АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2741/14
Головуючий 1 інст. -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» квітня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 18 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2. В
обґрунтування своїх вимог посилався на
те, що з 17.06.2005 року по 18.04.2013 року
сторони знаходилися в зареєстрованому
шлюбі, під час якого на підставі
договору пайової участі в будівництві
житлового будинку від 10.01.2006 року,
укладеного між ВАТ «Трест Жилстрой - 1»
та ОСОБА_2 придбано спірну квартиру
АДРЕСА_5 яка є об'єктом права спільної
сумісної власності. Проте 18.05.2011 року
виконавчим комітетом Харківської
міської ради на ім'я ОСОБА_2 видано
свідоцтво про право власності на все
нерухоме майно серія САЕ № 177767.
Зазначив, що більшу частину спірної
квартири придбано за його особисті
кошти, оскільки 27.04.2001 року до шлюбу ним
придбано за власні кошти квартиру в
АДРЕСА_1 та 18.02.2009 року продано її за
268800,00 грн., які є його особистою
власністю і витрачено ним на придбання
квартири АДРЕСА_2. Крім цих коштів
витрачено ним та відповідачкою 16200,00
грн. спільних коштів. 02.11.2009 року він
продав вказану квартиру за 272000,00 грн., з
яких 268800,00 грн. - це його особисті кошти
і 3400,00 грн. спільні з відповідачкою
кошти, які витрачені на придбання
спірної квартири АДРЕСА_3, вартість
якої склала 285943,50 грн., з яких 268800,00 грн. -
його особисті кошти і 17143,50 грн. спільні
з відповідачкою кошти. Вказав, що ?
частина спільних коштів, витрачених на
придбання спірної квартири, що
належать ОСОБА_2 склала 17143,5/2=8571,75 грн.,
що становить 3/100 частини квартири, а 97/100
частин квартири належить йому. Просив
визнати за ним право власності на 97/100
частин квартири АДРЕСА_3, а за ОСОБА_2 -
3/100 частин.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 18 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено
частково, визнано за ним право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_3, а іншу ? частину квартири - за
ОСОБА_2

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду - скасувати, ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги. При
цьому посилався на неповне з`ясування
судом обставин справи, що мають
значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального права. Вважав, що суд не
надав належної оцінки доказам у справі
і як доводи апеляційної скарги виклав
позовні вимоги.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає за необхідне апеляційну
скаргу - відхилити, рішення суду -
залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_1 придбав
27.04.2001 року квартиру АДРЕСА_4 за 16800,00
грн., яку 18.02.2009 року під час шлюбу, в
якому з 17.06.2005 року по 18.04.2013 року він
знаходився з ОСОБА_2, продав за 268800,00
грн. і 18.02.2009 року за 284900,00 грн. купив
квартиру АДРЕСА_2, яку 02.11.2009 року продав
за згодою дружини ОСОБА_2 за 272000,00 грн.
12.11.2009 року ОСОБА_2 сплачено 100% вартості
спірної квартири АДРЕСА_5 на підставі
договору № 11/12 від 10.01.2006 року пайової
участі в будівництві будинку, а саме
285943,50 грн. Власником спірної квартири є
ОСОБА_2, яка належить їй на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 18.05.2011 року.

Статтею 57 СК України передбачено майно,
яке є особистою власністю подружжя,
зокрема майно, набуте нею, ним до шлюбу,
майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але
на підставі договору дарування або в
порядку спадкування, майно, набуте нею,
ним за час шлюбу, але за кошти, які
належали їй, йому особисто.

Згідно із ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст.
60 СК України майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності.

Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь - яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України в разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Як вбачається з матеріалів справи
спірна квартира придбана за спільні
кошти подружжя.

Посилання ОСОБА_1 стосовно того, що
грошові кошти, які він отримував від
продажу квартир - це його особисті
кошти, оскільки першу квартиру він
придбав до шлюбу за свої особисті
кошти, тому його позов необхідно
задовольнити, судовою колегією не
приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 СК України якщо
один із подружжя своєю працею і (або)
коштами брав участь в утриманні майна,
належного другому з подружжя, в
управлінні цим майном чи догляді за
ним, то дохід (приплід, дивіденди),
одержаний від цього майна, у разі спору
за рішенням суду може бути визнаний
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1
пояснив, що квартира АДРЕСА_4 була його
власністю. Він її купив у 2001 році за
16800,00 грн., тому вважав, що його частка
спірної квартири, яка придбана
сторонами під час шлюбу у 2009 році за
285943,50 грн. є більшою ніж у його дружини.
Однак, не заперечував, що під час
здійснення всіх правочинів весь час
він разом з відповідачкою проживав у її
матері ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_6. При
цьому доказів того, що сторони під час
шлюбу та проживання у матері
відповідачки вели окремо господарство,
гроші, отримані від продажу
вищевказаних квартир не витрачали в
інтересах сім'ї ані ОСОБА_1, ані його
представник в суді апеляційної
інстанції не надали.

Із матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 працювала, мала стабільний
дохід, своєю працею та грошовими
коштами брала участь в утриманні
спірної квартири, (а. с.29, 30).

У зв'язку з чим судова колегія зазначає,
що ОСОБА_1 не довів, що його частка
спірної квартири є більшою ніж у
ОСОБА_2, тому вважати, що при поділі
спірної квартири їх частки не є
рівними, підстав немає.

Встановивши обставини справи повно,
надавши їм належну оцінку, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку щодо визнання за кожним із
сторін право власності на ? частину
спірної квартири.

Оскільки ухвалене судове рішення
відповідає зазначеним вимогам та
обставинам справи, судова колегія
вважає, що підстав для його зміни або
скасування не вбачається. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст.
ст. 308, 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 18 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: