Пр. № 4-с/336/2/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Голубкової М.А.,

при секретарі - Ходирєвій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення та
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на
дії державного виконавця. В поданій
скарзі вказує, що в провадженні
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції (державний
виконавець Вертюченко О.В.) знаходиться
виконавче провадження відкрите на
підставі виконавчого листа 0827/2-6291/2012
виданого 20.11.2012 року Шевченківським
районним судом м. Запоріжжя про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 74
000,00 гривень.

Зазначений виконавчий лист виданий
Шевченківським районним судом м.
Запоріжжя на підставі рішення суду від
04.2012 року (справа № 0827/2-6291/2012, пр.
0827/2-2393/12) та ухвали Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2012
року про виправлення помилки (описки) в
рішенні суду та ухвали районного суду
м. Запоріжжя від 13.02.2013 року про
внесення змін до виконавчого листа.

На теперішній час скаржнику стало
відомо, що боржнику фактично належить
на праві власності житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, хоча
право власності на який належним чином
не оформлено.

У ІНФОРМАЦІЯ_1 році помер чоловік
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який був власником
зазначеного будинку. Після його смерті
відкрилася спадщина на житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1. Спадкоємцями 1-ї черги за
законом, як передбачається ст. 1261 ЦК
України, є його дружина - ОСОБА_2 та
донька - ОСОБА_4. Скаржнику відомо, що до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини зазначені особи не
зверталися, однак спадщину прийняли
так як постійно проживали зі
спадкодавцем на момент смерті
спадкодавця.

Однак ігнорування спадкоємцем
вказаного обов'язку не означає, що він
не є власником майна, так як згідно ч. 5
ст. 1268 ЦК України незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцю с часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 4 Закону України «Про
виконавче провадження» заходами
примусового виконання рішень є в тому
звернення стягнення на майно боржника.

Єдиним майном боржника, є зазначений
житловий будинок, який вона має намір
продати.

У разі продажу вказаного майна,
виконання рішення суду буде
неможливим.

Законом України «Про виконавче
провадження» передбачені повноваження
державного виконавця, а саме:

23.09.2013 року скаржник звернулася з
заявою до головного державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції - Вертюченко Оксани
Володимирівни та начальника
Шевченківського відділу виконавчої
служби Усенко С.М. із заявою на підставі
викладеного та для належного виконання
рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 20.11.2012 року (справа
№ 0827/2-6291/2012, пр. 0827/2-2393/12) щодо
витребування інформації та накладення
арешту на житловий будинок,
розташований за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Громадянська, 1-а.

Однак державним виконавцем скаржнику
було відмовлено.

В скарзі заявник просить суд:

Визнати неправомірними дії державного
виконавця Вертюченко О.В. щодо відмови
у накладенні арешту на житловий
будинок по АДРЕСА_1

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
скаргу.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явилась, про час, день та
місце розгляду справи була повідомлена
належним чином.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення скаржника, суд вважає, що
скарга підлягає повному задоволенню з
наступних підстав. В провадженні
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції (державний
виконавець Вертюченко О.В.) знаходиться
виконавче провадження відкрите на
підставі виконавчого листа 0827/2-6291/2012
виданого 20.11.2012 року Шевченківським
районним судом м. Запоріжжя про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 74
000,00 гривень.

Зазначений виконавчий лист виданий
Шевченківським районним судом м.
Запоріжжя на підставі рішення суду від
04.2012 року (справа № 0827/2-6291/2012, пр.
0827/2-2393/12).

Згідно ст. 55 ЗУ «Про виконавче
провадження» Державний виконавець має
право звернути стягнення на майно
боржника, що перебуває в інших осіб, а
також на майно та кошти, що належать
боржнику від інших осіб. Зазначені
особи зобов'язані подати на запит
державного виконавця у визначений
ним строк відомості про належне
боржнику майно, що перебуває в них, та
майно чи кошти, які вони мають
передати боржнику.

Після надходження від
зазначених осіб відомостей про
наявність майна боржника державний
виконавець описує таке майно, вилучає
його і реалізує у встановленому цим
Законом порядку. У разі якщо особа, у
якої перебуває майно боржника,
перешкоджає державному виконавцю в
його вилученні, таке майно
вилучається державним виконавцем у
примусовому порядку.

Отже, суд вважає необхідним визнати
неправомірними дії головного
державного виконавця Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
ЗМУЮ Вертюченко О.В. щодо відмови у
накладенні арешту на житловий будинок
по АДРЕСА_1, що належить боржникові.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.386, 387 ЦПК України, статтею 55
Закону України «Про виконавче
провадження» -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби -
задовольнити.

Визнати дії головного державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби ЗМУЮ
Вертюченко О.В. щодо відмови у
накладенні арешту на житловий будинок
по АДРЕСА_1 - неправомірними.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
М.А.
Голубкова