Справа № 199/4390/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„09" вересня 2013 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Пантелєєва Я.В.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

за участі відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із
даним позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що від шлюбу із
відповідачем має трьох дітей - доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, які мешкають разом із
позивачем та перебувають на її
утриманні.

Як зазначається позивачем при
зверненні до суду відповідач участі у
вихованні дітей не приймає, не
піклується про їх здоров'я, їх
фізичний, духовний розвиток, не надає
належної матеріальної допомоги на
утримання дітей, тоді я грошових
коштів, які заробляє позивач,
недостатньо для належного виховання
та утримання дітей, через що у позові й
заявлено вимогу про стягнення з
відповідача на користь позивача
аліментів в розмірі ? частини
заробітку відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку до досягнення
дітьми повноліття, починаючи від дня
подання позову.

У судовому засіданні позивач
вимоги позову підтримала повністю,
надала пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві, просила
суд повністю задовольнити поданий
позов.

Відповідач пояснив, що він не
працює на даний час, та визначений
позивачем розмір аліментів є
завищеним, та він згоден на ? частину,
повідомив, що надавав матеріальну
допомогу на утримання дітей, купував
подарунки на день народження тощо.

Заслухав пояснення осіб, які беруть
участь у справі, та дослідив докази в
межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК
України, суд дійшов до висновку про
наявність підстав для задоволення
позову частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та
яка набула чинності для України 27.09.1991
р., батько або (і) інші особи, що
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Разом з тим,
відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції
України та за ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття.

Як було встановлено судом,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які мешкають
разом із матір'ю (позивачем) та
перебувають на її утриманні. Оскільки
обов'язок по утриманню дитини є
безумовним, виникає в результаті
народження дитини з моменту її
народження та покладається законом
рівною мірою на обох батьків, не
пов'язаний із матеріальним становищем
особи, до якої заявлено
матеріально-правову вимогу про
стягнення аліментів, вбачаються усі
підстави для присудження до стягнення
з відповідача на користь позивача
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини.

Щодо розміру аліментів, то,
задовольняючи в цій частині позов
частково, суд бере до уваги те, що
відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Таким чином, оскільки відповідач не
працює, для суду відсутні підстави
для визначення частки заробітку
(доходу) батька, яка буде стягуватися
як аліменти на дитину, через що
визначення частки заробітку (доходу)
відповідача в твердій грошовій сумі
в розмірі 1 000,00 грн., яка буде
стягуватися, як аліменти на дітей,
буде справедливим та сприятиме
утвердженню почуття обов'язку одного з
батьків, окремо від якого проживає
дитина, перед останньою.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову; згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішень у справах про стягнення
аліментів - у межах суми платежу за один
місяць.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, ч. 3 ст. 88,
ст.ст. 212, 214-215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
розмірі 1 000,00 ( однієї тисячі) грн.
щомісяця, починаючи проводити
стягнення з 09.04.2013 р. та до досягнення
найстаршою дитиною ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття, після чого
аліменти стягуються за вирахуванням
тієї рівної частки, що припадала на
дитину, яка досягла повноліття.

Рішення суду у частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в
дохід держави судовий збір в розмірі
229,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя