Справа № 203/7596/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року Кіровський
районний суд м.Дніпропетровська в
складі:

головуючого-судді -
Казака С.Ю.

при секретарі -
Місюра К.А.

за участю позивача -
ОСОБА_1

відповідачки
- ОСОБА_2

представника відповідачки
- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, про встановлення факту
проживання однією сім'єю, визнання
спадкоємцем четвертої черги та зміну
черговості одержання права на
спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилався на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, який був його
вітчимом. На момент його смерті вони
постійно мешкали за адресою: АДРЕСА_1.
Його мати ОСОБА_2 перебували у шлюбі з
ОСОБА_5 з 10.09.1982 року. При досягненні 16
років та отриманні паспорту він змінив
прізвище з Бакуновицький на прізвище
вітчима ОСОБА_5, оскільки вважав його
своїм батьком. Після смерті ОСОБА_5
відкрилась спадщина у вигляді квартири
АДРЕСА_1. Заповіту вітчим не залишив. У
першу чергу спадкування за законом
право мають донька ОСОБА_5 від першого
шлюбу ОСОБА_4 та дружина померлого
ОСОБА_2 З 1982 року по 2006 рік вони разом
проживали в АДРЕСА_2, яка належала йому
(позивачу) та його матері. ОСОБА_5 хворів
на онкологічне захворювання починаючи
з 2004 року, був інвалідом ІІ групи. Під
час хвороби знаходився на
стаціонарному лікуванні. Йому було
зроблено декілька операцій. ОСОБА_5
потребував сторонньої допомоги,
особистого догляду, придбання
продуктів харчування, купівлі
медикаментів. Такої допомоги він
потребував не лише в лікарні, а і під
час амбулаторного лікування. Впродовж
п'яти років він доглядав за вітчимом,
забезпечував його ліками, купував їжу,
возив по лікарям. З 2004 року ОСОБА_5 не
працював і засобів для існування не
мав, знаходився на його утриманні та
утриманні своєї дружини. Оскільки
коштів на лікування не вистачало в 2006
році він з матір'ю продали квартиру
АДРЕСА_2. За вказані кошти було
здійснено лікування ОСОБА_5 та
зроблений капітальний ремонт спірної
квартири. ОСОБА_4 ні разу не провідала
батька, не підтримувала з ним зв'язків,
моральної та матеріальної допомоги не
надавала. На підставі викладеного,
позивач просив суд визнати факт його
проживання із ОСОБА_5 однією сім'єю
понад п'ять років, визнати його
спадкоємцем четвертої черги
спадкування за законом та право на
спадкування після смерті ОСОБА_5 разом
із спадкоємцями першої черги -
відповідачами.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав позов та просив його
задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала
та не заперечувала проти його
задоволення.

Представник відповідачки ОСОБА_4
позов визнала частково, зазначивши, що
не заперечує проти визнання факту
проживання позивача із ОСОБА_5 однією
сім'єю понад п'ять років та належність
позивача до спадкоємців четвертої
черги за законом. В частині зміни
черговості у праві на спадкування
проти позову заперечувала та просила
відмовити в задоволенні вказаних
позовних вимог за необгрунтованістю і
не підтвердження належними доказами.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів даної цивільної справи, а
також оглянутих в судовому засіданні
матеріалів цивільної справи №2-3443/2011,
що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 10.09.1982 року.

Від попереднього шлюбу ОСОБА_5 мав
повнолітню доньку ОСОБА_4, а ОСОБА_2 -
сина ОСОБА_1

ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали
разом в АДРЕСА_2, яке належала на праві
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1

22.05.2006 року вказана квартира ними
була продана та вони втрьох переїхали
мешкати в квартиру АДРЕСА_1, що належала
на праві власності ОСОБА_5 на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого 18.10.2006 року виконкомом
Дніпропетровської міської ради, де
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були зареєстровані та
проживають по теперішній час.

Рішенням Кіровського районного
суду м.Дніпропетровська від 14.03.2013 року
квартиру АДРЕСА_1 було визнано об'єктом
спільної сумісної власності ОСОБА_2 та
ОСОБА_5; визнано за ОСОБА_2 право
власності на ? частину вказаної
квартири, за ОСОБА_4 - право власності на
? частину квартири.

Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22.04.2013
року було скасоване рішення
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 14.03.2013 року в
частині визнання квартири об'єктом
спільної сумісної власності ОСОБА_5 та
ОСОБА_2, а також в частині визнання за
останньою права власності на ? частину
квартири та в задоволенні вказаних
позовних вимог відмовлено. Рішення
суду в частині визнання за ОСОБА_4 права
власності на ? частину квартири змінено
та за ОСОБА_4 визнано право власності на
? частину квартири.

Також судом встановлено та не
заперечувалось сторонами, що починаючи
з 2004 року ОСОБА_5 хворів на онкологічне
захворювання.

Посилаючись на те, що в зв'язку із
вказаною хворобою останній потребував
стороннього догляду, витрат на
лікування, які тривалий час
здійснювались позивачем, останній
просив на підставі ч.2 ст.1259 ЦК України
визнати за ним право на спадкування
після ОСОБА_5 разом із спадкоємцями
першої черги.

Відповідно до ст.1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених ст.1259 цього
Кодексу.

Відповідно до ст.1259 ЦК України
черговість одержання спадкоємцями за
законом права на спадкування може бути
змінена нотаріально посвідченим
договором заінтересованих
спадкоємців, укладеним після відкриття
спадщини. Цей договір не може порушити
прав спадкоємця, який не бере у ньому
участі, а також спадкоємця, який має
право на обов'язкову частку у спадщині.

Фізична особа, яка є спадкоємцем
за законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

На підтвердження позовних вимог
позивачем ОСОБА_1 було надано копію
пенсійного посвідчення на ім'я ОСОБА_5,
з якого вбачається, що останній
перебував на обліку в УПФУ в
Кіровському районі м.Дніпропетровська
та йому було призначено пенсії по
інвалідності ІІ групи; виписки із
медичної картки стаціонарного хворого,
з амбулаторної картки, медичні довідки,
з яких вбачається, що ОСОБА_5 за життя
хворів на онкологічне захворювання та
проходив в зв'язку з цим лікування.

Однак, з вказаних документів
вбачається, що останній потребував
динамічного догляду онколога за місцем
проживання та зазначені медичні
документи не містять даних про те, що
ОСОБА_5 в зв'язку з наявними в нього
хворобами перебував у безпорадному
стані.

Інших доказів цьому, позивачем у
відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України
не надано.

В зв'язку з цим, суд вважає, що
відсутні і передбачені ч.2 ст.1259 ЦК
України підстави для зміни позивачу
черговості одержання права на
спадкування разом із спадкоємцями
першої черги.

На підставі цього, позивачу слід
відмовити і в задоволенні позову в
частині встановлення факту проживання
однією сім'єю з ОСОБА_5 та визнання його
спадкоємцем за законом четвертої
черги, оскільки встановлення вказаних
фактів не має ніяких правових
наслідків для позивача, враховуючи
відмову в задоволенні його позовних
вимог щодо зміни черговості у
спадкуванні.

Таким чином, в задоволенні позову
ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Сплачені останнім при подачі
позову судові витрати віднести на
користь держави.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.1258,1259 ЦК України,
ст.ст.10,11,27,31,58-61,88,212-215,256 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, про встановлення факту
проживання однією сім'єю, визнання
спадкоємцем четвертої черги та зміну
черговості одержання права на
спадкування - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
С.Ю.Казак