Справа № 495/9989/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

10 квітня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:

головуючої судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровський
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Удобненської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, треті особи:
державний нотаріус
Білгород-Дністровської міської
державної нотаріальної контори
Одеської області, відділ
Держземагенства у
Білгород-Дністровському районі
Одеської області про встановлення
факту прийняття спадщини та визнання
права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 10.12.2013 року звернувся до суду з
позовом до Удобненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, треті особи:
державний нотаріус
Білгород-Дністровської міської
державної нотаріальної контори
Одеської області, відділ
Держземагенства у
Білгород-Дністровському районі
Одеської області про встановлення
факту прийняття спадщини та визнання
права власності на спадкове майно,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер її батько ОСОБА_2, який за життя
склав заповіт на ім'я позивачки.
Оскільки спадкодавець не встиг
оформити належних документів на все
своє майно, ОСОБА_1 отримала свідоцтво
про право на спадщину на 3/4 частки
житлового будинку АДРЕСА_1. Окрім того,
позивач зазначає, що її батьку фактично
належала 1/4 частина житлового будинку
АДРЕСА_1, однак її батько ОСОБА_2 не
встиг оформити своє право власності
внаслідок зайнятості та відсутності
фінансової спроможності на
виготовлення технічної документації.
До того ж, її батько прийняв у спадок
після ОСОБА_3 земельні ділянки НОМЕР_1,
масив № 3, НОМЕР_2, масив № 14, що
розташовані на території Удобненської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області загальною площею 2,10
га, що підтверджується свідоцтвом про
право на спадщину за заповітом. Однак
державний акт ним виготовлений не був.
У зв'язку з вищевикладеним позивач
просить суд: встановити факт прийняття
спадщини ОСОБА_1 - ? частини житлового
будинку АДРЕСА_1 Одеської області, яка
складається в цілому з одного
житлового будинку - літ. А, житловою
площею 34,8 м2, загальною площею 100,9 м2 та
споруд № 1-3, встановити факт прийняття
спадщини ОСОБА_1 на земельні ділянки
під НОМЕР_1, масив № 3, під НОМЕР_2, масив
№ 14, що розташовані на території
Удобненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області загальною площею 2,10
га; визнати за ОСОБА_1 право власності
на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1
Одеської області, яка складається в
цілому з одного житлового будинку - літ.
А, житловою площею 34,8 м2, загальною
площею 100,9 м2 та споруд № 1-3, на земельні
ділянки під НОМЕР_1, масив № 3, під
НОМЕР_2, масив № 14, що розташовані на
території Удобненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області загальною площею 2,10
га.

Позивач та його представник в судове
засідання не з'явилися, про дату час та
місце слухання справи повідомлялися
належним чином, причина неявки суду
невідома( а.с.65) .

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надавши до суду
заяву, відповідно до якої просить суд
розглядати справу у його відсутність
(а.с. 75).

Державний нотаріус
Білгород-Дністрвоської міської
державної нотаріальної контори у
судове засідання не з'явилася, надавши
до суду заяву з проханням розглядати
справу без її участі (а.с.74).

Представник третьої особи - відділу
Держземагенства у
Білгород-Дністровському районі
Одеської області у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, причина неявки суду невідома
(а.с.92).

У зв'язку із неявкою сторін, відповідно
до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, ретельно
перевіривши всі надані докази, суд
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3,
виданим виконавчим комітетом
Удобненської сільської ради
Білгород-Дністрвоського району
Одеської області 07.12.2012 року.(а.с.46)

У відповідності до свідоцтва про
народження ОСОБА_1 є донькою померлого
ОСОБА_2, яка після одруження із ОСОБА_4
змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1
(а.с.7,8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина на належне йому майно.

ОСОБА_2 за життя склав заповіт, яким все
своє майно, де б воно не знаходилось та
з чого воно не складалося б, все те, що
йому буде належати на день його смерті
і на що за законом він має право він
заповідав ОСОБА_1 (а.с.11)

Як вбачається з матеріалів справи,
після смерті ОСОБА_2, позивачка
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини (а.с.45).

На підставі заяви ОСОБА_1 їй було
видано свідоцтво про право на спадщину
за заповітом на вклади з відповідними
відсотками та нарахованими
компенсаціями(а.с.54) та на ? часток
житлового будинку під АДРЕСА_1 (а.с.55).

Позивачка у своєму позові стверджує, що
її батьку ОСОБА_2 дістались у спадок
земельні ділянки під НОМЕР_1, масив № 3,
під НОМЕР_2, масив № 14, які останній
прийняв після смерті ОСОБА_3. У
підтвердження вищевикладеного
посилається на свідоцтво про право на
спадщину за заповітом(а.с.12).

Згідно наданих до матеріалів справи
документів вбачається державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ОД№ 069793 на ім'я ОСОБА_3, про те, що
він є власником земельної ділянки
НОМЕР_4, масив № 3, земельної ділянки
НОМЕР_2, масив № 14, площею 2,10 у межах
згідно з планом (а.с.14).

Відповідно до положень ст. 126
Земельного Кодексу України державний
акт є документом, що посвідчує право
власності на земельну ділянку, надану у
власність відповідним рішенням.

За життя ОСОБА_2 не зареєстрував своє
право власності на земельні ділянки
під НОМЕР_1, масив № 3, під НОМЕР_2, масив
№ 14, що розташовані на території
Удобненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області загальною площею 2,10
га., а також на ? частину житлового
будинку під АДРЕСА_1. І хоча у своєму
позові, ОСОБА_1 стверджує, що ? частину
житлового будинку під АДРЕСА_1 також
дісталася ОСОБА_2 в спадок від ОСОБА_3 на
підставі заповіту та фактично належало
останньому, жодною правовою підставою
не підтверджено.

У відповідності до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла(спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час
відкриття спадщини є днем смерті особи
або день, з якого вона оголошується
померлою.

Таким чином, на момент відкриття
спадщини , до складу спадщини, входили
усі права та обов'язки ОСОБА_2 , які
належали йому на день смерті.

Визнання права власності це один із
способів захисту права власності.

За правилами ст.392ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Наведена норма цивільного
законодавства дає право саме власнику
майна на захист, яке у нього вже є.

Відповідно до ст. 1299 ЦК України, право
власності на нерухоме майно виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації цього майна.

За правилами ст.1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину у
складі якої є нерухоме майно
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

У сенсі розуміння до ч.2 ст.1299, ст. 331 ЦК
України, зокрема право власності на
нерухоме майно виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації цього
майна.

Таким чином, судом встановлено, що при
житті спадкодавець ОСОБА_2 не набув у
встановленому законом порядку право
власності на земельні ділянки під
НОМЕР_1, масив № 3, під НОМЕР_2, масив № 14,
що розташовані на території
Удобненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області загальною площею 2,10
га., а також на ? частину житлового
будинку під АДРЕСА_1, а отже, зазначене
майно не є спадковою масою і не
спадкується за померлим, так як на день
смерті право власності ОСОБА_2 на майно
не набув.

За таких обставин, суд вважає, що
підстав для визнання права власності
на спадкове майно за позивачем немає,
оскільки в судовому порядку за
спадкоємцем може бути визнано тільки
право на спадщину, після чого
спадкоємець, який прийняв спадщину
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину та здійснити державну
реєстрацію такого майна.

З огляду на положення статті 1218 ЦК
України, вищевказане майно не є
спадковою масою і не входить до складу
спадщини за померлим, а тому позовні
вимоги щодо встановлення факту
прийняття спадщини і визнання права
власності не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Удобненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, треті особи:
державний нотаріус
Білгород-Дністровської міської
державної нотаріальної контори
Одеської області, відділ
Держземагенства у
Білгород-Дністровському районі
Одеської області про встановлення
факту прийняття спадщини та визнання
права власності на спадкове майно -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
через десять днів з моменту його
проголошення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Н.В.Чебан