Справа № 245/224/14
Старобешівський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014року
смт.Старобешево

Старобешівський районний суд
Донецької області у складі:
головуючої-судді Сазонової М.Г., при
секретарі Євсєй Ю.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.
Старобешево цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, що завдана кримінальним
правопорушенням, за участі
представників: від позивача - ОСОБА_4,
від відповідача - ОСОБА_5 та
відповідача ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

04.02.2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Старобешівського районного суду
Донецької області із позовом до
відповідача ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
заподіяної в результаті кримінального
правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог
посилався на те, що вироком
Старобешівського районного суду
Донецької області від 31.07.2013 року
ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК
України, а саме, що 19.01.2013 року
приблизно о 15 годині в смт.Старобешеве
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виник конфлікт, у
ході якого ОСОБА_2 отримав легки
тілесні ушкодження. Після цього, ОСОБА_3
схопив руками за одяг ОСОБА_2 в районі
грудної клітки і почав тягнути, в
результаті чого зірвав з шиї ОСОБА_2
золотий ланцюжок вагою 54,24 грама, чим
заподіяв садно на шиї, що відноситься
до легких тілесних ушкоджень.

Зазначає, що вказаними діями
відповідача йому завдано матеріальну
шкоду у розмірі 27000 грн. та 20000 грн.
моральної шкоди.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав у повному
обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача та сам
відповідач проти позову заперечували
та вказували, що ОСОБА_2 сам спровокував
цей конфлікт, а й отже його позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Вислухавши пояснення представників
сторін та відповідача, дослідивши
матеріали справи, судом встановлено
наступне.

Вироком Старобешівського районного
суду Донецької області від 31.07.2013 року
ОСОБА_3 було визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 125
ч. 1 КК України та призначено покарання
у виді штрафу у розмірі 850 грн. Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 26.11.2013 року цей вирок залишений без
змін.

Відповідно до мотивувальної частини
цього вироку судом визнано доведеним,
що «…. ОСОБА_3 схопив руками за одяг
ОСОБА_2 в районі грудної клітки і почав
тягнути, в результаті чого зірвав з шиї
ОСОБА_2 золотий ланцюжок вагою 54,24
грама, чим заподіяв садно на шиї, що
відноситься до легких тілесних
ушкоджень».

Отже, у судовому засіданні встановлено
та не підлягає доказуванню, відповідно
до ст.61 ЦПК України, що саме ОСОБА_3
зірвав з шиї позивача золотий ланцюжок,
вагою 54,24 грама.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами виникли деліктні
зобов'язання, які полягають у обов'язку
відповідача відшкодувати спричинену
ним шкоду, внаслідок вчинення злочину.

Згідно із статтями 1166, 1167 ЦК України діє
презумпція вини завдавача шкоди, тому
не позивач доводить вину, а відповідач
доводить відсутність своєї вини.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.03.92 № 6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»
зазначено, що шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Крім того, статтею 61 Конституції
України визначено, що юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Відповідно до ст..22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Збитками в розумінні ст..22 ЦК України є
- втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа
зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); - доходи, які
особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене (упущена вигода).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі. речі.

Позивач просив стягнути шкоду, завдану
неправомірними діями особистим
немайновим правам фізичній особі, а
також матеріальну шкоду відповідно до
норм статей 1166,1167, 1168,1192 ЦК України.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_6 від
27.03.2014 року вартість 1 граму золотого
виробу станом на 27.03.2014 року становить
500 грн.

Вага золотого ланцюжка, про який
йдеться у вказаному вище судовому
рішенні, яке набрало законної сили та є
преюдиційним, відповідно до ст. 61 ЦПК
України становить 54,24 грама.

Отже, розмір матеріальної шкоди, яку
належить стягнути становить:

54,24 х 500 = 27120 грн., враховуючи, що позивач
просить стягнути суму у розмірі 27 000
грн., то саме ця сума підлягає
стягненню, враховуючи норми ст.10,11 ЦПК
України щодо меж заявлених позовних
вимог.

Відповідно постанови «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від
31.03.1995 року з подальшими змінами та
доповненнями, згідно з якими під час
вирішення питання про відшкодування
моральної шкоди обов»язковому
з»ясуванню підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв»язку між шкодою та протиправними
діями заподіювача та вини останнього в
її заподіянні. Розмір відшкодування
моральної шкоди визначається в межах
заявлених позовних вимог залежно від
характеру та обсягу заподіяних
позивачеві моральних та фізичних
страждань, з урахуванням в кожному
конкретному випадку ступеню вини
відповідача та інших обставин. Зокрема,
враховуючи характер і тривалість
страждань, стан здоров'я потерпілого,
тяжкість завданої травми, істотність
вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках, ступінь зниження
престижу, ділової репутації, при
визначенні розміру моральної шкоди.

В обґрунтування позову в частині
відшкодування моральної шкоди з
відповідача на користь позивача у
розмірі 20 000 грн., позивач посилається
на те, що внаслідок нанесених йому
тілесних ушкоджень він терпів
фізичний біль, втратив можливість
виходити на люди, був змушений зупинити
нормальне спілкування, було принижено
його честь та гідність, що завдало
великого душевного болю.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що є
усі підстави для відшкодування
позивачу моральної шкоди та стягнення
її з відповідача, оскільки Вироком суду
встановлена протиправна поведінка
відповідача, судом встановлена
наявність причинного зв»язку між
завданою позивачу шкодою та
протиправною поведінкою відповідача,
протиправна поведінка спричинила
позивачу моральні страждання.

Дослідивши обставини справи та
приймаючи до уваги викладені
позивачами доводи, сам факт наявності
моральної шкоди, яка відшкодовується
незалежно від вини фізичної особи, яка
її завдала, характер завданих
позивачеві моральних страждань та
виходячи з принципів об'єктивності,
розумності та справедливості, суд
оцінює моральну шкоду у розмірі 3000
гривень.

За таких обставин з відповідача слід
стягнути матеріальну шкоду в розмірі
27000 гривень та моральної шкоди в
розмірі 3000 гривень. В решті вимог
відмовити.

Судовий збір відповідно до ст. 88 ЦПК
України слід компенсувати на користь
держави, оскільки позивач при
зверненні до суду звільнений від його
сплати відповідно до Закону України
«Про судовий збір» за мінімальними
ставками за задоволення вимог
майнового та немайнового характеру,
тобто 243,60 грн. та 121,80 грн. (всього 365,40
грн.)

Керуючись ст.ст.10 -11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 220, 799, 1187 ЦК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІН НОМЕР_1 на користь
ОСОБА_2, ІН НОМЕР_2 в порядку
відшкодування матеріальної шкоди суму
у розмірі 27000 грн. (двадцять сім тисяч
грн.) та в порядку відшкодування
моральної шкоди суму у розмірі 3000 грн.
(три тисячі грн.).

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІН НОМЕР_1 на користь
держави судові витрати у розмірі 365, 40
грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області шляхом подачі
у 10-денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя

07.04.2014