Справа №576/672/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
Глухівський
міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді Васяновича
В.М.,

при
секретарі Плотніковій О.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника
позивача адвоката ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Глухів справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2
- про стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
із вказаним позовом, мотивуючи його
тим, що з 08 лютого 1998 року по 25 квітня 2003
року перебував у зареєстрованому шлюбі
з відповідачем ОСОБА_2, від якого мають
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Також мотивує позов тим, що
після розірвання шлюбу дитина
проживала з відповідачкою й за
рішенням Глухівського міськрайонного
суду від 25 квітня 2003 року він сплачував
на її користь аліменти на утримання
сина в розмірі 1/4 свого доходу. Крім
того, позивач посилається на те, що з 2013
року син, маючи неприязні стосунки з
матір'ю, переїхав до нього, де й
проживає до теперішнього часу та
перебуває на його утриманні, а від
відповідачки не отримує матеріальної
допомоги, тому позивач просить суд
стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4
частини її заробітку щомісячно на
утримання сина ОСОБА_5 до його
повноліття та відмінити вищевказане
рішення суду від 25.04.2003 р.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги,
пославшись на обставини, викладені у
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_6 в суді позов не
визнала, посилаючись на те, що їх син
ОСОБА_5 періодично проживає то в неї, то
у позивача, але вважає, що він постійно
проживає з нею. Також відповідачка
заявила суду, що матеріально утримує
сина, а позивач має заборгованість по
сплаті аліментів на утримання сина в
сумі більше 5000 грн., тому просить
відмовити у задоволенні цього позову.

Допитаний судом свідок ОСОБА_5 суду
показав, що з початку навчання у
Глухівському агротехнічному інституті
він переважно проживає у батька і
приблизно один день, а інколи й два дні
в неділю, - у матері. Також свідок суду
пояснив, що за час проживання в батька
він його матеріально утримує, а мама
інколи купує йому предмети одягу,
взуття, зокрема, в 2014 році вона купила
йому лише спортивні штани.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, свідка,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Так, з свідоцтва про народження
НОМЕР_1, виданого 10 вересня 2014 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану виконавчого
комітету Глухівської міської ради
Сумської області, вбачається, що ОСОБА_5
народився ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі
записів актів громадянського стану про
народження 10.09.1998 р. зроблено запис за
№221 і його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Також судом установлено, що з 08
лютого 1998 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, який розірвано
рішенням Глухівського міськрайонного
суду від 25 квітня 2003 року.

Відповідно до ч.2 ст. 29 ЦК України
фізична особа, яка досягла
чотирнадцяти років, вільно обирає
місце проживання, за винятком обмежень,
які встановлюються законом. При цьому,
ч.3 ст. 160 СК України передбачено, що якщо
батьки проживають окремо, то місце
проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею
самою.
А судом установлено, що
неповнолітній ОСОБА_5, який досяг віку
чотирнадцяти років, постійно проживає
з батьком - позивачем у справі ОСОБА_1,
на АДРЕСА_1.

Вказані обставини
підтверджуються, як поясненнями
позивача, так і відповідачки, яка хоч і
вважає постійним місцем проживання
сина її місце проживання, але
підтвердила в суді, що той проживає в
неї один чи два дні в неділю, й дані
обставини підтвердив у суді й
неповнолітній ОСОБА_5

Згідно ст. 180 СК
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття. А
за змістом ст. 181 цього Кодексу за
домовленістю між батьками дитини той
із них, хто проживає окремо від дитини,
може брати участь у її утриманні в
грошовій і (або) натуральній формі, й за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) стягуються у частці
від доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі. Тобто, аліменти
на утримання дитини стягуються на
користь того з батьків, з ким вона
проживає.
При
цьому, в суді встановлено, що за
рішенням Глухівського міського суду
від 25 квітня 2003 року з ОСОБА_1
стягуються аліменти на користь ОСОБА_2
у розмірі 1/4 частини його
заробітку щомісячно на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і станом на 01.04.2014
р. за ОСОБА_1 мається заборгованість по
сплаті цих аліментів в сумі 5060,19 грн.

А позивач просить суд відмінити
вищевказане рішення Глухівського
міського суду від 25 квітня 2013 року, але
відповідно до вимог цивільного
процесуального законодавства України
суд першої інстанції не вправі
відміняти (скасовувати) ухвалене
рішення після набрання ним законної
сили. В той же час, ч.4 ст. 223 ЦПК України
передбачено, що якщо після набрання
рішенням законної сили, яким з
відповідача присуджені періодичні
платежі, зміняться обставини, що
впливають на визначені розміри
платежів, їх тривалість чи припинення,
кожна сторона має право шляхом
пред'явлення нового позову вимагати
зміни розміру, строків платежів або
звільнення від них.

Оскільки за
цим судовим рішенням аліменти
стягуються з позивача на користь
позивачки на утримання їх
неповнолітнього сина ОСОБА_5, то
позовні вимоги ОСОБА_5 можуть бути
задоволені лише за умови припинення
стягнення аліментів з нього, однак,
таких вимог ним не заявлено, а тому у
задоволенні цього позову необхідно
відмовити за його необґрунтованістю.
На підставі
викладеного та керуючись ст.ст.
10,11,60,61,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів з
ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за їх
необґрунтованістю.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Сумської області через Глухівський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя