Головуючий у 1 інстанції
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

30 грудня 2013 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого Лоленко А.В.,
суддів Солодовник О.Ф., Груіцької Л.О.,

при секретарі Щербюк Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від 7
серпня 2013 року за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
заподіяної злочином,

В С Т
А Н О В И В:

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 7 серпня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 було задоволено
частково.

З ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду 7 818,56 грн., та
моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн.

З вказаним рішенням не
погодилась ОСОБА_1 та оскаржила його в
апеляційному порядку. Просила змінити
рішення суду. Вважає, що вказане
рішення підлягає зміні у зв'язку із
неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення та порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції
встановлено наступне.

05.01.2009 року під час сварки ОСОБА_2
заподіяв тілесні ушкодження середньої
тяжкості ОСОБА_1.

Постановою Центрально-Міського
районного суду м.Горлівки Донецької
області від 21.05.2012 року кримінальну
справу за обвинуваченням ОСОБА_2 за
ст..122 ч.1 КК України було закрито. ОСОБА_2
звільнено від кримінальної
відповідальності за п.8 ст.1 ЗУ «Про
амністію» від 08.07.2011 року./а.с 3/.

Вислухавши суддю-доповідача,
позивачку, представника відповідача,
дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ст.1166 ЦК України ,
підставою для відшкодування шкоди є
сам факт її заподіяння винною особою.

Пленум Верховного Суду України в
постанові від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди»
зазначив, що під моральною шкодою слід
розуміти витрати немайнового
характеру внаслідок моральних
страждань та фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній або юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема, у моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я.

Згідно ст.1167 ЦК України , завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини

Моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях,яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів ,у душевних
стражданнях,яких фізична особа зазнала
у зв'язку із знищенням чи пошкодженням
її майна ,у приниженні честі ті
гідності фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Згідно ч.3 ст.23 ЦК України моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог, або
заперечень.

Апеляційним судом встановлено,
що 05.01.2009 року під час сварки ОСОБА_2
заподіяв тілесні ушкодження середньої
тяжкості ОСОБА_1.

Постановою Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 21.05.2012 року кримінальну
справу за обвинуваченням ОСОБА_2 за
ст..122 ч.1 КК України було закрито. ОСОБА_2
звільнено від кримінальної
відповідальності за п.8 ст.1 ЗУ «Про
амністію» від 08.07.2011 року./а.с 3/.

Визначаючись з розміром суми у
відшкодування моральної шкоди, суд
врахував ступінь вини відповідача,
причинно-наслідковий зв'язок, характер,
обсяг та тривалість страждань,
зниження життєвої активності
позивачки, врахував вимоги розумності,
стягнув суму моральної шкоди у розмірі,
що відповідає засадам виваженості та
справедливості.

Суд першої інстанції всебічно і повно
з'ясував обставини справи, що мають
значення для справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні. Судом постановлено
обґрунтоване рішення з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, тому підстав для його скасування
немає.

Доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження суду першої
інстанції, висновки суду вони не
спростовують.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,315 ЦПК України,
апеляційний суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м.Горлівки Донецької області від 7
серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом 20 днів з
дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: