Справа № 645/260/14-ц
Провадження №
25 березня 2014 року
Фрунзенський районний суд м.
Харкова в складі: судці Алфьорової Т.М.
за участю секретаря судових засідань
Старець І.І. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові справу
за позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агентство
«ВЕРУС» та Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» про стягнення заробітної
плати та компенсації моральної шкоди, -
Встановив в
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовною заявою до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агентство
«ВЕРУС», публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» про стягнення заробітної
плати та компенсації моральної шкоди.
Позивач посилая на те, що з 05.03.2007 року
працював в ТОВ «Українське Фінансове
Агентство «Верус» на посаді кредитного
інспектора з окладом 512,00 грн. За час
роботи у ТОВ «Українське Фінансове
Агентство «ВЕРУС» йому безпідставно не
виплачувалася заробітна плата, чим
було порушено норми чинного
законодавства. Розмір заборгованості
складає в період з 05.03.2007року по 30.09.2009р.
З 30 вересня 2009 року був переведений на
роботу до Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«Приватбанк" з посадовим окладом 708,25
грн., де також не виплачувалося
заробітна плата в порушенні ст. 115 КЗпП
і розмір заборгованості складає в
період часу з 01.10.2009 року по 30.06.2013 р. у
За час роботи в товаристві з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «ВЕРУС» та ПАТ КБ
«Приватбанк» він зазнав моральних
страждань, оскільки відповідачі
порушили право на оплату праці і це
призвело до додаткових зусиль по
організації його життя, тому просив
стягнути з кожного відповідача
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі і дав пояснення про обставини
викладені вище, а також пояснив, що ПАТ
КБ «Приватбанк» заблокували в 2012р.
допуск до його комп'ютеру, котрий має
основну інформацію по роботі, не
ознайомили його з наказом про систему
електронне табелювання. Крім цього, не
був ознайомлений з наказом про
прийняття на роботу та умовами
трудового договору, а також відповідач
не надавав даних про його заробітну
плату і без його відому перераховували
на платіжну картку гроші, а саме бонуси,
а заробітну плату він взагалі не
Представник товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «ВЕРУС», а також
ПАТ КБ « ПриватБанк» позовні вимоги не
визнав і пояснив, що згідно наказу від
роботу до ТОВ "УФА ВЕРУС " на посаду
кредитного інспектора і йому було
встановлено посадовий оклад в розмірі
512,00 грн., який збільшували відповідно
до зростання розміру мінімальної
заробітної плати. За весь час роботи в
ТОВ "УФА " ВЕРУС" позивач вчасно та в
повному обсязі отримував заробітну
плату. З 01.10.2009р., згідно наказу ТОВ "УФА
"ВЕРУС" від 30.09.2009р.
16.09.2009р. № PR-2009-346, ОСОБА_2 було
переведено на роботу до ПАТ КБ
"ПриватБанк" на посаду кредитного
інспектора з посадовим
окладом 708,25 грн. Заробітна плата
кредитних інспекторів складається з
постійної (фіксованої) частини та
перемінної частини, яка належить від
виконання встановлених нормативів.
Наказами встановлено нормативи
загрузки кредитних інспекторів,
нормативи обробки проблемної
заборгованості та оплата праці за
результатам індивідуальних показників
(робіт) кредитних інспекторів. Оплата
праці ОСОБА_2 була встановлена та
виплачувалась по змішаній системі
оплати праці. Починаючи з лютого 2012
року ОСОБА_2 почав регулярно не
з'являтись на роботі, про що складались
відповідні акти, а з квітня 2012 року
взагалі перестав виходити на роботу, у
зв'язку із чим банк перестав
виплачувати ОСОБА_2 заробітну плату.
11.01.2012 року в банку був виданий наказ №
СП-2012-130335 від 11.01.2012 р. "Про переведення
співробітників банку, у яких немає
постійного місця роботи або
персонального комп'ютера на систему
електронного табелювання", з яким
ОСОБА_2 відмовився ознайомлюватись .3
цього часу позивач не фіксував часу
приходу та уходу на роботу через
банкомат, що підтверджуют роздруківки
електронного табелю.
Суд, заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача - ПАТ КБ
«Приватбанк» та ТОВ «Українське
Фінансове Агентство «ВЕРУС»,
дослідивши матеріали справи, вважає
позовні вимоги такими, що не підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Згідно наказу від 5 березня 2007 року №
ТОВ «УФА ВЕРУС» на посаду кредитного
Згідно наказу ТОВ «УФА ВЕРУС» від 30
«Приватбанк» від 16 вересня 2009 року №
PR-2009-346 ОСОБА_2 було переведено на роботу
до ПАТ КБ «Приватбанк» на посаду
кредитного інспектора.
Позивач ОСОБА_2 у листопаді 2012 року вже
звертався до суду із позовом до ТОВ "УФА
"ВЕРУС" та ПАТ КБ «Приватбанк», в якому
просив стягнути заробітну плату та
моральну шкоду, а саме за період усій
роботи в ТОВ "УФА "ВЕРУС", а також в КБ «
Приватбанку» з 30.09.2009 року і до вересня
Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 02.04.2013 року ( справа №
2033/9241/2012), залишеним в силі апеляційним
судом, позивачу було відмовлено у
стягненні заробітної плати з ТОВ "УФА
"ВЕРУС" за весь період його роботи в цій
організації, відмовлено у стягненні
заробітної плати з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
за період жовтня 2009 року до вересня 2012
року, відмовлено в стягненні моральної
шкоди. У цій справі було встановлено
відсутність будь-яких порушень з боку
відповідачів щодо виплати позивачу
заробітної плати. Цім рішенням
встановлено, що заробітна плата ОСОБА_2
на момент його роботи нараховувалася з
дотриманням гарантованих чинним
законодавством мінімумів і це належні
та нараховані суми йому були виплачені.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вимоги позивача щодо стягнення
заборгованості по заробітної платі з
ПАТ КБ «Приватбанк» в період з вересня
2012 року по 30.06.2013р. не обгрунтовані і не
підлягають задоволенню.

11.01.2012 року в АТ КБ « Приватбанк» був
виданий наказ № СП-2012-130335 від 11.01.2012 р.
"Про переведення співробітників банку,
у яких немає постійного місця роботи
або персонального комп'ютера на
систему електронного табелювання", з
яким ОСОБА_2 відмовився
ознайомлюватись, що підтверджується
відповідним актом від 02.03. 2012року.

Згідно даного наказу табелювання
(фіксування часу приходу та уходу з
кредитних інспекторів) з 04.2012 року
почало проводитись через банкомата та
термінали самообслуговування.

Згідно наданих роздруківки
електронного табелю з початку дії
наказу про табелювання, у тому числі і з
вересня 2012року ОСОБА_2 не реєструвався
в системі електронного табелювання і
не з'являвся на роботі.( арк.. с.51-63)

Факт того, що в цій час він фактично не
працював ОСОБА_2 підтвердив в судовому
засіданні. Його ствердження щодо того,
що він не знав про цю систему не
відповідає дійсності, так як ці факти
розглядалися в період розгляду його
позову про стягнення заробітної плати,
але він і після рішення суду не ходив до
банку на роботу і не фіксував свій
приход за допомагаю своїй платіжної
картки через системі електронного
табелювання.

Відповідно до ст.. 94 КЗпП України,
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як грошовому виразі, яку
власник або уповноважений ний орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

З жовтня 2012 року ОСОБА_2 не виконував
свої посадові обов'язки - встановлені
для кредитного інспектора місячні
норми обробки кредитної
заборгованості, в зв'язку з чим йому не
нараховувалася та не виплачувалася
заробітна плата і це підтверджується
наданими розрахунковими листами за
період з жовтень 2012 року по 08.2013року.

У відповідності до ч 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів наявність на даний час
заборгованості по заробітній платі. В
своєму позові позивач не наводить
будь-яких розрахунків сум невиплаченої
(на його думку) заробітної плати у тому
числі і за період з жовтня 2012 року по
30.06.2013року . При судовому розгляду
справи, позивач також не міг довести з
якого розрахунку він підрахував
заборгованість по заробітної платі у
вказаному розмірі.

Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв»язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Суд приходить до висновку, що позивачем
не доведені ті обставини на які він
посилається як на підставу своїх
позовних вимог щодо стягнення
заробітної плати та компенсації
моральної шкоди. «»

На підставі викладеного, керуючись
ст..ст.10,11,60, 209,212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.
56,85, 94, 95,97, 237-1 КЗпП України, ст.. 33 Закону
України «Про оплату праці»,

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «ВЕРУС»,
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» про
стягнення заробітної плати та
компенсації моральної шкоди

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя