АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/497/14-ц 22-ц/774/1220/К/14
Справа № 212/497/14-ц
Головуючий в І інстанції
Провадження № 22ц/774/1220/14
Доповідач - Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді -Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.

при секретарі - Бевзі М.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі в порядку ч.
2 ст. 197 ЦПК України без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
цивільну справу за апеляційною скаргою
представника позивача Кредитної
спілки «Аккорд» - Велікданова Сергія
Костянтиновича на рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 24
лютого 2014 року по справі за позовом
Кредитної спілки «Аккорд» до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року Кредитна спілка
«Аккорд» (далі КС «Аккорд») звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, в якому
просила стягнути з відповідача на її
користь заборгованість за кредитним
договором №Офіс-С/КР-2611/2 від 08.12.2007 року
в розмірі 14628,52 грн. а також судовий збір
в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування
позову представник КС «Аккорд»
посилався на те, що між позивачем та
відповідачем було укладено зазначений
кредитний договір та внаслідок
невиконання зазначених в ньому умов з
боку відповідача утворилась зазначена
заборгованість.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 24 лютого 2014
року в задоволенні позовних вимог КС
«Аккорд» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник КС
«Аккорд» поставив питання про
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на те, що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального і процесуального
права. Зокрема, апелянт посилається
на те, що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про можливість
самостійного застосування судом
строку позовної давності, оскільки у
відповідності до ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності є підставою для
відмови у задоволенні позову за умови
наявності відповідної заяви сторони у
справі, тобто не може бути застосовано
судом за власною ініціативою.
Посилання суду першої інстанції на
п.7 ч.11 ст. 11 ЗУ «Про захист прав
споживачів» є помилковим, оскільки
вказаним пунктом забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув, у
системному зв'язку з самою частиною 11
статті зазначеного Закону у
позасудовому порядку повернення
споживчої кредиту. Крім того,
представник позивача зазначив, що
прикінцевими положеннями ЗУ від 22
вересня 2011 року «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг»
встановлено, що дія ЗУ «Про захист прав
споживачів» (зі змінами) не поширюється
на кредитні договори, укладені до
набрання ним чинності, тобто до 16
жовтня 2011 року і в тому числі на
вказаний кредитний договір, оскільки
останній укладено 24.01.2007 року.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не
відповідає.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 08.12.2007 року між
сторонами у справі було укладено
кредитний договір №Офіс-С/КР-2611/2,
відповідно до умов якого відповідачу,
як члену кредитної спілки, було надано
кредитні кошти у національній валюті у
розмірі 2430,00 грн., строком користування
до 08.12.2008 року та відсотком, виходячи з
розрахунку 0.13151% за кожний день
користування кредитом на фактичний
залишок суми кредиту.

Пунктом 5.1 договору передбачено
нарахування пені у розмірі 0,5% від суми
остаточної заборгованості за кожен
день прострочення платежу у разі
порушення строків сплати кредиту.

Звертаючись до суду з позовом, банк
посилався на те, що у зв'язку з
невиконанням відповідачем умов
кредитного договору, станом на 03.12.2013
року у неї перед позивачем утворилася
заборгованість, яка складає 14628,52 грн., з
яких: залишок кредиту - 2229,06 грн.;
залишок процентів - 6320,01 грн.;
нараховані штрафні санкції - 2229,06 грн.;
індекс інфляції та 3% річних - 3850,39 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем пропущено строк
позовної давності.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Згідно положень статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у
межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Статтею 259 ЦК України передбачено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається
у письмовій формі.

Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від
дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання.

Положеннями статті 264 ЦК України
встановлено, що перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або
іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності
починається заново.

Як вбачається з матеріалів справи,
кредитний договір між сторонами у
справі було укладено 08.12.2007 року
терміном дії до повного його виконання
сторонами.

Відповідно до розрахунку суми
заборгованості за кредитним договором
останній платіж відповідачем було
здійснено 10.08.2012 року (а.с. 7).

Тобто мало місце переривання строку
позовної давності, у зв'язку з чим його
початок слід відраховувати з 11.08.2012
року.

Як вбачається з матеріалів справи,
представник КС «Аккорд» звернувся до
суду з позовом в січні 2014 року, тобто у
межах строку позовної давності,
встановленого законом.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про пропуск
позивачем строку позовної давності, до
того ж відповідачем не заявлося про
застосування наслідків пропуску
позовної давності, провадження у
справі здійснювалося в заочному
порядку, тому апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог КС
«Аккорд».

У відповідності ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається.

Відповідно до ст.ст. 1050, 1054 ЦК України,
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Порушення
вищевказаних умов тягне за собою
встановлені наслідки порушення
договору позичальником.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно п.1.1 кредитного договору,
укладеного 08.12.2007 року між сторонами у
справі, позичальник зобов'язаний
щомісячно сплачувати спілці
нараховані проценти та частину кредиту
в терміни та розмірах не менше, ніж
відповідно вказано у рекомендованому
графіку платежів.

Пунктами 4.1 кредитного договору
встановлено, що проценти за
користування кредитом нараховуються
на фактичний залишок суми кредиту,
виходячи з розрахунку 0,13151% за кожен
день користування кредитом з
наступного дня після надання кредиту
позичальнику до дня повного погашення
заборгованості за кредитом.

Сторони погодили рекомендований
графік платежів, яким передбачено
строки та розмір процентів.

Відповідно до п.5.1 кредитного договору
при порушенні строків сплати кредиту,
передбачених рекомендованим графіком
платежів, спілка має право
нараховувати пеню, а позичальник
зобов'язується сплатити пеню у розмірі
0,5 % від суми заборгованості за кожен
день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до витягу з протоколу
засідання кредитного комітету КС
«Аккорд» від 02.12.2013 року № 000015636 (а.с.4)
було вирішено зменшити суму
нарахованої пені за весь час
прострочення грошового зобов'язання за
кредитним договором №Офіс-С/КР-2611/2,
укладеним 08.12.2007 року між КС «Аккорд» та
відповідачем ОСОБА_4, з 41071,09 грн. до 2229,06
грн., припинити її нарахування, залишок
пені списати.

Матеріалами справи встановлено, що
згідно умов кредитного договору КС
«Аккорд» надала відповідачу ОСОБА_4, як
члену кредитної спілки, кредит у сумі
2430,00 грн. з поверненням вказаної суми
згідно графіку погашення кредиту.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
ОСОБА_4 умов кредитного договору,
станом на 03.12.2013 року у неї перед
позивачем утворилася заборгованість, в
розмірі 14628,52 грн., з яких: залишок
кредиту - 2229,06 грн.; залишок процентів -
6320,01 грн.; нараховані штрафні санкції
- 2229,06 грн.; інфляційна складова та 3%
річних - 3850,39 грн.

На думку колегії суддів, зазначені суми
розраховані згідно умов кредитного
договору, укладеного між КС «Аккорд» та
відповідачем ОСОБА_4, та є правильними,
тому колегія суддів погоджується з
ними.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що з відповідача ОСОБА_4 на
користь позивача підлягає стягненню
сума заборгованості за кредитним
договором станом на 03.12.2013 року у неї
перед позивачем утворилася
заборгованість, в розмірі 14628,52 грн., з
яких: залишок кредиту - 2229,06 грн.;
залишок процентів - 6320,01 грн.;
нараховані штрафні санкції - 2229,06 грн.;
інфляційна складова та 3% річних - 3850,39
грн.

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга КС
«Аккорд» підлягає задоволенню, рішення
суду - скасуванню з ухваленням нового
рішення на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України про задоволення позову КС
«Аккорд» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до
тієї частини позовних вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне стягнути з
відповідача ОСОБА_4 на користь КС
«Аккорд» судовий збір у сумі 365,40 грн. з
яких: 243,60 грн. - судовий збір за подачу
позовної заяви та 121,80 грн. - судовий
збір за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки
«Аккорд» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 24 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Кредитної спілки «Аккорд» до
ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Кредитної
спілки «Аккорд» заборгованість за
кредитним договором №Офіс-С/КР-2611/2 у
сумі 14628,52 грн., з яких: залишок
кредиту - 2229,06 грн.; залишок процентів -
6320,01 грн.; нараховані штрафні санкції -
2229,06 грн.; інфляційна складова та 3%
річних - 3850,39 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Кредитної
спілки «Аккорд» судовий збір у сумі
365,40 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: