Провадження № 22-ц/779/904/2014
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді Фединяка
В.Д.

суддів:
Меленко О.Є.,Васильковський В.М.

секретаря
Мельник О.В.

з участю
представника ПАТ «Райффазен Банк
Аваль»

Чабан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Райффазен Банк Аваль» про визнання
незаконним і скасування наказу про
надання відпустки за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
12 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом і зазначав, що
з 2 вересня 2008 року по 05 серпня 2009 року
він перебував у трудових відносинах з
публічним акціонерним товариством
«Райффазен Банк Аваль» в особі
Івано-Франківської обласної дирекції
на посаді головного юрисконсульта
відділу з проблемних кредитів. При
звільненні 5 серпня 2009 року з роботи та
отримання належних сум при звільненні
виявив невиплату заробітної плати з
25.05. по 29.05.2009 року з підстав,
перебування у відпустці без
збереження заробітної плати. Наказ №
174 від 25.05.2009 року про надання відпустки
без збереження заробітної плати він
скопіював 11 вересня 2013 року з
матеріалів цивільної справи
№0907/2-7081/2011. Посилюючись на те, що заяву
про надання відпустки без збереження
заробітної плати він не подавав, його
підпис на такій заяві підроблений,
просив поновити тримісячний строк для
звернення до суду, визнати незаконним і
скасувати наказ №174 від 25.05.2009 року в
частині наказу №174-2 від 25.05.2009 року про
надання йому відпустки без збереження
заробітної плати з 25.05. по 29.05.2009 року.

Рішення Івано-Франківського
міського суду від 12 березня 2014 року
ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні заяви
у зв'язку із пропуском строку
звернення до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення з ухваленням
нового про задоволення позову,
вказуючи на те, що суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини справи,
дав неправильну оцінку поданим
доказам, допустив порушення норм
матеріального і процесуального права
й ухвалив незаконне рішення. На думку
апелянта, суд прийшов до помилкового
висновку, що йому стало відомо про
надання відпустки без збереження
заробітної плати 22 лютого 2011 року, так
як ґрунтуються на припущеннях. Участі
у роботі при здійсненні перевірки 22
лютого 2011 року Територіальною
Державною інспекцією праці в
Івано-Франківській області дотримання
АТ «Райффазен Банк Аваль» вимог
трудового законодавства він не
приймав і з наказом №174 від 25.05.2009
року в частині наказу №174-2 від 25.05.2009
року про надання відпустки без
збереження заробітної плати не був
ознайомлений. Відтак суд безпідставно
відмовив йому у задоволенні позову за
пропуском тримісячного строку
звернення до суду.

У судовому засіданні представник
ПАТ «Райффазен Банк Аваль» Чабан Ю.В.
апеляційну скаргу не визнав, вважає
рішення суду законним та
обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову ОСОБА_4
у задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що про
надання відпустки без збереження
заробітної плати з 25.05. по 29.05.2009 року
позивачу було відомо в день її
надання, про невідповідність підпису
на заяві про надання такої відпустки
відповідно висновку НДКЦ УМВС України
в Івано-Франківській області йому
було йому відомо 06.03.2012 року, про
зазначений факт згідно акта
перевірки проведеною за заявою
позивача Територіальною Державною
інспекцією праці в Івано-Франківській
області останньому було відомо 22
лютого 2011 року. Проте, позов ним
подано тільки 25.09.2013 року, тобто з
пропуском без поважних причин
тримісячного строку звернення до
суду.

Висновок суду відповідає вимогам
закону і матеріалам справи.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_4 з 2 вересня 2008 року перебував
у трудових відносинах з публічним
акціонерним товариством «Райффазен
Банк Аваль» в особі Івано-Франківської
обласної дирекції на посаді головного
юрисконсульта відділу з проблемних
кредитів і 5 серпня 2009 року був
звільнений з роботи за згодою сторін.

Згідно ч.1 ст.84 КЗпП України
випадках, передбачених статтею 25
Закону України "Про відпустки",
працівнику за його бажанням надається
в обов'язковому порядку відпустка без
збереження заробітної плати.

Наказом адміністрації
відповідача №174 від 25.05.2009 року в
частині наказу №174-2 від 25.05.2009 року
ОСОБА_4 було надано відпустку без
збереження заробітної плати з 25.05. по
29.05.2009 року.

Судом встановлено, що про
надання відпустки без збереження
заробітної плати позивачу було відомо
в день надання такої відпустки, що
підтверджується даними, які містяться
в акті адміністрації відповідача від 25
травня від 2009 року про відмову
позивача від підпису про ознайомлення
з наказом (а.с.4).

Про надання відпустки без
збереження заробітної плати позивачу
також було відомо при отримання
заробітної плати у червні 2009 року за
травень 2009 року і розмір заробітної
плати ним не оспорювався.

Законність перебування позивача
у відпустці без збереження
заробітної плати і про даний факт
встановлено рішенням суду від 06
червня 2013 року (а.с.38).

Згідно ч.1 ст.33 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Звернувшись 25 вересня 2013 року до
суду з заявою про вирішення трудового
спору, ОСОБА_4 без поважних причин
попустив тримісячний строк з дня, коли
він дізнався або повинен був дізнатися
про порушення свого права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду викладених в оскаржуваному
рішенні, тому не можуть бути
підставою для скасування
справедливого і по суті правильного
рішення суду лише з одних формальних
міркувань.

Колегія суддів вважає оскаржуване
рішення таким, що ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстав для
скасування цього рішення, за
доводами апеляційної скарги не
встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.
Рішення Івано-Франківського міського
суду від 12 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д. Фединяк

Судді:
О.Є.Меленко

В.М.Васильковський