Справа № 136/331/13-ц Провадження №
22-ц/772/760/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Пороховий Г. І.Категорія:
20Доповідач: Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р. м. Вінниця колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючої судді: Марчук В.С.,

Суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на рішення Липовецького
районного суду Вінницької області від
13 січня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах
малолітніх дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_8, треті особи
без самостійних вимог щодо предмета
спору: Служба у справах дітей
Липовецької райдержадміністрації
Вінницької області та приватний
нотаріус Вінницького районного
нотаріального округу ОСОБА_9, про
визнання правочину недійсним та
скасування державної реєстрації
будинку АДРЕСА_2 за ОСОБА_8, -

ВСТАНОВИЛА:

15.02.2013 року позивачі звернулися в
суд з даним позовом. Позовні вимоги
мотивували тим, що 7 березня 2012 року між
ОСОБА_11 та ОСОБА_8 було укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими будівлями,
розташованого по АДРЕСА_2. Зазначена
нерухомість належала на праві
приватної власності продавцю - ОСОБА_11

На час продажу вказаного будинку
у ньому, крім власника, понад десять
останніх років проживали інші члени її
сім`ї, позивачі по справі: син ОСОБА_2 з
ОСОБА_3 та їхніми неповнолітніми
дітьми, тому даний договір є недійсним,
оскільки ним порушено права та законні
інтереси зазначених осіб, зокрема
неповнолітніх дітей.

Рішенням Липовецького районного
суду Вінницької області від 13 січня 2013
року у задоволенні заявленого позову
відмовлено, виходячи з недоведеності
обставин, на які посилалися позивачі.

Не погодившись з рішенням суду,
позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскаржили
його в апеляційному порядку, як не
законне та необґрунтоване, оскільки
судом неповно з`ясовано обставини
справи; не доведено обставини, які
мають значення для справи, що призвело
до не відповідності висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права.

Просять рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, вважає що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає у зв`язку з
наступним.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин на які сторони посилаються, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у позові, суд виходив з тих
обставин, що 7 березня 2012 року між
ОСОБА_11 та ОСОБА_8 було укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими будівлями,
розташованого по АДРЕСА_2.

Даний договір посвідчено приватним
нотаріусом Вінницького районного
нотаріального округу ОСОБА_9 (а/с7 т.1).

Зазначена нерухомість належала на
праві приватної власності продавцю -
ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а/с
81,185 т.1).

При цьому судом було встановлено, що
позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їхні діти у
будинку ОСОБА_11 до її смерті, а отже і на
час продажу будинку не проживали, тим
самим не були членами її сім`ї; що при
укладенні договору було додержано всіх
вимог, зазначених у ч.ч. 1-3, 5-6 ст. 203 ЦК
України і, виходячи з встановлених
обставин, суд відмовив у задоволенні
позову.

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи, доводи
позивачів, що вони понад останніх
десять років проживали разом з ОСОБА_11
однією сім`єю; що ОСОБА_2, будучи сином
ОСОБА_11, проживав разом з нею, а у 2002
році за згодою власника будинку вселив
у будинок ОСОБА_3; що у період
проживання у будинку матері, у ОСОБА_2
та ОСОБА_3 народилося четверо дітей: у
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4
та ІНФОРМАЦІЯ_5, які з народження
проживають у цьому будинку; що позивачі
вели з померлою ОСОБА_11 спільне
господарство, повністю спростовуються.

Так, акт мешканців будинку від 23.11.2012
року про те, що ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 та
своїми дітьми з 2001 року проживали
АДРЕСА_2 (а/с8 т.1), спростовується
довідкою Козинецької сільської ради
Липовецького району Вінницької
області №02-20/95 від 10.06.2013 року, у якій
зазначено, що син померлої ІНФОРМАЦІЯ_6
ОСОБА_11 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її діти у
будинку АДРЕСА_2 не зареєстровані.
Місце реєстрації ОСОБА_2 невідоме, а
ОСОБА_3 та її діти зареєстровані в
АДРЕСА_2 у будинку, який належить матері
- ОСОБА_12

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її діти у будинку
померлої проживають орієнтовно з кінця
квітня 2012 року (а/с185 т.1).

Ще вказаний акт та твердження
позивачів, що вони проживали з ОСОБА_11
однією сім`єю, спростовуються
Постановою Липовецького районного
суду від 12 жовтня 2010 року на а/с 39 т.1, у
якій зазначене місце проживання ОСОБА_2
та ОСОБА_3 станом на 12.10.2010 року АДРЕСА_3;
Постановою Липовецького районного
суду Вінницької області від 15.02.2008 року
на а/с 40, у якій вказано, що станом на 23
серпня 2007 року ОСОБА_3, її співмешканець
ОСОБА_2 та їхні діти, жили за адресою:
АДРЕСА_3.

При цьому слід наголосити увагу на
тому, що неповнолітні діти: ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_5, не є дітьми ОСОБА_2,
виходячи з норм Сімейного Кодексу
України, оскільки батько у дітей
записаний відповідно до ст.135 СК
України (а/с24-27).

Спростовуються зазначені обставини
також довідкою завідувача Козинецької
АЗПСМ Гнатюк Л.М. на а/с 137 т.1 про те, що
неповнолітні діти ОСОБА_3 - ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_5, з моменту народження
проживали за адресою: АДРЕСА_1 і там
проводився медичний патронаж дітей.

Зазначені докази також спростовують
покази свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17 та ОСОБА_18 про те, що останні 10
років ОСОБА_2, ОСОБА_3 і неповнолітні
діти проживали з покійною ОСОБА_11

Відповідно до норми ч.1 ст.319 ЦК України,
власник володіє, користується і
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, тому покійна ОСОБА_11
правомірно продала належний їй
будинок.

У ч.1 ст.215 ЦК України зазначено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог, які
встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Жодну з підстав, зазначених у ч.ч.1-3, 5, 6
ст. 203 ЦК України, позивачі не
спростовують щодо договору
купівлі-продажу будинку, а наведена
ними підстава відсутні у зазначеній
нормі права, крім того, вона не
доведена.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги його не
спростовують тому рішення суду
необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу - відхилити.

Щодо посилання на висновок експерта по
питанню належності підпису ОСОБА_11 у
договорі купівлі-продажу, то воно
безпредметне, оскільки така підстава
позову не заявлялася відповідно до
норми ч.2 ст. 31 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Липовецького районного суду
Вінницької області від 13 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та з цього ж моменту може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя:
В.С. Марчук