Справа № 442/218/14
Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/2250/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р.
Категорія справи:46
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 24 січня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3, третя особа - Дрогобицький
міськвиконком, як орган опіки та
піклування, у якому просила суд
ухвалити рішення, яким надати їй час на
спілкування з її внучкою ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у п'ятницю, суботу та
неділю кожного тижня та в середу з 17 по
21 годину.

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_4 у
вихованні та спілкуванні з внучкою та
визначено наступні способи ОСОБА_4
участі у вихованні дитини:

« - проводити вихідні: п'ятниця
(забирати з садочка), субота, неділя -
1-го, 3-го тижня кожного місяця з онукою -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

- визначити систематичні
побачення з дитиною ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, кожну 2-гу, 4-ту середу
місяця з 17-00 год. по 21-00 год.».

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Дане рішення оскаржила відповідачка
ОСОБА_3

Апелянт просить оскаржуване рішення
скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі, покликаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Вважає, що доводи позивачки про те, що
відповідачка створює перешкоди
позивачці у спілкуванні з внучкою, яка
проживає у антисанітарних умовах, а
також про те, що відповідачка веде
аморальний спосіб життя, не знайшли
свого підтвердження в ході судового
розгляду справи.

Вважає, що судом при ухваленні
оскаржуваного рішення не було
враховано інтереси відповідачки та
самої дитини, оскільки цим рішенням суд
«фактично позбавив (її)можливості
спілкуватися з дитиною, проводити
дозвілля у вихідні дні, … не врахував
інтереси всіх осіб, які також крім
(апелянта) та ОСОБА_4 мають право на
спілкування та участь у вихованні
дитини».

Стверджує, що позивачка «вже декілька
років поспіль виїжджає на роботу за
кордон, в Україні проводить дуже мало
часу, у зв'язку з чим не відвідує онучку,
не бере участь у її вихованні» (а.с. 24-27).

Апелянт, будучи своєчасно належним
чином повідомленою про час і місце
апеляційного розгляду справи (а.с. 35), в
судове засідання не з'явилася і про
причини своєї неявки суд не повідомила,
що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК
України) не перешкоджає розглядові
справи.

Дрогобицький міськвиконком, як орган
опіки та піклування, надіслав відгук на
апеляційну скаргу, у якому зазначає, що
оскаржуване рішення вважає законним та
справедливим (а.с. 37).

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Підстави виникнення, зміст особистих
немайнових і майнових прав та
обов'язків батьків і дітей,
усиновлювачів та усиновлених, інших
членів сім'ї та родичів визначено
Сімейним кодексом України (далі - СК
України).

Відповідно до частини 2 статті 1 СК
України регулювання сімейних відносин
здійснюється цим Кодексом з метою:
зміцнення сім'ї як соціального
інституту і як союзу конкретних осіб;
утвердження почуття обов'язку перед
батьками, дітьми та іншими членами
сім'ї; побудови сімейних відносин на
паритетних засадах, на почуттях
взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги і підтримки;
забезпечення кожної дитини сімейним
вихованням, можливістю духовного та
фізичного розвитку.

Згідно з частиною 8 статті 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї.

Однак, відповідно до частин 9 та 10
статті 7 СК України сімейні відносини
регулюються на засадах справедливості,
добросовісності та розумності,
відповідно до моральних засад
суспільства. Кожен учасник сімейних
відносин має право на судовий захист.

Так, згідно зі статтею 257 СК України
баба, дід, прабаба, прадід мають право
спілкуватися зі своїми внуками,
правнуками, брати участь у їх
вихованні. Батьки чи інші особи, з якими
проживає дитина, не мають права
перешкоджати у здійсненні бабою, дідом,
прабабою, прадідом своїх прав щодо
виховання внуків, правнуків. Якщо
такі перешкоди чиняться, баба, дід,
прабаба, прадід мають право на
звернення до суду з позовом про їх
усунення.

Таким чином, законодавством України
закріплено право ОСОБА_4, як баби
малолітньої ОСОБА_5, на спілкування зі
своєю онукою та право брати участь у її
вихованні.

Законодавством також встановлено
обов'язок батьків або інших осіб, з
якими проживає дитина, не чинити
перешкоди у здійсненні бабою та дідом
своїх прав щодо виховання онуків та
правовий механізм захисту цього права
у випадку його порушення в судовому
порядку.

Колегія суддів вважає, що оскаржуваним
рішенням дотримано розумного балансу
на участь у вихованні дитини її бабцею,
як членом її сім'ї, якому надано таке
право - з дотриманням принципу
максимально можливого урахування
інтересів дитини, який закріплено СК
України та Конвенцією про права дитини.

За вище наведених обставин, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дав належну оцінку всім обставинам і
доказам по справі в їх сукупності та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому приходить до висновку про те, що
підстави для його скасування відсутні
і апеляційну скаргу на нього, яка не
спростовує висновків рішення суду,
слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити та залишити рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 24 січня 2014 року
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскарженою
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Суддя:

Судді: