РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/523/14-ц

01 квітня 2014 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Цвіркун О.С.

при секретарі - Федас І.О.

за участю позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2, представника
відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Костопіль цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на дитину та на
утримання дружини до досягнення
дитиною 3-х років,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом
про стягнення з відповідача аліментів
на утримання сина у твердій грошовій
сумі 600 гривень щомісячно та її
утримання до досягнення сином 3-х років
в сумі 300 гривень, мотивуючи свої
вимоги тим, що 19 липня 2011 року
зареєстровано шлюбу між нею та
відповідачем, від шлюбу в них є
малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Добровільно матеріальну допомогу на
його утримання відповідач не надає. На
даний час позивачка знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною до 3
років і не має змоги повноцінно
самостійно утримувати себе і сина.
Відповідач має змогу надавати
матеріальну допомогу, оскільки працює
офіційно майстром лісу у ДП
"Рівненський лісгосп".

Позивач в судовому засіданні позов
підтримала на підставах викладених у
ньому, окрім зазначила, що не заперечує
щодо стягнення з відповідача
аліментів не в твердій грошовій сумі, а
в частці від заробітку.

Відповідач та його представник ОСОБА_3
в судому засіданні позовні вимоги
позивача визнали частково. Зазначили,
що позовні вимоги позивача, щодо
стягнення аліментів на утримання
неповнолітнього сини відповідач
визнає, але не в повному обсязі,
посилаючись на те, що він дійсно
офіційно працевлаштований та отримує
заробітну плату, однак його заробітна
плата є мінімальною, тому він ніяк не
може сплачувати аліменти в такій сумі,
як просить позивач, а тому враховуючи
ст.182 СК України визнає в сумі 310
гривень. Щодо позовних вимог про
стягнення аліментів на утримання
позивача, то відповідач їх не визнає
категорично, оскільки вважає їх
безпідставними та необґрунтованими.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
беручи до уваги заяву позивача та
дослідивши матеріали справи, дійшов до
переконання, що позов підлягає до
часткового задоволення, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що з 19 липня 2011 року
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_2 виданим відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Костопільського районного
управління юстиції Рівненській
області.

З досліджених судом свідоцтва про
народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Костопільського
районного управління юстиції у
Рівненської області 20 квітня 2012 року,
актовий запис № 133 встановлено, що його
батьком є ОСОБА_2.

Факт ухилення відповідача від надання
матеріальної допомоги неповнолітній
дитині, суд вважає доведеним, оскільки
вказаний факт сторонами не
оспорюється.

Із позовної заяви позивача та пояснень
сторін вбачається, що відповідач
працевлаштований на ДП "Рівненський
лісгосп" Любомирське лісництво, займає
посаду майстра лісу і отримує
заробітну плату. Інших видів доходу він
не має.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно ч.3 ст. 181 СК України,
способом виконання батьками обов'язку
утримання дитини, за рішенням суду є
аліменти, які присуджуються у частці
від доходу її матері, батька або у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

З врахуванням того факту, що відповідач
офіційно працевлаштований та отримує
заробітну плату, суд приходить до
висновку, що визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі,
відповідно до ст. 184 СК України - немає
підстав.

Суд вважає, що відповідач повинен
сплачувати аліменти на утримання дітей
згідно ст. 183 СК України.

Ст. 183 СК України передбачено, що частка
заробітку (доходу), яка буде
стягуватись як аліменти на дитину,
визначається судом. Якщо стягуються
аліменти на двох і більше дітей, суд
визначає єдину частку від заробітку
(доходу) матері, батька на їх утримання,
яка стягується до досягнення
найстаршою дитиною повноліття.

Таким чином, у судовому засіданні судом
встановлено, що відповідач є здоровою,
працездатною особою, офіційно
працевлаштований і на утриманні інших
малолітніх дітей не має, позивач на
даний час перебуває у відпустці по
догляду за сином ОСОБА_4 до досягнення
ним трьох років.

Законом України "Про державний бюджет
України на 2014 рік", з 1 січня 2014 року
затверджено прожитковий мінімум на
одну особу в розрахунку на місяць для
дітей віком до 6 років у розмірі 1032
гривні.

На підставі вищенаведеного, а також
враховуючи те що обов'язок по
утриманню дитини покладається на обох
батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), та те, що
відповідач визнав позов частково, а
також той факт, що позивач отримує
соціальну допомогу, суд приходить до
переконання, що щомісячний розмір
аліментів слід призначити у розмірі 1/4
частини від усіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття.

З пояснень сторін в судовому засіданні
встановлено, що син ОСОБА_4 проживає
разом із позивачем окремо від
відповідача, позивач перебуває в
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-х років, а тому не має
можливості повноцінно фінансово
забезпечити сина та себе.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України,
дружина, з якою проживає дитина, має
права на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років.

Враховуючи те, що дитина залишається
проживати з матір'ю, а також враховуючи
фінансове положення сторін суд
приходить до переконання, що
щомісячний розмір аліментів на
утримання дружини слід призначити у
розмірі 1/6 частки від заробітку
щомісячно, до досягнення дитиною 3-х
років.

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України,
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Враховуючи наведена з відповідача
ОСОБА_2 слід стягнути у дохід держави
судовий збір у розмірі 243 гривень 60
копійок.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 84, 141, 181-184, 191 СК України, ст.ст. 10, 11,
60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на дитину та на утримання
дружини до досягнення дитиною 3-х років
- задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, податковий номер
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки
від всіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
подачі позову до суду, а саме з 05
березня 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, податковий номер
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на
її утримання у розмірі 1/6 частки від
заробітку щомісячно, до досягнення
дитиною 3-х років.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Костопільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Цвіркун О.С.