Справа № 695/317/13- ц
номер провадження 2/695/21/14
Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року
м.
Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.

при секретарі - Оніщенко Н.В.

за участю представників сторін -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Золотоноші цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відновлення меж
земельної ділянки без згоди суміжного
землекористувача та зобов`язання
вчинити дії і зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до
Золотоніського міськрайонного суду з
позовною заявою до ОСОБА_5 про
відновлення меж земельної ділянки без
згоди суміжного землекористувача та
зобов`язання вчинити дії, мотивуючи
свою позицію тим, що при виготовленні
державного акта на присадибну земельну
ділянку, що розташована у АДРЕСА_1,
суміжний землекористувач ОСОБА_5 не
погоджує межу між їхніми земельними
ділянками, незважаючи на рішення
Вознесенської сільської ради, та не
переносить вбиральню, яка розміщена на
межі землекористувань, як того
зобов`язувала комісія сільської ради
актом від 19.05.2012 року. Так як
добровільно спір сторони вирішити не
можуть, то ОСОБА_4 змушений був
звернутись до суду з вищезазначеним
позовом.

До початку розгляду справи по
суті відповідач ОСОБА_5 звернулась до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, який прийнятий до
сумісного розгляду з первісним
позовом, посилаючись на те, що вона є
власником земельної ділянки, площею
0,3256 га, що розміщена за адресою:
АДРЕСА_2, але після скасування рішенням
суду за її позовом Державного акту на
право власності на дану земельну
ділянку та виконання сільською радою
обмірів земельної ділянки було
виявлено, що її площа не відповідає
площі земельної ділянки, придбаної за
договором купівлі-продажу у
попереднього власника. А тому вважаючи,
що суміжний землекористувач ОСОБА_4
почав безпідставно користуватись
частиною її земельної ділянки,
звернулась до суду з даним зустрічним
позовом.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 повністю підтримав
позовні вимоги за первісним позовом та
просив відновити межу між земельними
ділянками, розташованими по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2, відповідно до Будівельного
паспорту на садибу по АДРЕСА_1,
відведенної на підставі рішення
виконкому Золотоніської районної ради
депутатів трудящих від 24.09.1975 року № 349,
даним земельно-кадастрової
документації, акту комісії від 19.06.2012
року та рішення Вознесенської
сільської ради від 10.07.2012 року № 26-15.
Зустрічний позов ОСОБА_5 не визнав, так
як огорожа між суміжними садибами з
часу купівлі земельної ділянки ОСОБА_5
ніким не переміщалась, а була
встановлена ще за погодженням з
попереднім власником.

Відповіідач ОСОБА_5 та її
представник ОСОБА_3 у судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 не
визнали у повному обсязі, зустрічний
позов підтримали повністю, пояснивши,
що ОСОБА_5 придбала земельну ділянку
АДРЕСА_2 з жилим будинком. У договорі
куплі-продажу була зазначена площа
земельної ділянки 3256,0 кв. м., проте на
даний час площа земельної ділянки
менша, хоча огорожа після придбання
будинку та земельної ділянки ніким не
мінялась і не переміщувалась, а тому
вважають, що межа була зміщена на
огородах.

Представник третьої особи
Вознесенської сільської ради в судове
засідання не з`явився, направиши до
суду заяву, в якій просив справу
розглядати за відсутності
представника сільради та ухвалити
законне та обгрунтоване рішення.

Суд, заслухавши пояснення сторін
та їх представників, вивчивши
матеріали цмвільної справи, приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4
підлягають до часткового задоволення,
а зустрічний позов ОСОБА_5 задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень...

Як вбачається з рішення виконкому
Золотоніської районної ради № 349 від
24.09.1975 року та свідоцтва № б/н на
забудову садиби в сільських населених
пунктах ОСОБА_6 виділена з присадибного
фонду колгоспу земельна ділянка під
забудову площею 0,44 га.

Відповідно до довідки, виданої
виконкомом Вознесенської сільської
ради за вих. № 1232 від 18.10.2013 року, згідно
із записом в погосподарській книзі
сільради № 1, об`єкт погосподарського
обліку № 0058-1 за 2011-2015 роки за ОСОБА_4 в
АДРЕСА_1, числиться житловий будинок з
надвірними спорудами та прилеглою
земельною ділянкою, площею 0,44 га та по
Золотоніській ОДПІ - 0,44 га.

Згідно з довідкою, виданою
виконкомом Вознесенської сільської
ради за вих. № 1231 від 18.10.2013 року,
відповідно до запису в погосподарській
книзі сільради № 1, об`єкт
погосподарського обліку № 0060-2 за 2011-2015
роки за ОСОБА_5 в АДРЕСА_2, числиться
житловий будинок з надвірними
спорудами та прилеглою земельною
ділянкою, площею 0,3256 га.

Відповідно до договору
купівлі-продажу жилого будинку та
земельної ділянки від 24.09.2004 року,
реєстр. № 4426, ОСОБА_5 купила жилий
будинок з надвірними спорудами та
земельну ділянку, площею 3256,0 кв. м, що
знаходяться у АДРЕСА_2

Як вбачається з копії Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯА № 440870, власником
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства,
площею 0,3256 га, розміщеної у с.
Вознесенське Золотоніського району
Черкаської області, зазначена ОСОБА_5.

Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 03.11.2011 року по справі №
2-1305/11 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
Вознесенської сільської ради, третя
особа: міськрайонне управління
Держкомзему України у м. Золотоноші та
Золотоніському районі Черкаської
області про визнання недійсним
державного акту та скасування його
державної реєстрації визнано
недійсним Державного акту на право
власності на земельну ділянку, площею
0,3256 га, серії ЯА № 440870, виданий на ім`я
ОСОБА_5, та скасовано його державну
реєстрацію.

Відповідно до ст. 106 ЗК України
власник земельної ділянки має право
вимагати від власника сусідньої
земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у випадках,
коли вони зникли, перемістились або
стали невиразними.

Згідно із ст. 107 ЗК України основою
для відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації. У
разі неможливості виявлення дійсних
меж їх встановлення здійснюється за
фактичним використанням земельної
ділянки. Якщо фактичне використання
неможливо встановити, то кожному
виділяється однакова за розміром
частина спірної ділянки.

Як вбачається з позовної заяви, що
підтримана у судовому засіданні
представником позивача, ОСОБА_4 просить
відновити межу між земельними
ділянками, розташованими по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2, відповідно до Будівельного
паспорту на садибу по АДРЕСА_1,
відведенної на підставі рішення
виконкому Золотоніської районної ради
депутатів трудящих від 24.09.1975 року № 349,
даним земельно-кадастрової
документації, акту комісії від 19.06.2012
року та рішення Вознесенської
сільської ради від 10.07.2012 року № 26-15.

Будівельним паспортом на садибу
по АДРЕСА_1, рішенням виконкому
Золотоніської районної ради депутатів
трудящих від 24.09.1975 року № 349 та актом
комісії від 19.06.2012 року та рішенням
Вознесенської сільської ради від 10.07.2012
року № 26-15 межі земельної ділянки по
АДРЕСА_1 не встановлювались, як не
встановлювались і межові знаки.
Земельно-кадастрової документації, на
підставі якої слід відновити межі між
сусідніми домоволодіннями, сторонами
суду не надано, як і не заявлено
клопотання про витребування з
відповідних установ такої
документації. Відновити межі по даних
державного акта на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_5 та технічної
документації на виготовлення акту
неможливо, оскільки державний акт
скасований рішенням суду за позовною
заявою ОСОБА_5, бо розміри її земельної
ділянки були якимось чином змінені і
ОСОБА_5 наразі не влаштовують.

Допитані у судовому засіданні
спеціалісти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду
пояснили, що дані будівельних
паспортів не можуть слугувати основою
для відновлення меж між земельними
ділянками, так як лише фіксують
фактичну наявність будівель та споруд
домоволодіння, тобто проводиться так
звана інвентаризація будівель, і до
земельного кадастру ніякого
відношення не має.

Крім того, актом обміру земельних
ділянок ОСОБА_5, ОСОБА_4 від 19.06.2012 року
встановлено, що вбиральня ОСОБА_5
побудована на межі домоволодінь, і
комісія зобов`язала ОСОБА_5 перемістити
її від встановленої межі на 2 метри, що
на даний час нею не виконано.

Таким чином у судовому засіданні
знайшла своє ствердження лише вимога
позивача про зобов`язання ОСОБА_5
перенести тимчасову споруду -
вбиральню, що знаходиться на межі
земельних ділянок, а тому дана вимога
підлягає до задоволення. Що ж до інших
позовних вимог ОСОБА_4, то суд вважає, що
вони представником позивача не
доведені, а тому задоволенню не
підлягають.

Крім того, суд приходить до
висновку, що і зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_5 не підлягають до задоволення,
так як обидві сторони ствердили у
судовому засіданні, що огорожа, яка
встановлена між суміжними
домоволодіннями за погодженням
попередніми власниками земельних
ділянок, тобто межа, з часу
купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки ОСОБА_5 сторонами не
переміщалась, і доказів щодо
користування відповідачем ОСОБА_4
частиною земельної ділянки, яка
придбана ОСОБА_5, позивачем за
зустрічним позовом не надано. При цьому
суд враховує, що відновити межі
неможливо, а встановлювати межі за
фактичним користуванням суд не має
повноважень, оскільки вирішення даного
питання є прерогативою сільської ради,
на території якої розміщені земельні
ділянки, бо відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
питання регулювання земельних
відносин.

Також суд приходить до висновку,
що судовий збір, сплачений сторонами
при подачі позовув, не підлягає
відшкодуванню відповідно до ст. 88 ЦПК
України.

На підставі зазначеного та керуючись
ст. 106,

ст. 107 ЗК України та ст., ст. 10, 11, 88, 209,

ст., ст. 212, 213 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про відновлення меж земельної ділянки
без згоди суміжного землекористувача
та зобов`язання вчинити дії -
задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_5 перенести
тимчасову споруду - вбиральню, що
частково знаходиться на межі земельних
ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2,
відповідно до акту обміру земельних
ділянок комісією Вознесенської
сільської ради від 19.06.2012 року, у
задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою - залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя:
Середа Л.В.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано суддею 11 квітня 2014 року.