« 18» березня 2014 року Ленінський
районний суд м. Луганська в складі:
головуючого судді - Кравченко Н.О.‚
секретарі - Савченко Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Луганську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним,
визнання права власності на земельну
Позивачка звернулась до суду з
вказаним позовом, в обґрунтування
якого зазначила, що в 2000 році між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 був укладений договір
купівлі продажу земельної ділянки за
адресою: місто Луганськ, Садове
товариство «Рассвєт», ділянка НОМЕР_1,
площею 6 соток, який належав
відповідачеві на підставі державного
акту № 913 від 25 січня 1995 року згідно до
рішення 14/3 Ленінської районної ради
міста Луганська, за який позивачка
сплатила 200 доларів США.

Однак, під час підготування
нотаріального посвідчення правочину
з'ясувалося відповідач втратив
правовстановлюючі документи, проте
земельну ділянку передав у володіння
та користування позивачці, надавши
розписку про отримання коштів.

Тому з огляду на викладене позивачка
просить визнати дійсним правочин
купівлі-продажу земельної ділянки,
розташованої за адресою: місто
Луганськ, Садове товариство «Рассвєт»,
ділянка НОМЕР_1, площею 6 соток, між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнати за ОСОБА_1
право власності на земельну ділянку,
розташовану за адресою: місто Луганськ,
Садове товариство «Рассвєт», ділянка
НОМЕР_1, площею 6 соток.

У судовому засіданні позивачі позовні
вимоги підтримали, просили позов
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином. Заяви про розгляд справи за його
відсутності до суду не надходило.

Суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України,
вважає можливим вирішити справу на
підставі наявних у ній даних та доказів
без участі відповідача.

Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вислухавши пояснення позивачки,
вивчивши письмові докази, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК
України, говориться, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Згідно ст. 47 ЦК Української РСР, який
діяв на момент виникнення між
сторонами спірних правовідносин,
нотаріальне посвідчення угод
обов'язкове лише у випадках, зазначених
у законі. Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками,
передбаченими частиною другою статті 48
цього Кодексу. Якщо одна з сторін
повністю або частково виконала угоду,
що потребує нотаріального посвідчення,
а друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд
вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною. В цьому
разі наступне нотаріальне оформлення
угоди не вимагається.

Такі ж положення містяться й у ст. 220 ЦК
України (2004 року), який діє на
теперішній час. Зокрема статтею 220 ЦК
України визначено, що якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним, при
цьому наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Судом встановлено, у 2000 році між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 був укладений договір
купівлі продажу земельної ділянки за
адресою: місто Луганськ, Садове
товариство «Рассвєт», ділянка НОМЕР_1,
площею 6 соток, який належав
відповідачеві на підставі державного
акту № 913 від 25 січня 1995 року згідно до
рішення 14/3 Ленінської районної ради
міста Луганська, за який позивачка
сплатила 200 доларів США. Розписка
складена 12 листопада 2013 року /а.с. 5/.

В листопаді 2000 року позивачка була
прийнята до членів Садового товариства
«Рассвєт» /а.с. 6,16/.

На запит суду, Управління
Держземагенства міста Луганська
Луганської області надано належним
чином завірену копію державного акту №
913 від 25 січня 1995 року згідно до рішення
14/3 Ленінської районної ради міста
Луганська, за яким право власності
належить відповідачеві.

Таким чином, факт виникнення між
сторонами правовідносин по угоді
купівлі-продажу встановлений судом,
сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору купівлі-продажу, що
підтверджується письмовими доказами,
та відбулося часткове його виконання, а
саме з боку позивачів, однак відповідач
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору. У зв'язку із чим,
суд вважає за необхідне визнати
дійсним правочин купівлі-продажу
земельної ділянки, розташованої за
адресою: місто Луганськ, Садове
товариство «Рассвєт», ділянка НОМЕР_1,
площею 6 соток, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2;
визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку, розташовану за
адресою: місто Луганськ, Садове
товариство «Рассвєт», ділянка НОМЕР_1,
площею 6 соток..

Керуючись ст. 47 ЦК
Української РСР, ст. 220, 328 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання правочину дійсним, визнання
права власності на земельну ділянку
задовольнити.

Визнати дійсним правочин
купівлі-продажу земельної ділянки,
розташованої за адресою: місто
Луганськ, Садове товариство «Рассвєт»,
ділянка НОМЕР_1, площею 6 соток,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку, розташовану за
адресою: місто Луганськ, Садове
товариство «Рассвєт», ділянка НОМЕР_1,
площею 6 соток.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд м. Луганська
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя
Н.О.Кравченко