АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Шиманського В.Й.

при секретарі:
Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою
через представника ОСОБА_2, на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 17 лютого 2014 року в справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Житло Комфорт
Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги,

в с т а н о в и л а :

у липні 2012 року ТОВ «Житло Комфорт
Сервіс» звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1, в якому просило стягнути з
останнього заборгованість по платі за
утримання житла та житлово-комунальні
послуги у розмірі 54 068,85 грн.,
посилаючись на те, що відповідач не
сплачує за ці послуги.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 17.02.2014 року позов
задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_1 на
користь ТОВ «Житло Комфорт Сервіс»
заборгованість по платі за
житлово-комунальні послуги в розмірі 54
068, 85 грн. та вирішено питання щодо
стягнення судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
ОСОБА_1 через представника подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про відмову в позові в
повному обсязі. Посилається на
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи. А саме,
позивачем не доведено факту надання
відповідачу послуг щодо утримання
будинку та прибудинкової території.
Судом не враховано відсутність
письмового договору між сторонами та
позивач не надав йому проект договору
для підписання. Крім того, вважає, що
ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» не є
належним позивачем у даній справі.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_3 підтримала апеляційну
скаргу, при цьому зазначила, що розмір
заборгованості за опалення відповідач
визнає.

Справа № 22-ц-796/5377/2014

Головуючий у суді першої інстанції
Зінченко С.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції
Махлай Л.Д.

Представник позивача Однодворець О.В.
просила апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін посилаючись на його
законність та обґрунтованість. При
цьому зазначила, що позивач у квартирах
не проживає, а відтак вручити йому
проект договору не виявляється
можливим. У телефонній розмові
останній повідомив, що укладати
договір не бажає та сплачувати за
житлово - комунальні послуги
відмовився.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з`явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є власником двокімнатної
квартири АДРЕСА_2 площею 96,8 кв.м та
чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвами про право
власності на житло від 15.07.2008 року.

Станом на 21.05.2012 року заборгованість по
оплаті за утримання будинку та
прибудинкової території та за опалення
складає 54 068,85 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив, з того, що
відповідач не виконує обов`язків щодо
сплати за надані послуги, а нарахування
вартості таких послуг проводилося
позивачем відповідно до вимог чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають
встановленим обставинам та нормам
матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач -
фізична чи юридична особа, яка отримує
або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

Відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово - комунальні
послуги», споживач зобов'язаний
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору та оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно з п. 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 08.10.1992
року № 572 власник квартири зобов`язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги,
встановлені договором або законом,
проводити за власні кошти ремонт
квартири.

Укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України
та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Представник апелянта не заперечувала
про те, що ОСОБА_1 не проживає у
вищезазначених квартирах, при цьому
будь - яких доказів про те, що останній
повідомив позивача про своє місце
проживання для можливого надання йому
проекту договору не надав. Представник
позивача зазначила, що за телефоном
відповідачу було запропоновано
з`явитися для укладення договору, проте
останній відмовився як від укладення
договору так і від оплати за утримання
будинку і прибудинкової території та
за опалення.

Оскільки саме на власника житлового
приміщення покладено обов`язок по
своєчасній сплаті за
житлово-комунальні послуги, доводи
апеляційної скарги про те, що судом не
враховано відсутність між сторонами
договору про надання
житлово-комунальних послуг висновків
суду не спростовують. Відповідач з часу
придбання квартир отримує послуги з
опалення, при цьому представник
апелянта розмір заборгованості за
опалення визнала.

Будь-яких доказів не отримання послуг
щодо утримання будинку та
прибудинкової території , отримання їх
в меншому розмірі або надання
неякісних послуг відповідач не надав.

За таких обставин колегія суддів
прийшла до висновку, що рішення суду
першої інстанції є законним і
обґрунтованим і не може бути скасоване
з підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 17 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді