16 березня 1992
року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України 2004 року
правила книги шостої ЦК України
застосовуються також до спадщини, яка
відкрилась, але не була прийнята ніким
із спадкоємців до набрання чинності
цим Кодексом.

Оскільки спадщина, яка залишилась
після смерті ОСОБА_3 відкрилась, але не
була прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом, тому до
спадщини застосовуються правила книги
шостої ЦК України.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

Відповідно до ст..1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією своєю не менше як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
спадкоємцем четвертої черги, оскільки
проживала з ОСОБА_3 не менш як п'ять
років до часу відкриття спадщини.

На підставі ч.2 ст.328 ЦК України
право власності вважається виниклим
правомірно, якщо інше прямо не свідчить
з закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що оскільки
позивач не може прийняти спадщину
через те, що спадкодавець при житті не
зареєстрував набуте правомірно право
власності на 1/2 частку будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, тому
єдиним виходом для захисту її прав є
визнання за нею права власності на
спадкове майно в судовому порядку.

На підставі ст.ст. 15, 16, 328, 1264 ЦК
України, п.5 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України, керуючись 11, 57-61, 208,
212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до територіальної
громади в особі Авдіївської міської
ради про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1,
народження ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності в порядку спадкування за
законом на 1/2 частку житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що
залишився після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вступна та резолютивна частини
рішення проголошені 01 квітня 2014 року,
повний текст рішення складений 05
квітня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Авдіївський міський суд
Донецької області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: