Справа № 504/3670/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський
районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді -
Барвенка В.К.,

при секретарі -
Мельниковій В.М.,

за участі позивача -
ОСОБА_1,

за участі прокурора -
Максімішина В.В.,

за участі представника
служби у справах дітей - Пальохи С.І., -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду №9, смт.
Комінтернівське, позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_3, треті особи- Прокуратура
Комінтернівського району Одеської
області, орган опіки та піклування
Комінтернівської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області, служба у справах дітей
Комінтернівської районної державної
адміністрації Одеської області про
позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із
зазначеним позовом до відповідача,
яким просить суд позбавити відповідача
батьківських прав по відношенню до
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити з підстав, викладених у
позові.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини своєї відсутності
суду не повідомив, в минулому судовому
засіданні приймав особисто участь,
суду надав вичерпні пояснення по
справі, проти задоволення позову
заперечував, пославшись на те, що
позивачка не надає йому можливості
бачитись з дитиною.

Суд, виходячи з припису п.2 ч.1 ст.169 ЦПК
України, зважаючи на думки позивача,
прокурора, представника служби у
справах дітей, вважав за можливе
розглядати справу за відсутності
відповідача.

Прокурор прокуратури
Комінтернівського району Одеської
області в судовому засіданні проти
задоволення позову не заперечував.

Представник органу опіки та піклування
Комінтернівської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області в минулому судовому засіданні
проти задоволення позову не
заперечувала.

Представник служби у справах дітей
Комінтернівської районної державної
адміністрації Одеської області
повністю підтримав позовні вимоги,
підтримав висновок органу опіки та
піклування.

Заслухавши думки та пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступні правовідносини:

19.09.2012 року Комінтернівським районним
судом Одеської області був розірваний
шлюб, укладений 29.04.2011 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_3

Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась
ОСОБА_4, що встановлено судом згідно
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1,
виданого 07.07.2011 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Комінтернівського районного
управління юстиції Одеської області,
актовий запис про народження № 64, де в
графі «Батько» зазначений ОСОБА_3, в
графі «Мати» зазначена ОСОБА_5.

Рішенням Комінтернівського районного
суду Одеської області від 03.05.2012 року
стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 на утримання малолітньої доньки
ОСОБА_4 у розмірі однієї третьої
частини від усіх видів доходів
(заробітку), щомісячно, починаючи з
30.03.2012 року та до досягнення дитиною
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

В матеріалах справи міститься
розрахунок заборгованості по сплаті
аліментів, складений 14.10.2013 року
начальником відділу державної
виконавчої служби Комінтернівського
районного управління юстиції Одеської
області, зі змісту якого судом
встановлено, що станом на 01.10.2013 року
заборгованість ОСОБА_3 становить 18 581,34
грн.

Суд звертає увагу, що з часу
присудження аліментів на утримання
дитини, за наведеним розрахунком
заборгованості, відповідач жодного
разу аліменти не сплачував.

В судовому засіданні відповідач
пояснював суду, що аліменти не
сплачував, оскільки позивач не
надавала йому можливості приймати
участі у вихованні та утриманні дитини.

Крім того, відповідач пояснив суду, що
офіційно не працює, а неофіційно працює
землевпорядником, і має дохід
приблизно в 1 500 грн.

З наявного у справі акту обстеження
житлово- побутових умов від 23.08.2013 року
вбачається, що дитина проживає з
матір'ю, батько допомоги не надає,
житлові умови- задовільні.

В матеріалах справи міститься довідка-
характеристика від 30.08.2013 року на
ОСОБА_3, яка за своїм змістом є
позитивною.

Допитані в судовому засіданні свідки -
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили
суду факт того, що батько дитини не
приймає участі у вихованні та
утриманні дитини.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 у
серпні 2012 року захворіла на
нефробластому, і проходила тривалий
курс лікування у відділенні дитячої
онкології Національного інституту
раку.

25.10.2012 року дитина перенесла хирургічне
втручання, після чого отримувала
декілька курсів хіміотерапії.

В теперішній час стан здоров'я дитини
задовільний, але, в силу специфіки
захворювання, дитина потребує
невідкладного періодичного медичного
контролю, та приймання відповідних
ліків.

Як встановлено в судовому засіданні, що
не заперечувалось відповідачем,
батько дитини особистої участі
(фінансово чи в інший спосіб) у
негайному лікуванні дитини не приймав.

В матеріалах справи міститься
висновок № 5 від 09.08.2013 року
опікунської ради Комінтернівської
селищної ради Одеської області, який
підтриманий представником служби у
справах дітей Комінтернівської
районної державної адміністрації
Одеської області про доцільність
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
по відношенню до малолітньої ОСОБА_4

Встановивши дійсні правовідносини, суд
звертається до положень діючого
законодавства, яким ці правовідносини
врегульовані:

У відповідності до положення п.2 ч.1
ст.164 Сімейного Кодексу України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Суд, вирішуючи позовні вимоги в
частині позбавлення відповідача
ОСОБА_3 по відношенню до його
малолітньої ОСОБА_4, розглядає
позбавлення батьківських прав як
виключний і надзвичайний засіб впливу
на недобросовісного батька.

Виходячи зі змісту характеру цього
засобу, суд вважає, що його слід
застосовувати тільки тоді, коли це
викликано відповідною необхідністю.

Свою позицію з приводу підстав,
порядку, та наслідків позбавлення
батьківських прав висловив Верховний
Суд України.

Так, у пункті 15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30
березня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» (далі Постанова)
зазначено, що позбавлення батьківських
прав, що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і грунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Ухилення від виконання своїх
батьківських обов'язків з виховання
дитини з боку батька, матері є однією з
підстав позбавлення їх батьківських
прав.

Згідно із пунктом 16 Постанови ухилення
батьків від виконання своїх обов'язків
має місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання дитиною освіти.

Суд приймає до уваги той факт, що
відповідач не приймав участі у
лікуванні дитини в найкритичніший час
її життя, не цікавився чи є відповідні
кошти на проведення медичного
лікування дитини, не вживав заходів
щодо належного утримання дитини (що
повністю доведено матеріалами справи),
а твердження відповідача про
перешкоджання позивачкою у побаченні
з дитиною суд вважає неспроможними,
оскільки цей факт, крім пояснень
відповідача, не підтверджений жодними
доказами.

Суд вважає повністю доведеним, що
ОСОБА_3 свідомо ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків щодо своєї малолітньої
доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому суд
вважає можливим позбавити ОСОБА_3
батьківських прав по відношенню до
цієї дитини, як крайній засіб впливу,
оскільки, на переконання суду, цей
засіб викликаний необхідністю як
наслідок недобросовісної поведінки
батька по відношенню до своєї дитини.

Підлягають задоволенню і вимоги в
частині стягнення судових витрат,
оскільки ці витрати є документально
підтвердженими.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
обгрунтованими, в зв'язку із чим позов
підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись п.2 ч.1
ст.164, 167 Сімейного Кодексу України п.п.
15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №3 від 30 березня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав», ст. ст.
10, 11, 15, 57-61, 64, 88, 208, 212, 215, 218, 223, 293, 294, 296
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
батьківських прав по відношенню до
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 114,70 грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної
сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області протягом десяти днів
з часу його проголошення через
Комінтернівський районний суд
Одеської області.

Суддя
Барвенко
В.К.