Справа №1411/239/2012 14.04.2014 14.04.2014 14.04.2014
Провадження №22-ц/784/940/14
Провадження 22 ц/784/940/14
Категорія 27 Головуючий
у 1-й інстанції: Козаченко Р.В.
апеляційної інстанції: Буренкова К.О.
УХВАЛА

Іменем України

14 квітня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

при секретарі судового засідання:
Богатирьовій В.А.,

за участю: відповідача ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду
від 06 вересня 2012 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року Публічне акціонерне
товариство "УкрСиббанк" (далі - Банк)
звернулось з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Банк зазначав, що 12 вересня 2008 року між
ним та ОСОБА_2 був укладений договір про
надання споживчого кредиту з Правилами
№ 0 на суму кредиту
127457 доларів США зі сплатою 14,35% на рік за
його користування та строком
погашення до 11 вересня 2019 року.
Погашення кредиту та відсотків
повинно було здійснюватися
відповідачем щомісячними платежами в
розмірах, встановлених графіком, який є
додатком № 1 до кредитного договору.

Проте відповідач зобов'язання по
сплаті кредиту, відсотків, інших
платежів у визначеному у договорі
розмірі та у встановлений термін, не
виконує. У зв'язку з чим утворилась
заборгованість, розмір якої станом на 14
жовтня 2010 року складав 168 144, 92 доларів
США, що еквівалентно 1 330 009 грн. 52 коп., в
тому числі: заборгованість за кредитом
- 127 457 доларів США, що еквівалентно 1 008
172 грн. 12 коп.; заборгованість за
відсотками - 34 793, 98 доларів США, що
еквівалентно 275 216 грн. 90 коп.; пеня - 5893, 94
доларів США, що еквівалентно 46 620 грн. 50
коп.

Посилаючись на наведені обставини,
Банк просив стягнути на його користь
із відповідача станом на 14 жовтня 2010
року 168 144, 92 доларів США заборгованості
за кредитом, що еквівалентно 1 330 009
грн. 52 коп.

В січні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічним позовом, в якому
просив зобов'язати Банк вчинити дії
щодо виконання умов кредитного
договору № 0 від 12 вересня 2008
року, укладеного між ним та Банком, щодо
надання йому кредитних коштів у сумі
8635,90 доларів США, оскільки ці кошти
повинні були направлятись Банком на
погашення кредиту за вказаним вище
договором.

Ухвалою Жовтневого районного суду від
25 квітня 2012 року до участі у справі в
якості правонаступника Банку залучено
ТОВ «Кей-Колект».

Ухвалою цього ж районного суду від 06
вересня 2012 року зустрічний позов
ОСОБА_2 залишений без розгляду.

Рішенням Жовтневого районного суду
від 06 вересня 2012 року позов ТОВ
«Кей-Колект» задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на
користь ТОВ «Кей-Колект»
заборгованість за кредитним договором
№ 0 від 12 вересня 2008 року станом
на 14 жовтня 2010 року в розмірі 168144, 92
доларів США, що еквівалентно 1330009 грн. 52
коп., та судові витрати в сумі 1820 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду першої інстанції
скасувати і в задоволенні позову
Банку відмовити. ОСОБА_2 посилається на
те, що при вирішенні справи суд неповно
з'ясував фактичні обставини щодо
наявності вини Банку як кредитора у
виникненні заборгованості за даним
кредитним договором, а також не взяв до
уваги, що заміна кредитора у даних
правовідносинах в порушення ст. 516 ЦК
України проведена без його згоди.

Колегія вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити, виходячи із наступних
підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 12
вересня 2008 року між Банком та ОСОБА_2
був укладений договір про надання
споживчого кредиту з Правилами №
0 на суму 127457 доларів США, зі
сплатою 14,35% річних за його
користування, строком до 11 вересня 2029
року. Погашення кредиту та відсотків за
його користування повинно було
здійснюватися щомісячними платежами в
розмірах, встановлених графіком, який є
додатком № 1 до кредитного договору.

Відповідно до п. п. 1.3, п. 4.1, 6.1, 6.2 Правил
(договірні умови) споживчого
кредитування позичальників АКІБ
«УКРСИББАНК», затверджених
Продуктово-тарифним комітетом АКІБ
«УкрСиббанк» (Протокол №243 від 21
серпня 2008 року), які є невід'ємною
частиною кредитного договору, сторони
погодили нарахування процентної
ставки за користування кредитом у
подвійному розмірі на прострочену суму
основного боргу, а також нарахування
пені та право Банку на дострокове
погашення кредиту у разі порушення
відповідачем термінів погашення
будь-яких зобов'язань за даним
договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та у
встановлені договором строки.

Пунктом 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з простроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач свої обов'язки з надання
відповідачу кредиту в розмірі 127457
доларів США виконав в повному обсязі.

Між тим, ОСОБА_2 у передбачені
договором строки обов'язки по
погашенню основного кредиту, процентів
за користування кредитними коштами не
виконує.

Відповідно до п.6.2 вказаних Правил
Банк 19 липня 2010 року направив
відповідачу лист, в якому зазначив про
настання терміну дострокового
повернення кредиту.

Згідно розрахунку Банку
заборгованість відповідача станом на 14
жовтня 2010 року склала 168 144, 92 доларів
США, що еквівалентно 1 330 009 грн.
52 коп., в тому числі: заборгованість за
кредитом - 127 457 доларів США, що
еквівалентно 1 008 172 грн. 12 коп.;
заборгованість за відсотками - 34 793, 98
доларів США, що еквівалентно 275 216 грн. 90
коп.; пеня - 5893, 94 доларів США, що
еквівалентно 46 620 грн. 50 коп.

Як видно із матеріалів справи, 13
лютого 2013 року між Банком та ТОВ «Кей -
Колект» укладено договір факторингу
№2, за умовами якого Банк відповідно до
витягу з електронної форми Додатку 1 до
цього договору факторингу відступив
ТОВ «Кей-Колект» право вимоги за даною
кредитною угодою.

Встановивши наведені обставини, суд
першої інстанції на підставі ст.ст. 512,
514, 516, 526, 611, 1050, 1054 ЦК України дійшов
обгрунтованого висновку про наявність
підстав для дострокового стягнення з
відповідача на користь ТОВ
«Кей-Колект» як правонаступника Банку
заборгованості за основним кредитом, а
також відсотків за користування
кредитом та пені у зв'язку з порушенням
зобов'язань за цим договором.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
стосовно того, що суд першої інстанції
порушив вимоги
цивільного-процесуального права,
замінивши без його згоди позивача у
спірних правовідносинах безпідставні.
Так, відповідно до ст. 37 ЦПК України у
разі смерті фізичної особи, припинення
юридичної особи, заміни кредитора чи
боржника у зобов'язанні, а також в інших
випадках заміни особи у відносинах,
щодо яких виник спір, суд залучає до
участі у справі правонаступника
відповідної сторони або третьої особи
на будь-якій стадії цивільного процесу.
Як свідчать матеріали справи, 13 лютого
2013 року між Банком та ТОВ «Кей - Колект»
укладено договір факторингу №2,
відповідно до умов якого Банк
відступив право вимоги за даним
кредитним договором ТОВ «Кей-Колект».
Умови укладеного сторонами кредитного
не містять будь-яких обмежень щодо
укладення договору факторингу. Тому
суд правильно залучив до участі у
справі ТОВ «Кей-Колект» як
правонаступника Банку.

Не заслуговують на увагу посилання
відповідача і на те, що прострочення
виконання зобов'язань за кредитним
договором виникло з вини Банку, який не
виконав умови іншого кредитного
договору № 0 від 12
вересня 2008 року, оскільки кредитний
договір, який є предметом спору не
містить умов щодо звільнення
відповідача від цивільної
відповідальності у разі порушення
Банком зобов'язань по іншому
кредитному договору, укладеному між
цими сторонами.

Враховуючи наведені обставини, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржуване рішення ухвалено з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. А тому підстав
для його скасування чи зміни не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Жовтневого районного суду від
06 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але з цього часу на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуюча:
Судді: