Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22ц/778/1712/14
Головуючий у 1 інстанції: Беспалько
Суддя-доповідач Дзярук М.П.
РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого Крилової О.В.

Суддів Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою прокурора
Вільнянського району Запорізької
області в інтересах держави в особі
органу, який уповноважений державою
здійснювати відповідні функції в
спірних правовідносинах Державної
інспекції сільського господарства в
Запорізькій області на заочне рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 27 січня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання права власності в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання
права власності в порядку спадкування.

В позові зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла його мати - ОСОБА_5. За життя
вона успадкувала після смерті ОСОБА_6
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1
(державний акт на право приватної
власності на землю серії І-ЗП№045230), що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом посвідченим
30.09.2009 року державним нотаріусом
Вільнянської державної нотаріальної
контори Кравченко О.М.

За життя ОСОБА_5 не встигла отримати
правовстановлюючий документ на
вказану земельну ділянку на своє ім'я.

17.01.2012 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким
вказану земельну ділянку заповідала
йому.

Звернувшись до нотаріальної контори за
оформленням спадщини на земельну
ділянку, він отримав відмову у вигляді
відповідної постанови від 30.10.2013 року, з
огляду на відсутність
правовстановлюючого документу.

Іншим спадкоємцем є ОСОБА_4

Посилаючись на викладені обставини,
просив суд визнати за ОСОБА_3, право
власності на земельну ділянку площею
0,0713 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
право власності на яку посвідчено
Державним актом на право приватної
власності на землю Серії І-ЗП №045230 від
31.01.2000 року в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_5

Заочним рішенням Вільнянського
районного суду Запорізької області від
27 січня 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
земельну ділянку площею 0,0713 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, право
власності на яку посвідчено Державним
актом на право приватної власності на
землю Серії І-ЗП №045230 від 31.01.2000 року в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_5

Не погоджуючись з вказаним рішенням
Прокуратура Вільнянського району
Запорізької області в інтересах
держави в особі органу, який
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції в спірних
правовідносинах Державної інспекції
сільського господарства в Запорізькій
області подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на незаконність,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, не відповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволені позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 214 ЦПК під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

Постановлене у даній справі рішення
суду не відповідає зазначеним вимогам
закону і матеріалам справи.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідно до копії заповіту ОСОБА_5,
посвідченого приватним нотаріусом
Вільнянського районного нотаріального
округу Запорізької області ОСОБА_8,
житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну
ділянку площею 0,713 га, розташовану біля
цього будинку, надану для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, вона заповіла
ОСОБА_3 (а.с. 4).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина. Спадкоємцями за заповітом є
сторони по справі.

Постановою приватного нотаріуса
Вільнянського районного нотаріального
округу Запорізької області ОСОБА_8 від
30.10.2013р. відмовлено ОСОБА_3 в видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на земельну ділянку площею
0,0713 га після смерті ОСОБА_5 через
відсутність правовстановлюючого
документу (а.с. 7).

Задовольняючи вимоги суд послався на
ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України які
передбачають, що спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Одночасно суд зазначив, що за життя
спадкодавець не здійснив ніяких дій
щодо переоформлення документів на
земельну ділянку площею 0,0713 га та
державної реєстрації, що посвідчують
його право власності на земельну
ділянку.

З такими висновками суду не можна
погодитись, оскільки вони суперечать
вимогам закону.

Згідно до вимог ст. 1216 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов»язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла, до інших
осіб(спадкоємців).

Позивач ОСОБА_3, звертаючись до суду з
позовом про визнання за ним права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_5, посилався на те, що
спірна земельна ділянка була
успадкована ОСОБА_5 після смерті
ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом
про право на спадщину за заповітом,
посвідченим 30.09.2009р. державним
нотаріусом Вільнянської державної
нотаріальної контори Кравченко О.М.
Однак за життя ОСОБА_5 не встигла
переоформити на себе спірну земельну
ділянку, а тому вона є спадковим
майном після її смерті.

Визнаючи право позивача ОСОБА_3 на
спадкування зазначеної земельної
ділянки, суд першої інстанції не
врахував, що спадкодавцеві не належала
ця земельна ділянка на час її смерті.

Згідно до вимог ст. 373 ч.2 ЦК України
право власності на земельну ділянку
набувається і здійснюється відповідно
до закону.

Згідно до вимог ст. 182 ч.1 ЦК України
право власності на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право
власності на земельну ділянку
виникають із моменту державної
реєстрації цих прав.

П.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року « Про судову практику у
справах про спадкування» роз'яснено, що
за ст. 1225 ЦК право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Державні акти на право власності на
земельні ділянки є документами, що
посвідчують право власності й
видаються на підставі відповідних
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що
спірна земельна ділянка належить
ОСОБА_6, що підтверджується копією
державного акту на право приватної
власності на землю серії І-ЗП № 045230 від
31.01.2000р. (а.с.6). Жодних інших доказів, які
б підтверджували перехід право
власності на спірну земельну ділянку
до ОСОБА_5, суду не надано.

Таким чином оскільки на час смерті
ОСОБА_5 право власності у неї на землю
не було зареєстровано у встановленому
законом порядку, то немає підстав
вважати, що їй належала спірна земельна
ділянка на праві власності, і після її
смерті відкрилась спадщина на цю
земельну ділянку, а тому висновок суду
про перехід права власності на цю
земельну ділянку в порядку спадкування
до позивача ОСОБА_3 є безпідставним.

Згідно до вимог ст.1 ЦПК України
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

З урахуванням наведеного
судова колегія приходить до висновку
про те, що суд першої інстанції, не
з»ясувавши всі обставини у справі ,
характер правовідносин між сторонами,
і не надавши належної оцінки доказам
у справі, неправильно застосував
норми матеріального права і порушив
вимоги процесуального закону,
неправильно вирішив справу, постановив
незаконне і необґрунтоване рішення,
яке підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
відмову у задоволені позовних вимог.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 303,307,
309,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора
Вільнянського району Запорізької
області в інтересах держави в особі
органу, який уповноважений державою
здійснювати відповідні функції в
спірних правовідносинах Державної
інспекції сільського господарства в
Запорізькій області - задовольнити.

Заочне рішення Вільнянського
районного суду Запорізької області від
27 січня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання права власності в порядку
спадкування - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: