Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Широкової
Л.В.,

суддів
Матюшенка І.В., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання
Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 28 лютого 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2, третя особа без самостійних
вимог - гаражний кооператив
«Автолюбитель» про поділ майна
подружжя,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з даним позовом, який
неодноразово уточнювала та в
остаточному варіанті від 21.02.2014 року
просила визнати спільною власністю
подружжя автомобіль марки «KIA CERATO»,
д.н.з. НОМЕР_1 та гараж АДРЕСА_1. При
цьому, виділити відповідачу автомобіль
марки «KIA CERATO», д.н.з. НОМЕР_1, вартістю
152000,00 грн., а їй залишити у власність
вищезазначений гараж, стягнути з
ОСОБА_2 належну долю у вартості
спільного майна в сумі 63946,50 грн., 300,00
грн. витрат на проведення експертизи та
960,00 грн. судового збору.

Свої позовні вимоги мотивувала
тим, що з 02.06.2006 року вона перебувала у
шлюбі із ОСОБА_2 28.10.2013 року рішенням
суду їх шлюб було розірвано. Під час
перебування у шлюбі сторонами було
придбано автомобіль марки «KIA CERATO»,
д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 152000,00 грн. та
гараж АДРЕСА_1 вартістю 40000,00 грн. Так
як, у добровільному порядку сторони не
можуть дійти згоди про поділ спірного
майна, позивач звернулася до суду з
вищезазначеним позовом.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 28 лютого 2014 року позовні
вимоги задоволено частково. Визнано
спільною сумісною власністю подружжя
автомобіль марки «KIA CERATO», д.н.з. НОМЕР_1
та гараж АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 кошти в сумі 76000,00 грн.
вартості ? автомобіля марки «KIA CERATO»,
д.н.з. НОМЕР_1. Визнано за ОСОБА_3 право
власності на ? гаражу АДРЕСА_1 загальною
площею 27,8 кв.м.. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 880,53 грн. судового збору,
150,00 грн. витрат на оплату висновку
суб'єкта оціночної діяльності. В решті
позовних вимог відмовлено. Повернуто
ОСОБА_3 з Державного бюджету України
надлишково сплачений судовий збір в
сумі 79,47 грн..

Не погоджуючись з даним судовим
рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з нього на користь
ОСОБА_3 76000,00 грн. вартості ? спірного
автомобіля та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні цієї вимоги.

На обґрунтування апеляційної
скарги посилається на те, що рішення
суду в цій частині ухвалено з
порушенням норм матеріального права.
Судом не взято до уваги, той факт, що
спірний автомобіль був проданий під
час шлюбу та позивачка давала згоду на
його продаж, останньою не було надано
суду жодних доказів щодо незаконного
відчуження автомобіля. А тому судом
першої інстанції не встановлено усіх
обставин, що мають значення для справи,
не досліджено та не надано належної
оцінки доказам по справі, висновки суду
не відповідають обставинам справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення 1/2 грошової компенсації від
вартості автомобіля, суд першої
інстанції виходив із того, що оскільки
на момент розгляду справи спірний
автомобіль, придбаний за час спільного
проживання, що не заперечувалось
сторонами, був відчужений відповідачем
іншій особі без згоди позивачки, то з
відповідача слід стягнути на користь
позивачки 1/2 частину грошової
компенсації від вартості автомобіля
марки «KIA CERATO», що становить 76000 грн..

Погодитись з таким висновком в
повному обсязі неможливо, виходячи з
наступного

Судом встановлено, що сторони з
02.06.2006 року по 28.10.2013 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, під час якого
придбали автомобіль марки «KIA CERATO»,
д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 152000,00 грн. та
гараж АДРЕСА_1 вартістю 40000,00 грн.

Згідно даних УДАІ УМВС України в
Житомирській області від 26.07. 2013 року
вищевказаний автомобіль згідно
довідки-рахунку серії ААВ №232493 від
12.06.2013 року зареєстрований за ОСОБА_4,
яка є матір'ю відповідача (а.с.9).

Згідно ч. 1 ст.65 СК України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 цієї
статті при укладенні договорів одним
із подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина,
чоловік має право на звернення до суду
з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. Для укладення
одним із подружжя договорів, які
потребують нотаріального посвідчення
і (або) державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово.

Оскільки відповідач без згоди
іншого із співвласника здійснив
відчуження спільного майна, то суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про необхідність покладення
на нього обов'язку сплатити ? частину
вартості спірного автомобіля. Проте,
суд визначивши вартість автомобіля у
152000,00 грн., помилково виходив з його
вартості на час його придбання. Колегія
суддів вважає, що компенсацію за ?
автомобіля слід визначити із вартості
автомобіля на час його реалізації, а
саме з 126 666,33 грн., яка була визначена
відповідною оцінкою (а.с.10) .

Відтак рішення в цій частині
підлягає зміні. З відповідача на
користь позивача слід стягнути 63333,33
грн.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується, тому апеляційною
інстанцією не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги про те,
що автомобіль був відчужений в період
перебування у шлюбі та спільного
проживання сторін, спростовуються
поясненнями позивачки, показами
представника відповідача у суді
першої інстанції на протязі листопада
2013 року - лютого 2014 року та оглянутими
матеріалами цивільної справи про
розірвання шлюбу між сторонами
№296/6689/13-ц. Так, звертаючись до суду про
розірвання шлюбу 17.07.2013 року ОСОБА_3
вказала, що з відповідачем, у зв'язку з
неправомірною його поведінкою, не
проживає та ніяких відносин не
підтримує з травня 2013 року. ОСОБА_2
заявою до суду від 28.10.2013 року позов
визнав. Відтак, на момент відчуження
спірного автомобіля сторони проживали
окремо, ніяких відносин не
підтримували.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313,
314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 28 лютого 2014 року змінити,
зменшивши суму стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 вартості автомобіля з
76000,00 грн. до 63333,33 грн.

У решті рішення суду залишити без
зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: