АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 4790 /2014
інстанції - Тітов М.Ю.
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Охневській Т.В.

за участю осіб:
представника позивача та 3- ї особи
ОСОБА_2

представника відповідача Білик Л.А.

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_4
про припинення поруки;

за апеляційною скаргою ОСОБА_4, поданою
представником ОСОБА_2

на окремуухвалу Оболонського
районного суду м.Києва від 17 лютого2014
року

в с т а
н о в и л а:

Окремою ухвалою Оболонського
районного суду м.Києва від 17.02.2014 року
порушенопитання перед Прокуратурою
Оболонського району м. Києва щодо
провадження досудового розслідування
стосовно наявності в діях посадових
осіб ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4
ознак злочину, передбачених ст.ст. 358, 366
КК України.

Не погоджуючись з окремою ухвалою суду,
ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_4, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
ухвалу суду скасувати. Посилається на
її незаконність, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм процесуального
права.

Апелянт зазначає про те, що при
постановленні окремої ухвали судом
першої інстанції не було повністю,
детально та всебічно досліджено
обставини, при яких був укладений та
підписаний Договір поруки наданий суду
Банком, та що судом не вчинялись дії для
детального аналізу та оцінки всіх
обставин, причин та умов справи, не було
проведено відповідної експертизи, не
було допитано відповідних працівників
Банку, які були присутні при укладенні
Договору поруки та відповідно
підписували його.

Також, судом першої інстанції не було
допитано відповідних працівників
Банку, які були присутні при укладенні
Договору поруки та підписували його.
Апелянт стверджує, що суду було
пред'явлено договір поруки, який було
видано поручителю банком та який було
підписано особисто поручителем ОСОБА_5
Договір поруки, який пред'явив суду
банк, підписаний від імені поручителя
не ОСОБА_5, а іншою особою.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача та третьої особи
ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4
підтримали апеляційну скаргу в повному
обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в ній. Представник
відповідача ПАТ «Універсал Банк» Білик
Л.А. заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, посилаючись на
законність та обґрунтованість
постановленої судом ухвали. Позивачка
ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась,
про час та місце розгляду справи
повідомлялась належним чином. Неявка
позивачки в судове засідання не
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла до
висновку про можливість розгляду
справи за її відсутності.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постановленої ухвали в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
17.04.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та
ОСОБА_4 укладено кредитний договір
№064-2008-1214, відповідно до якого ОСОБА_4
надано в кредит грошові кошти в розмірі
262000 швейцарських франків, строк
кредитування по 10.04.2038 року, розмір
процентної ставки за користування
кредитом - 4,5% річних з 17.04.2008 року по
10.04.2013 року, 9,95% річних з 11.04.2013 року по
10.04.2038 року.

17.04.2008 року між ОСОБА_5 та ПАТ
«Універсал Банк» укладено договір
поруки, відповідно до якого позивач
зобов'язався перед відповідачем за
невиконання ОСОБА_4 усіх його
зобов'язань, що виникли з кредитного
договору №064- 2008-1214 від 17.04.2008 року в
повному обсязі як існуючих в
теперішній час, так і тих, що можуть
виникнути в майбутньому. Позивач
засвідчує, що йому добре відомі усі
умови вищезазначеного кредитного
договору і він погоджується з ними.
Відповідач не вправі без згоди
поручителя змінювати умови кредитного
договору, внаслідок чого збільшується
обсяг відповідальності поручителя.

Під час розгляду даної справи суду було
надано сторонами (представниками)
копії договору поруки від 17.04.2008 року в
різних редакціях, в яких викладені
різні змісти пункти 1.2договору, щодо
розміру процентної ставки за кредитним
договором.

Судом було досліджено оригінал
договору поруки, всі сторінки якого
скріплені мокрою печаткою ПАТ
«Універсал Банк» та відповідним
підписом посадової особи ПАТ
«Універсал Банк», за поясненнями
ОСОБА_5 наданий нею екземпляр договору
порукипідписаний нею, а в екземплярі
договору ПАТ «Універсал Банк» стоїть
не її підпис, за поясненнями ОСОБА_4 в
екземплярідоговору ПАТ «Універсал
Банк» стоїть підпис схожий на його,
однак він не пам'ятає обставин його
підписання.

Таким чином, суду надані два договору
поруки різних за змістом пункту 1.2
договору, що свідчить про те, що один із
даних договорів є таким, що не
відповідає дійсності.

Отже, враховуючи встановлені
обставини, суд дійшов вірного висновку
про необхідність порушення питання
перед Прокуратурою Оболонського
району м. Києва щодо провадження
досудового розслідування стосовно
наявності в діях посадових осіб ПАТ
«Універсал Банк» чи ОСОБА_4 (оскільки
він пояснив суду, що в договорі
наданому суду банком підпис схожий на
його)ознак злочину, передбачених ст.ст.
358, 366 КК України.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що при постановленні окремої ухвали
судом першої інстанції не було
повністю, детально та всебічно
досліджено обставини, при яких був
укладений Договір поруки, наданий
Банком, та що судом не вчинялись дії для
детального аналізу та оцінки всіх
обставин, не було проведено
відповідної експертизи, не було
допитано відповідних працівників
Банку, які були присутні при укладенні
Договору поруки та відповідно
підписували його.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу свої вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази суду до
або під час попереднього судового
засідання у справі, а якщо попереднє
судове засідання у справі не
проводиться, - до початку розгляду
справи по суті. Докази, подані з
порушенням вимог, встановлених
частиною першою цієї статті, не
приймаються, якщо сторона не доведе, що
докази подано несвоєчасно з поважних
причин.

Для з'ясування обставин, що мають
значення для справи і потребують
спеціальних знань у галузі науки,
мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд
призначає експертизу за заявою осіб,
які беруть участь у справі (ч.1 ст. 143 ЦПК
України). Положення вказаної норми
закону виключають призначення
будь-якої експертизи по справі за
ініціативою суду, крім випадків
обов'язкового призначення експертизи,
передбачених в ст. 145 ЦПК України.
Судова експертиза призначається
виключно за заявою осіб, які беруть
участь у справі. Слід також зазначити,
що судом неодноразово в судових
засіданнях роз'яснювалось Позивачу про
його право заявити відповідне
клопотання про призначення судової
почеркознавчої експертизи, однак
останній таким правом не скористався. З
огляду на викладене, безпідставними є
твердження апелянта про неповноту
дослідження обставин справи.

Крім того, не заслуговують на увагу
посилання апелянта і на той факт, що
судом першої інстанції не було
допитано відповідних працівників
Банку, які були присутні при укладенні
Договору поруки та підписували його,
оскільки жодних заяв про виклик
свідків ним до суду не подавалось.

Враховуючи ж той факт, що під час
розгляду справи судом було встановлено
наявність різних примірників Договору
поруки, в яких відрізняються п.1.2
стосовно розміру процентної ставки за
кредитним договором, а також пояснення
ОСОБА_5, яка вказала, що в екземплярі
Договору поруки, наданому Банком,
стоїть не її підпис, пояснення ОСОБА_4,
який зазначив, що в екземплярі Договору
поруки, наданому Банком, стоїть підпис,
схожий на його, однак, він не пам'ятає
обставин його підписання, судом першої
було обґрунтовано встановлено
наявність причин та умов, що сприяли
можливому вчиненню правопорушення.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України суд,
виявивши під час розгляду справи
порушення закону і встановивши причини
та умови, що сприяли вчиненню
порушення, може постановити окрему
ухвалу і направити її відповідним
особам чи органам для вжиття заходів
щодо усунення цих причин та умов,
окрема ухвала може бути постановлена
лише у разі, якщо під час судового
розгляду встановлено склад
правопорушення. Юридична кваліфікація
правопорушення судом не здійснюється.
Водночас, суд може в окремій ухвалі
зазначити, елементи якого складу
правопорушення слід перевірити. В
даному випадку, судом було першої
інстанції було встановлено та виявлено
під час розгляду справи наявність в
діях Третьої особи та посадових осіб
ПАТ «Універсал Банк» ознак злочину,
передбачених ст. 358, 366 КК України. Слід
зазначити, що суб'єктом злочину
відповідно до ст. 358 КК України може
бути фізична особа, яка не є посадовою
особою, не має службових повноважень та
статусу. Тому, необхідність проведення
розслідування стосовно наявності в їх
діях складу злочину виникає не лише
щодо посадових осіб ПАТ «Універсал
Банк», які підписували оспорюваний
договір, аів діях Позичальника, який в
судовому засіданні зазначив про
можливе підписання саме ним договору
поруки.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом правомірно та
обґрунтовано знайдено підстави для
постановления оскаржуваної окремої
ухвали.

Суд приходить до висновку, що окрему
ухвалу постановлено з додержанням
вимог закону. Підстав для її скасування
з мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.312, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником ОСОБА_2 відхилити.

Окрему ухвалу Оболонського районного
суду м.Києва від 17 лютого2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: