Справа № 495/1964/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/1964/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до Випасненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області

про встановлення факту належності
майна та визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

18.03.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Випасненської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області (далі по тексту -
відповідач) про встановлення факту
належності майна та визнання права
власності.

Так, позивач просить суд:

- встановити факт належності померлому
ОСОБА_2 житлового будинку по АДРЕСА_1,
розташований на земельній ділянці
площею 0,25 га і який складається з: літ.
«А» - житловий будинок загальною площею
62,7 кв.м., житловою площею 59,7 кв.м., літ.
«а» - тамбур, літ. «г» - веранда, літ. «б» -
навіс, літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» -
вбиральня, літ. «Г» - літня кухня, № 1 -
хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 -
огорожа, № 5 - цистерна;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1,
розташований на земельній ділянці
площею 0,25 га і який складається з: літ.
«А» - житловий будинок загальною площею
62,7 кв.м., житловою площею 59,7 кв.м., літ.
«а» - тамбур, літ. «г» - веранда, літ. «б» -
навіс, літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» -
вбиральня, літ. «Г» - літня кухня, № 1 -
хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 -
огорожа, № 5 - цистерна.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явився, але подав до суду заяву,
згідно з якою заявлені позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить їх
задовольнити та розглянути справу за
його відсутністю.

Відповідач - Випасненська СР, в судове
засідання не з'явилася, але подала до
суду заяву, згідно якої просить
розглянути справу у її відсутність та
винести законне і обґрунтоване
рішення.

Враховуючи викладені обставини, суд
вважає за можливе і необхідне
розглянути справу без участі сторін
або їх представників, на підставі
наявних та достатніх для розгляду
матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд дійшов до висновку про
законність, правомірність та
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2, про що
свідчить свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до технічного паспорту
(номер інвентаризаційної справи 4194),
виданого 13.08.2013 року КП «Б-Дністровське
БТІ», власником садибного
(індивідуального) житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_2, є
ОСОБА_2.

21.01.2014 року Білгород-Дністровським
міськрайонним судом Одеської області
винесено рішення по справі № 495/9249/13-ц,
яким встановлено факт спільного
проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, в період з 01.07.1987 року по
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно із довідкою ВК Випасненської СР
№ 346 від 18.03.2014 року, гр. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_4, був
зареєстрований та проживав за адресою:
АДРЕСА_1. Проживав з 1950 року по день
смерті.

Відповідно до довідки ВК Випасненської
СР № 347 від 18.03.2014 року, в АДРЕСА_1 за
будівлею, яка належить ОСОБА_2,
значиться земельна ділянка площею 0,29
га, ва тому числі: для обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд 0,25 га, для ведення особистого
селянського господарства 0,04 га.
Вказана земельна ділянка знаходиться у
користуванні. Державний акт на право
власності на земельну ділянку не
видавався.

18.03.2014 року ВК Випасненської СР надано
гр. ОСОБА_1 довідку (виписку з домової
книги про склад сім'ї та прописку) № 348,
згідно з якою ОСОБА_1 є племінником
ОСОБА_2, зареєстрований та постійно
проживає в житловому будинку у АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_2

Так, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є основним
(єдиним) спадкоємцем житлового будинку,
що розташований за адресою: АДРЕСА_2,
продовжує мешкати в будинку, де разом
проживав з ОСОБА_2, провів ремонт
будинку та господарських споруд,
користується предметами домашнього
побуту, які належали померлому,
виготував технічний паспорт на
будинок, переоформив договір про
постачання електроенергії на себе,
сплачує податок на землю та здійснює
інші платежі.

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_2 залишилась спадщина, зокрема, у
вигляді садибного (індивідуального)
житлового будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_2, який доглядає та
продовжує користуватися єдиний
спадкоємець ОСОБА_2 - його племінник
ОСОБА_1

Згідно із листом
Білгород-Дністровської міської
державної нотаріальної контори №533/02-14
від 01.03.2014 року, при зверненні до
нотаріальної контори з метою
оформлення та отримання свідоцтва про
право на спадщину за законом, ОСОБА_1
було відмовлено у зв'язку із
відсутністю у спадкодавця
правовстановлюючого документу на
житловий будинок та зареєстрованого
права власності. Рекомендовано
звернутися до суду для визнання права
власності на житловий будинок на своє
ім'я.

Дані обставини і стали підставою для
звернення ОСОБА_1 до суду із
відповідною позовною заявою про
встановлення факту належності майна та
визнання права власності.

Відповідно до пункту 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України
встановлено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу
України, спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у випадку відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття.

Відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу
України, у четверту чергу право на
спадкування за законом мають особи, які
проживали зі спадкоємцем однією сім'єю
не менш як п'ять років до часу відкриття
спадщини. Спадкоємцем четвертої черги
за законом являється позивач.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» встановлено, що при
вирішенні спору про право на спадщину
осіб, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини (четверта
черга спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 Сімейного кодексу
України про те, що сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки. Зазначений
п'ятирічний строк повинен виповнитися
на момент відкриття спадщини і його
необхідно обчислювати з урахуванням
часу спільного проживання зі
спадкодавцем однією сім'єю до набрання
чинності цим Кодексом. До спадкоємців
четвертої черги належать не лише жінка
(чоловік), які проживали однією сім'єю
зі спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо вони
спільно проживали зі спадкодавцем,
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, зокрема,
вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші
особи, які взяли до себе дитину як члена
сім'ї, тощо.

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття спадщини
(ч.ч. 1, 5 ст.1268 ЦК України).

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу
України встановлено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, а спадкування за
законом є однією з підстав набуття
права власності.

Як встановлено матеріалами справи та
підтверджено в ході судового засідання
єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 (померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4), який претендує на
спадщину у вигляді житлового будинку
по АДРЕСА_1, є його племінник - ОСОБА_1,
який проживав із спадкодавцем однією
сім'єю з 01.07.1987 року по день його смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто більше п'яти років,
вів спільне домогосподарство з ОСОБА_2
та доглядав за ним.

Між тим, ОСОБА_2 (померлий ІНФОРМАЦІЯ_4)
за життя не встиг оформити належним
чином право власності та отримати
правовстановлюючі документи на
житловий будинок по АДРЕСА_1, що є
перешкодою для отримання позивачем -
ОСОБА_1, свідоцтва про право на спадщину
на вказаний житловий будинок.

Крім того, на даний час спадкоємець
ОСОБА_2 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_4), його
племінник - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
фактично вступив у вищезазначену
спадщину, оскільки з померлим проживав
однією сім'єю, вів спільне господарство
та доглядав за ним. На сьогоднішній
день позивач продовжує доглядати та
підтримувати житловий будинок по
АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов до висновку про задоволення
позовної заяви ОСОБА_1 до Випасненської
СР про встановлення факту належності
майна та визнання права власності.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1258, 1264, 1268,
Цивільного кодексу України,

ст.ст. 57, 58, 60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Випасненської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області про встановлення
факту належності майна та визнання
права власності - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4,
житлового будинку по АДРЕСА_1,
розташований на земельній ділянці
площею 0,25 га і який складається з: літ.
«А» - житловий будинок загальною площею
62,7 кв.м., житловою площею 59,7 кв.м., літ.
«а» - тамбур, літ. «г» - веранда, літ. «б» -
навіс, літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» -
вбиральня, літ. «Г» - літня кухня, № 1 -
хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 -
огорожа, № 5 - цистерна.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) право власності на житловий
будинок по АДРЕСА_1, розташований на
земельній ділянці площею 0,25 га і який
складається з: літ. «А» - житловий
будинок загальною площею 62,7 кв.м.,
житловою площею 59,7 кв.м., літ. «а» -
тамбур, літ. «г» - веранда, літ. «б» -
навіс, літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» -
вбиральня, літ. «Г» - літня кухня, № 1 -
хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4 -
огорожа, № 5 - цистерна, в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко