Справа № 2-461/12
Провадження № 22ц/782/5498/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року, квітня місяця, 07-го дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Луганської
області у складі : головуючого судді:
Яресько А.В., суддів: Луганської В.М.,
Маляренко І.Б., при секретарі: Веселові
С.С., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Кам'янобрідського районного суду м.
Луганська від 27 вересня 2013 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року позивач ПАТ КБ
«Приватбанк» звернувся до суду із
позовом у якому просив в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № LGH0AD40309803 від 28.01.2010 року в
сумі 64579.59 грн. витребувати у
відповідача ОСОБА_1, та передати в
заклад ПАТ КБ «Приватбанк» предмет
застави: автомобіль DAEWOO, модель: LANOS TF69Y,
рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий седан,
№ кузова/шасі: НОМЕР_2 реєстраційний
номер:НОМЕР_3, що належить на праві
власності ОСОБА_1; комплект ключів,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) автомобіля DAEWOO, модель: LANOS TF69Y,
рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий седан,
№ кузова/шасі: НОМЕР_2 реєстраційний
номер:НОМЕР_3, що належить на праві
власності ОСОБА_1; звернути стягнення
на предмет застави: автомобіль DAEWOO,
модель: LANOS TF69Y, рік випуску: 2008, тип ТЗ:
Легковий седан, № кузова/шасі: НОМЕР_2
реєстраційний номер:НОМЕР_3, що
належить на праві власності
відповідачу ОСОБА_1, шляхом продажу
вказаного автомобіля ПАТ КБ
«Приватбанк» з укладенням від імені
відповідача договору купівлі - продажу
будь - яким способом з іншою особою
також наданням ПАТ КБ «Приватбанк»
всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу. Стягнути з
відповідача судові витрати.

Рішенням Кам'янобрідського районного
суду м. Луганська від 27 вересня 2013 року
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Приватбанк» були задоволені. В
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № LGH0AD40309803 від
28.01.2010 року в сумі 64579 (шістдесят чотири
тисячі п'ятсот сімдесят дев'ять)
гривень 59 копійок витребувано у ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою :
АДРЕСА_1 та передано в заклад
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «Приватбанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) предмет
застави: автомобіль DAEWOO, модель: LANOS TF69Y,
рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий седан,
№ кузова/шасі: НОМЕР_2 реєстраційний
номер:НОМЕР_3, що належить на праві
власності ОСОБА_1, комплект ключів,
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) автомобіля DAEWOO, модель: LANOS TF69Y,
рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий седан,
№ кузова/шасі: НОМЕР_2 реєстраційний
номер:НОМЕР_3, що належать на праві
власності ОСОБА_1. Звернуто стягнення
на предмет застави: автомобіль DAEWOO,
модель: LANOS TF69Y, рік випуску: 2008, тип ТЗ:
Легковий седан, № кузова/шасі: НОМЕР_2
реєстраційний номер:НОМЕР_3, що
належить на праві власності ОСОБА_1,
шляхом продажу вказаного автомобіля
Публічним акціонерним товариством
Комерційного банку «Приватбанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) з
укладанням від імені ОСОБА_1 договору
купівлі - продажу будь - яким способом з
іншою особою - покупцем, зі зняттям
вказаного автомобіля з обліку в
органах ДАЇ України, а також наданням
Публічному акціонерному товариству
Комерційний банк «Приватбанк» всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу та стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «Приватбанк»
судові витрати у розмірі 753 (сімсот
п'ятдесят три) гривні 10 копійок.

Відповідач не погодився із винесеним
рішенням суду та подав на нього
апеляційну скаргу, у якій просив
апеляційну скаргу задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення Кам'янобрідського
районного суду м. Луганська від 27
вересня 2013 року скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Приватбанк» відмовити у повному
обсязі.

Вислухавши доповідача, представника
апеллянта та представника позивача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень проти неї, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду у межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Статтею 213 ЦПК є встановленим, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги частково
суд першої інстанції виходив із того,
що 28.01.2010 року між сторонами було
укладено кредитно-заставний договір №
LGH0AD40309803, відповідно до якого
відповідачка отримала кредит в сумі
75324,66 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом з кінцевим
терміном повернення 27.01.2015р. (а.с.11-15) та
надано згоду позивачкою про передачу у
заставу будь-якого майна, яке належить
відповідачці, в тому числі автомобіля
DAEWOO, модель: LANOS TF69Y, рік випуску: 2008, тип
ТЗ: Легковий седан, № кузова/шасі:
НОМЕР_2 реєстраційний номер:НОМЕР_3, (а.с.
16). Згідно п. 2.2 кредитно - заставного
договору для забезпечення зобов'язань
за кредитним договором ОСОБА_1 передала
у заклад банку рухоме майно: автомобіль
DAEWOO, модель: LANOS TF69Y, рік випуску: 2008, тип
ТЗ: Легковий седан, № кузова/шасі:
НОМЕР_2 реєстраційний номер:НОМЕР_3.
Вказане обтяження було зареєстровано в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна від 03.11.2011р. № 33614418. (а.с.10). Суд
дійшов до висновків про те, що у зв'язку
із неналежним виконанням зобов'язань
за кредитним договором за ОСОБА_1,
станом на 08.11.2011 року виникла
заборгованість за кредитом у розмірі
64579,59 грн., яка складається з:
заборгованості по кредиту у розмірі
51668.43 грн., заборгованості за процентами
за користування кредитом 7403,96 грн.,
заборгованості по комісії за
користування кредитом 939,57 грн., пені за
несвоєчасність виконання зобов'язання
1254,32 грн., штрафу (фіксована частина) 250,00
грн., штрафу (процентна складова) 3063,31
грн. (а.с.7). Згідно повідомлення №
30.1.0.0/2-39W від 28.01.2010р. надісланого на
адресу відповідачки рекомендованою
кореспонденцією було направлено
повідомлення про необхідність у термін
не пізніше 30 календарних днів з дати
одержання повідомлення погасити
заборгованість за кредитним договором,
та роз'яснено наслідки невиконання
взятих на себе зобов'язань (а.с.8). Крім
того судом було враховано і те, що
рішенням Ленінського районного суду м.
Луганськ від 20.12.2012р. у задоволенні
позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ "ПриватБанк" про
визнання недійсними кредитного
договору № LGH0AD40309803 від 28.01.2010р. було
відмовлено за необґрунтованістю(а.с.
109-110). Крім того, суд вказав у рішенні на
те, що відповідно до розрахунку
заборгованості станом на 08.11.2011 року
розрахунок заборгованості ведеться з
суми 60814,68 ( за розрахунком - сальдо
поточне від 28.01.2010 року) та дійшов до
висновків про необґрунтованість
тверджень представників відповідачки
про те, що право на звернення стягнення
на предмет застави у банка ще не
наступило, вказав у рішенні на те, що
відповідно до п. 13.9 договору за вибором
банку звернення стягнення може
здійснюватись у судовому порядку
відповідно до розділу 4 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» та умов договору.

Колегія суддів погоджується із такими
висновками суду, адже до них він дійшов
із належним дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
вірно встановив обставини справи та
відповідні їм правовідносини, при
дослідженні доказів по справі не
припустив таких порушень, що давали б
підстави для зміни чи скасування
рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують -
посилання апелянта на те, що суд
безпідставно не вказав у рішенні
початкову вартість (ціну) об'єкту
застави на увагу не заслуговують, адже
відповідно до умов п. 13.9 договору за
вибором банку звернення стягнення може
здійснюватись у судовому порядку
відповідно до умов розділу 4 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень» та
умов договору, так у пункті 13.2 договору
(а.с. 15) є визначеним, що при зверненні
стягнення на предмет застави у
позасудовому порядку шляхом його
продажу банк встановлює початкову ціну
предмета застави в розмірі оціночної
вартості, встановленої Банком, але не
нижче 50% від повної вартості, що
визначена ст. 17.10 договору, тобто 60814
гривень 68 копійок (а.с. 15). У частині ж 2
статті 591 ЦК є вказаним, що суд може,
проте не зобов'язаний визначити у
своєму рішенні початкову ціну предмета
застави - тобто за таких обставин це є
правом а не обов'язком суду, зокрема
враховуючи при цьому зміст укладеного
між сторонами договору.

Судом першої інстанції було вірно
вказано на те, що Відповідно до статті
526 ЦК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов,
згідно ст. 525 ЦК України, не
допускається якщо інше не встановлено
договором або законом. За нормами ч. 1
ст. 530 ЦК України, зобов'язання підлягає
виконанню у визначений в ньому строк
(термін), якщо останній було ним
передбачено.

Згідно з частиною першою статті 625
Цивільного кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, а за правилами частини
першої статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Правовими
наслідками порушення зобов'язання
згідно ст. 611 ЦК України, є: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Що ж до інших доводів скарги - то
позовні вимоги з самого початку були
заявлені щодо звернення стягнення на
предмет застави (а.с. 2-3) в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором, справу було вирішено судом
саме у межах заявлених позовних вимог,
вказаний у резулятивній частині
оскарженого рішення розмір
заборгованості у 64579 гривень 59 копійок
відповідає наявним у справі
розрахункам (а.с. 136), у мотивувальній
частині рішення (а.с. 134) є вказаним з
чого вона складається. Посилання на
наявність певної, на думку апелянта,
невідповідності у іншій мотивувальній
частині рішення (а.с. 175) може бути
вирішено за наявності підстав для того
у передбаченому ст. 219 ЦПК порядку.

Отже, на підставі наведеного вище
колегія суддів приходить до висновків,
що судом першої інстанції було
вирішено справу відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
дана належна оцінка доводами та
запереченням сторін. Висновки суду
першої інстанції є правильними, вони
ґрунтуються на обставинах, які
встановлені в судовому засіданні,
наданих сторонами доказах, у
відповідності з нормами матеріального
і процесуального законодавства,
підстав для скасування рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги
немає, тому відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду - залишенню
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314 - 315 ЦПК
України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кам'янобрідського районного
суду м. Луганська від 27 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:________________
Судді:________________________