№пр.2/521/315/14
З А О Ч Н Е Р
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, суд -
Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути
з відповідача на свою користь суму
боргу за договором позики у розмірі 383
663 гривень та 3% від загальної суми
позики у розмірі 13 625,72 гривень та
судові витрати, пов*язані з розглядом
справи у розмірі 3 670,4 гривень.
Свої вимоги позивач обґрунтував
тим, що 11 серпня 2009 року він передав
ОСОБА_2 суму в розмірі 48 000,00 (сорок вісім
тисяч) доларів США. На підтвердження
укладання договору позики відповідач
написав розписку, в якій зобов*язався
повернути борг у визначений термін. За
умовами угоди було зазначено, що
відповідач зобов'язаний в строк не
пізніше 01 серпня 2012 року повернути
позивачу вказану суму грошових коштів.
В обумовлену договором дату,
відповідач у добровільному порядку не
повернув позивачу кошти, від виконання
зобов*язання ухиляється, посилаючись
на фінансові труднощі, тому з метою
відновлення свого порушеного права
позивач змушений звернутися з вказаним
позовом до суду.
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити у повному
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час, дату і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
про причину неявки суду не повідомив.
Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки всіх відповідачів, які належним
чином були повідомлені про день, годину
та місце слухання справи та про причину
неявки суду не повідомили, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України,
якщо суд не має відомостей про причину
неявки відповідача, повідомленого
належним чином, або причину неявки
буде визнано неповажною, суд вирішує
справу на підставі наявних у справі
Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи й оцінивши зібрані
докази в їх сукупності, дійшов
висновку про те, що позов
обгрунтований та підлягає задоволенню
з наступних підстав.
Судом встановлені наступні
факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов`язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов`язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов`язку. Зобов`язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
У відповідності до ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що відповідно
договору позики від 11 серпня 2009 року
ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 суму в розмірі 48
000,00 (сорок вісім тисяч) доларів США. На
підтвердження отримання грошової суми
відповідачем була надана власноруч
підписана ним розписка із
зобов'язанням повернути зазначену
грошову суму до 11 серпня 2012 року.
Таким чином, з моменту передання
позивачем ОСОБА_1 грошових коштів,
відповідно до ч. 2 ст. 1046, ч. 2 ст. 1047
Цивільного кодексу України був
укладений договір позики, істотні
умови якого зафіксовані у розписці,
наданій відповідачем, а саме: визначено
особу позикодавця та позичальника,
суму грошових коштів, що передаються у
позику, встановлено строк повернення
грошових коштів та сума, яка підлягає
Відносини позики, які виникли між
позивачем, як позикодавцем, та
відповідачем, як позичальником, за
своєю природою є одностороннім
зобов'язанням (правочином), в якому
ОСОБА_2, як позичальник, зобов'язаний
повернути отриману ним грошову суму в
строк, встановлений за домовленістю
сторін (зазначений у розписці), а
позивач, як позикодавець, має право
прийняти виконання зобов'язання або
вимагати належного виконання
відповідачем свого обов'язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Відповідно до ч. 1 ст. 1049
Цивільного кодексу України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
В розписці відповідач однозначно
взяв на себе обов'язок щодо повернення
отриманої грошової суми у розмірі 48 000,00
(сорок вісім тисяч) доларів США до 11
серпня 2012 року, однак до теперішнього
часу позичені у ОСОБА_1 грошові кошти,
ОСОБА_2 не повернув.
Неодноразові вимоги позивача, щодо
добровільного повернення боргу, не
дали ніяких результатів, оскільки
відповідач постійно ухиляється,
посилаючись на різні фактори, які
заважають йому провести розрахунок з
За правилом ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК
України якщо боржник видав кредиторові
борговий документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає.
Наявність боргового документа у
боржника підтверджує виконання ним
свого обов'язку. Таким чином наявність
боргового документа у кредитора без
відповідної помітки про виконання
зобов'язання свідчить про невиконання
Згідно вимог ст. 533 ЦК України,
грошове зобов'язання має бути виконане
в гривнях. Якщо у зобов'язані визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.
Згідно боргової розписки, позику
було надано у розмірі 48 000,00 (сорок вісім
тисяч) доларів США, що в еквіваленті за
курсом НБУ на момент звернення з
позовом до суду (1дол. США = 7,993 грн.)
становить суму у розмірі 383 644 (триста
вісімдесят три тисячі шістсот сорок
Відповідно до ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливістю
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити йому
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір відсотків не встановлений
договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
Також відповідач зобов'язаний
сплатити позивачу 3 (три) % річних від
простроченої суми за період
прострочення, що складає суму 13 625
(тринадцять тисяч шістсот двадцять
п*ять) гривень 72 копійки.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися в суд за захистом
свого цивільного права у випадку його
порушення з вимогою про примусове
виконання зобов'язання в натурі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтвердженні судові витрати.
Позивачем при подачі позову було
сплачено 3441,0 грн. судового збору та 229,4
грн. - за подачу заяви про забезпечення
позову та витребування доказів, всього
3670,40 грн.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказів.

Керуючись ст. ст. 526, 549, 550, 625, 1046, 1047
ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212 - 215,
224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за договором
позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.н. (поспорт серії
НОМЕР_1, виданий Роздільнянським РВ
ГУМВС України в Одеській області;
НОМЕР_2) суму основного боргу за
договором позики від 11.08.2009 року у
розмірі 383 644,00 (триста вісімдесят три
тисячі шістсот сорок чотири) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.н. (поспорт серії
НОМЕР_1, виданий Роздільнянським РВ
ГУМВС України в Одеській області;
НОМЕР_2) суму 3 (трьох) відсотків річних
від простроченої суми за період
прострочення у розмірі 13 625,72
(тринадцять тисяч шістсот двадцять
п*ять) гривень 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.н. (поспорт серії
НОМЕР_1, виданий Роздільнянським РВ
ГУМВС України в Одеській області;
НОМЕР_2) суму судового збору та витрати,
пов*язані з розглядом справи у розмірі
3670,40 (три тисячі шістсот сімдесят)
гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційна
скарга не була подана протягом десяти
днів після отримання відповідачем
копії рішення, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
О.М. Буран