Справа № 360/1995/13-ц Головуючий у І
інстанції Унятицький Д.Є.Провадження №
22-ц/780/2531/14 Доповідач у 2
інстанції Верланов С.М.Категорія 44
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С.,
Березовенко Р.В.,

при секретарі - Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Бородянського районного
суду Київської області від 26 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Пісківської селищної ради, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у здійсненні права
користування земельною ділянкою,
відновлення стану земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Пісківської селищної
ради, ОСОБА_3, в якому просила визнати
незаконним і скасувати рішення
Пісківської селищної ради №39/10 від 20
жовтня 1993 року про прийняття в
експлуатацію самовільно побудованої
літньої кухні по АДРЕСА_1, зобов'язати
ОСОБА_3 за власний рахунок знести літню
кухню і привести земельну ділянку по
АДРЕСА_2 до попереднього стану -
відновити знищену межу, встановивши
паркан. Також позивачка просила
стягнути з ОСОБА_3 на свою користь
моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Вимоги позову обґрунтувала тим, що з
червня 2011 року вона не може оформити
право власності на успадковану
земельну ділянку, яка розташована по
АДРЕСА_2, оскільки її сусідка ОСОБА_3 при
будівництві літньої кухні по АДРЕСА_1,
яка була узаконена рішенням
виконавчого комітету Пісківської
селищної ради народних депутатів від 20
жовтня 1993 року, порушила межу земельної
ділянки по АДРЕСА_2. Вважає, що вказана
літня кухня частково знаходиться на
земельній ділянці ОСОБА_4 та частково
на загальному проїзді. Посилаючись на
вказані обставини позивачка просила її
позов задовольнити.

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 26 лютого 2014 року
в позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким її позов задовольнити,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення учасників процесу, які
з'явилися в судове засідання, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив із того, що
позивачкою не надано доказів порушення
її прав при прийнятті оспорюваного
рішення ради та при будівництві
літньої кухні відповідачкою, а тому суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони ґрунтуються на
матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується наявними у справі
доказами, що 02 червня 2011 року ОСОБА_2
після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, отримала свідоцтво про
власності на спадщину, на підставі
якого до позивачки перейшло право
власності на земельну ділянку площею
0,145 га з цільовим призначенням для
обслуговування будівель і
господарських споруд, яка розташована
на території смт Пісківка
Бородянського району Київської
області, про що державним нотаріусом
Сьомої Київської державної
нотаріальної контори зроблено
відмітку на державному акті на право
приватної власності на землю, виданого
на ім`я ОСОБА_4 17 листопада 1997 року
(а.с.30).

Встановлено, що земельна ділянка
відповідачки ОСОБА_3 межує із земельною
ділянкою ОСОБА_2 та розташована по
АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Пісківської селищної ради від 20 жовтня
1993 року № 39/10 узаконено за
ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 самовільно
побудовані приміщення, зокрема, літні
кухні «Е» (а.с.62).

Згідно з даними технічного паспорту на
жилий будинок по АДРЕСА_1, станом на 1992
рік літні кухні «Е» знаходились на
території будинковолодіння по АДРЕСА_1
(а.с.63-65).

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно з інвентаризаційними справами
на будинковолодіння №34 та АДРЕСА_2 в
місці розташування літньої кухні «Е» з
1971 року проїзду не було. Проїзд
закінчувався раніше від літньої кухні.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_4 у липні 2004 року
звертався з позовом до суду до ОСОБА_3, в
якому просив зобов'язати відповідачку
знести паркан між земельними
ділянками, знести збудовані на його
земельній ділянці будівлі та стягнути
моральну шкоду.

Рішенням Бородянського районного суду
київської області від 26 грудня 2006 року
в позові ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 16 квітня 2007 року рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 26 грудня 2006 року
в частині відмову у позові про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, знесення вбиральні та
будівлі « 1» скасовано та ухвалено нове
рішення в цій частині про задоволення
позову.

Рішенням суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні вимог
ОСОБА_4 про знесення літньої кухні «Е»,
побудованої ОСОБА_3 залишено без мін.
При цьому суд апеляційної інстанції
виходив із того, що літня кухня «Е»
узаконена рішенням виконкому
Пісківської селищної ради №39/10 від 20
жовтня 1993 року. В судовому порядку
ОСОБА_4 оскаржив вказане рішення і
постановою Бородянського районного
суду від 14 лютого 2006 року, залишеного в
цій частині без змін, позивачу
відмовлено у визнанні неправомірним та
скасуванні цього рішення. Крім того у
висновку експерта зазначено, що
будівля «Е», що належить до
домоволодіння № 34 фактично не порушує
меж земельної ділянки №36. За
таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
вимог ОСОБА_4 про знесення літньої
кухні «Е». Тому ці обставини відповідно
до ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують
доказуванню.

Матеріали справи не містять даних про
те, що вказане рішення апеляційного
суду Київської області від 16 квітня 2007
року скасоване і таких доказів
позивачка відповідно до ст.ст.57, 60 ЦПК
України не надала.

Отже, встановивши вказані обставини
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відмову у позові, оскільки
позивачкою не надано доказів про
порушення її прав оспорюваним рішення
ради та при будівництві відповідачкою
літньої кухні «Е».

Таким чином рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
висновки суду є обґрунтованими,
передбачених законом підстав для його
скасування при апеляційному розгляді
не встановлено.

Посилання апеляційної скарги на те, що
постанову Бородянського районного
суду Київської області від 14 лютого 2006
року скасовано ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 21
жовтня 2009 року і провадження в
адміністративній справі закрито, а
відтак позивачка вважає, що суд першої
інстанції помилково послався на
рішенням апеляційного суду Київської
області від 16 квітня 2007 року про те, що
ОСОБА_4 відмовлено у визнанні
неправомірним оспорюваного рішення
ради від 20 жовтня 1993 року, не
заслуговують на увагу, оскільки
доказів того, що вказане рішення
апеляційного суду Київської області
від 16 квітня 2007 року скасоване,
позивачка не надала.

Також є безпідставними і твердження в
апеляційній скарзі про те, що план
садиби по АДРЕСА_1 на 1992 рік містить
ознаки службового підроблення,
оскільки таких доказів матеріали
справи не містять.

Інші докази та обставини, на які
посилається позивачка в апеляційній
скарзі, спростовуються матеріалами
справи та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановлені судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив обставини справи, вірно
послався на закон, що регулює спірні
правовідносини, дійшов правильного
висновку про відмову у позові і ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційна скарга ОСОБА_2
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду
Київської області від 26 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді