У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Ніжинська
районна державна адміністрація, про
відібрання і повернення дитини,
відшкодування моральної шкоди та за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
визначення місця проживання
малолітньої дитини, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного
суду Чернігівської області від 04
лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із зазначеним позовом посилаючись
на те, що 01 серпня 2002 року вона уклала з
ОСОБА_3 шлюб, який розірвано 18 березня
2005 року. Від шлюбу у них народилась
донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина весь
час проживала з матір'ю, при цьому
постійно спілкувалась з відповідачкою,
яка є бабусею доньки.

04 січня 2013 року донька пішла до бабусі і
повинна була повернутися додому 06
січня 2013 року, проте додому не прийшла.
На даний час вона проживає у будинку
відповідачки по АДРЕСА_1. За час
проживання з відповідачкою, ОСОБА_4
мала пропуски в школі без поважних
причин впродовж 8 навчальних днів.
Повернути ОСОБА_4 відповідачка ОСОБА_2
відмовляється.

Зазначає, що незаконними діями
відповідачки їй було завдано моральну
шкоду, яку вона оцінює у 3 000 гривень.

У листопаді 2013 року ОСОБА_3, залучений
судом в якості третьої особи, звернувся
з позовною заявою про визначення місця
проживання малолітньої дитини з
батьком. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що починаючи від народження і до
досягнення ОСОБА_4 6 років, дочка
проживала в домі ОСОБА_3 та домі його
матері, потім колишня дружина в
примусовому порядку забрала доньку
додому, яка пішла від неї та
повертатися не збирається.

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 19
листопада 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково. Відібрано
у ОСОБА_2 малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та повернуто її матері ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 000
грн у відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про розподіл судового
збору. В іншій частині позову
відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
батьком дитини - ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 04 лютого 2014
року, рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.
Визначено місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
з батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судового
рішення апеляційного суду із
залишенням в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування рішення апеляційного суду
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Задовольняючи первісний позов та
відмовляючи у задоволенні зустрічного
суд першої інстанції виходив із того,
що питання про відібрання дитини у
матері та передання її на виховання
бабусі жодним органом не вирішувалось.
Крім того, суд зазначив, що мати, має
більш вагомі права щодо дитини ніж ті,
що має бабуся.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, відмовляючи у задоволенні
первісного позову та задовольняючи
зустрічні позовні вимоги, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що місце проживання дитини сторонами
під час розірвання шлюбу визначено не
було. Жодних фактів, ознак чи наявність
інших випадків, які б давали підстави
вважати, що залишення дитини з батьком
є небезпечним для її життя, здоров'я і
морального виховання, судом не
встановлено.

Також, апеляційним судом відповідно до
положень ст. 171 СК України за участю
педагога було вислухано думку дитини,
якій виповнилося 11 років, яка
категорично заперечує проти
визначення її місця проживання з
матір'ю та висловила прихильність до
батька та бабусі, з якими вона постійно
проживає більше року.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки апеляційним судом не було
допущено неправильного застосування
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 04 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
КузнєцовМ.І. Наумчук