АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/1043/2014
Головуючий в І інстанції: Томашевський
Доповідач: Вейтас І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 31 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас
І.В.Суддів:Цуканової І.В. Склярської
І.В.При секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м.Нова Каховка
Херсонської області на рішення
Чаплинського районного суду
Херсонської області від 24 грудня 2013
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_5 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м.Нова Каховка
Херсонської області про відшкодування
шкоди у зв'язку з виробничою травмою,-

В С Т А Н О В И
Л А:

В липні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що під час роботи в Чаплинському
райвиконкомі Херсонської області він
отримав виробничу травму, у зв'язку з
чим було складено акт форми Н-1 № 1 від
06.12.1970 року. Згідно довідки Г-68 № 133831 від
25.03.1972 року позивач пройшов медичний
огляд МСЕК за результатами якого його
визнано інвалідом 2 групи строком на 1
рік з визначенням причини інвалідності
- трудове каліцтво. Позивач вказує, що
13.01.2010 року пройшов огляд МСЕК і йому
вперше встановлено втрату 70%
працездатності, пов'язаної з трудовим
каліцтвом, а також 2 групу інвалідності
безстроково. За постановою Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м.Нова Каховка
Херсонської області від 13.03.2010 року
позивачу було призначено щомісячну
страхову виплату в розмірі 1664,43 грн. з
13.01.2010 року безстроково. Позивач вважає,
що відповідач, в зв'язку з встановлення
втрати 70% працездатності, мав одночасно
призначити йому і одноразову допомогу
в розмірі 164442,60 грн., яку і просить
стягнути з відповідача.

Рішенням Чаплинського районного суду
Херсонської області від 24 грудня 2013
року позов ОСОБА_5 задоволено частково,
стягнуто на його користь з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м.Нова Каховка
Херсонської області суму одноразової
страхової виплати у зв'язку з нещасним
випадком на виробництві в розмірі 52140
грн., в іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в
частині задоволення позовних вимог,
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м.Нова Каховка
Херсонської області в апеляційній
скарзі вказує, що суд при задоволенні
позову не врахував, що стійку втрату
працездатності вперше встановлено
позивачу 25.03.1972 року, коли і було
призначено пенсію по інвалідності .
Просять рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_5, посилаючись на
безпідставність доводів апеляційної
скарги, просить її відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Рішення суду в частині відмови в
задоволенні позовних вимог ніким не
оскаржується.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, що оскільки позивачу вперше
встановлено 70% втрати працездатності
пов'язаної з трудовим каліцтвом тільки
13.01.2010 року то позов в частині стягнення
одноразової страхової виплати у
зв'язку з нещасним випадком на
виробництві є обґрунтованим і
підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає такий висновок
суду правильним, виходячи з наступного.

За положеннями ч.2 ст.34 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі стійкої втрати
професійної працездатності,
встановленої МСЕК, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
проводить одноразову страхову виплату
потерпілому, сума якої визначається із
розрахунку середньомісячного
заробітку потерпілого за кожний
відсоток втрати потерпілим
професійної працездатності, але не
вище чотирикратного розміру граничної
суми заробітної плати (доходу) з якої
справляються внески до Фонду.

Статтею 30 вказаного Закону
передбачено, що ступінь страти
працездатності потерпілим
установлюється МСЕК за участю Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків і визначається у відсотках
професійної працездатності, яку мав
потерпілий до ушкодження здоров'я.

Судом встановлено, що 25 березня 1972 року
ОСОБА_5 вперше був визнаний інвалідом 2
групи строком на 1 рік з визначенням
причини інвалідності - трудове
каліцтво (а.с13).

13 січня 2010 року позивач пройшов огляд
МСЕК, на якому йому вперше встановлено
70% втрати працездатності пов'язаної з
трудовим каліцтвом, а також 2 група
інвалідності безстроково (а.с.11).

Рішенням Фонду від 17.03.2010 року позивачу
призначено щомісячну страхову виплату
у розмірі 1644,43 грн. з 13.10.2010 року
безстроково (а.с.12).

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_5 вперше встановлено стійку
втрату працездатності, пов'язану з
трудовим каліцтвом 25.03.1972 року, коли
було призначено пенсію по
інвалідності, колегія суддів вважає
безпідставними, оскільки чинним, на час
отримання позивачем трудового
каліцтва, законодавством, а саме
«Правилами відшкодування
підприємствами, установами,
організаціями, шкоди, заподіяної
робітникам і службовцям каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаної
з їхньою роботою» затвердженими
постановою від 22 грудня 1961 N 483/25
Державного комітету Ради Міністрів
СРСР з питань праці та заробітної плати
та Президії Всесоюзної центральної
ради професійних спілок, було також
передбачено, незалежно від призначення
групи інвалідності, визначення ступеню
втрати працездатності потерпілим
робітником або службовцем у відсотках,
які встановлюються в залежності від
втрати працездатності внаслідок
даного каліцтва чи іншого ушкодження
здоров'я. Однак ОСОБА_5 під час
призначення інвалідності в 1972 році не
встановлювалась ступінь втрати
працездатності у відсотках (а.с.13).
Вперше йому встановлено 70% втрати
працездатності пов'язаної з трудовим
каліцтвом 13 січня 2010 року.

В п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27.03.1992 року «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» роз'яснено, що право на
отримання потерпілим одноразової
допомоги та щомісячної страхової
виплати настає з дня встановлення
йому медико-соціальною експертною
комісією стійкої втрати професійної
працездатності.

Зважаючи на наведені обставини,
колегія суддів вважає, що підстав для
скасування рішення суду немає,
оскільки воно постановлено правильно,
у відповідності до вимог норм
матеріального та процесуального права,
в межах заявлених вимог, на підставі
наданих доказів, досліджених в
судовому засіданні.

Рішення суду в частині відмови в
задоволенні позовних вимог, в силу
принципу диспозитивності, не
перевірялось колегією судів, так як
ніким не оскаржувалось.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м.Нова Каховка
Херсонської області відхилити.

Рішення Чаплинського районного суду
Херсонської області від 24 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: