У х в а л а

ІМенем УКраїни

23 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Мостової Г.І.,

Наумчука М.І.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» про зобов'язання вчинити
певні дії, за касаційною скаргою Шуліки
Аліни Володимирівни, яка діє від імені
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк», на
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 30 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
26 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із указаним позовом. Зазначав, що 14
липня 2008 року між ним та ПАТ КБ
«ПриватБанк» в особі СФ ПАТ КБ
«ПриватБанк» укладено договір №
SUXRRC13790028 відповідно до якого він
отримав споживчий кредит у розмірі 10 000
грн. У зв'язку неналежним виконанням
ним зобов'язань по цьому договору ПАТ
КБ «ПриватБанк» звернулося до
Сумського районного суду Сумської
області, яким 26 березня 2012 року
ухвалено рішення про стягнення з нього
заборгованості у розмірі 73855 грн 94 коп.
Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 11 травня 2012 року вказане
рішення змінено - стягнуто з позивача
на користь банку 25451 грн 53 коп.
заборгованості за кредитним договором.
Вказану в рішенні суду заборгованість
він сплатив у повному обсязі. 28 лютого
2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося
до Сумського районного суду Сумської
області з новим позовом про стягнення з
нього 50277 грн 21 коп. заборгованості за
цим же кредитним договором. Ухвалою
Сумського районного суду Сумської
області від 15 березня 2013 року
провадження у вказаній справі закрито
у зв'язку з тим, що набрало законної
сили рішення апеляційного суду
Сумської області від 11 травня 2012 року
ухвалене з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав. Посилаючись на
наведене, безпідставне облікування
заборгованості відповідачем за
кредитним договором, яка у нього
відсутня, просив задовольнити позов.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 30 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
26 грудня 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено. Зобов'язано ПАТ КБ
«Приватбанк» списати заборгованість
ОСОБА_3 по кредитному договору №
SUXRRC13790028 від 14 липня 2008 року у розмірі 47
692 грн 58 коп. Вирішено питання про
стягнення судових витрат.

Шуліка А.В., яка діє від імені ПАТ КБ
«ПриватБанк», звернулася до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою, в якій
просить оскаржувані судові рішення
скасувати, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Задовольняючи позов, суди керувалися
ст. 1071 ЦК України і виходили із того, що
зобов'язання за кредитним договором
позивачем виконане, однак
заборгованість по кредитному договору
не списана.

Проте повністю з такими висновками
судів погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням апеляційного суду Сумської
області від 11 травня 2012 року змінено
рішення Сумського районного суду
Сумської області від 26 березня 2012 року,
стягнуто з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 25451 грн 53
коп. заборгованості за кредитним
договором № SUXRRC13790028 від 14 липня 2008
року.

Заборгованість за кредитним договором
від 14 липня 2008 року у розмірі 25451 грн 53
коп. ОСОБА_3 сплатив 30 липня 2012 року, що
підтверджується постановою державної
виконавчої служби Сумського районного
управління юстиції про закінчення
виконавчого провадження від 30 липня 2012
року.

У 2013 році ПАТ КБ «ПриватБанк» повторно
звернулося до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за
кредитним договором від 14 липня 2008 року
у розмірі 50 577 грн 21 коп., на яку за
рішенням апеляційного суду Сумської
області була зменшена сума кредитної
заборгованості.

Ухвалою Сумського районного суду
Сумської області від 15 березня 2013 року
провадження у справі за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості закрито у зв'язку з тим,
що набрало законної сили рішення
апеляційного суду Сумської області від
11 травня 2012 року ухвалене з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

ОСОБА_3 посилався на те, що
заборгованість за кредитним договором
не списана, а її наявність порушує його
законні права.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Виходячи з наведеного, на сторону можна
покласти ті обов'язки, які встановлені
законом або передбачені договором.

Обов'язок по списанню коштів, які
обліковуються як заборгованість за
кредитним договором, зазначеним
договором на банк не покладено.

Вирішуючи спір на вказані норми права
та обставини справи суди уваги не
звернули, не з'ясували чим передбачено
обов'язок відповідача списати
заборгованість, яка обліковується
банком, яким чином порушуються права
позивача, в чому полягає
протиправність дій відповідача як
елементу складу цивільного
правопорушення.

Застосовуючи до спірних правовідносин
норми ст. 1071 ЦК України не врахували, що
вказана норма регулює відносини щодо
списання належних клієнту коштів з
його рахунка при виконанні банком
розрахункових документів.

Апеляційний суд у порушення вимог ст. 303
ЦПК України не перевірив доводів
апеляційної скарги банку про
відсутність передбачених законом
підстав для покладення обов'язку по
списанню коштів які обліковуються як
заборгованість позичальника за
кредитним договором, будь-яких мотивів
з цього приводу в ухвалі не навів.

Такі порушення судами норм
процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК
України) та неправильне застосування
норм матеріального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, тому оскаржувані
судові рішення не можуть вважатись
законними і обґрунтованими та в силу
ст. 338 ЦПК України підлягають
скасуванню, а справа направленню на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Шуліки Аліни
Володимирівни, яка діє від імені
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»,
задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 30 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
26 грудня 2013 року скасувати, а справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук